Номер провадження: 11-кп/813/440/19
Номер справи місцевого суду: 523/6693/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.02.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 12.09.2017 року в кримінальному провадженні №0005551 від 27 серпня 2013 року, №0004952 від 12 червня 2014 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Одеса, громадянина України, середня освіта, інваліда 2 групи, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2004 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільненого на підставі ст. 75 КК України від його відбування з іспитовим строком 1 рік;

-вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20 грудня 2005 року за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна;

-вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20 листопада 2009 року, зміненого ухвалою апеляційного суду Одеської області від 4 березня 2010 року, за ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки і 10 місяців;

-вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20 травня 2013 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, із застосування ст. ст. 69, 70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна, звільненого на підставі ст. 75 К України від відбування основного покарання і іспитовим строком 3 роки,

визнано винуватим та засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 1 ст. 321 КК України, та йому призначено покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 263 КК України у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 311 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 313 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 321 КК України у виді 2 (двох) років і 10 (десять) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_8 остаточно визначене покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 20.05.2013 року, та остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 6 (шість) років і 6 (шість) місяців з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_8 зарахований строк його попереднього ув`язнення, в даному кримінальному провадженню в період з 21 січня 2015 року до 17 квітня 2015 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До ОСОБА_8 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 09 листопада 2017 року.

Вироком також вирішене питання щодо судових витрат та речових доказів,-

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини
Вищевказаним вироком ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за те, що будучи судимим за ст. ст. 307, 309, 317 КК України, перебуваючи за місцем проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , порушив вимоги ст. ст.7-9,25,27 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. ст.19-21 Закону України «Про лікарські засоби», а також розділу ІІ «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, при наступних обставинах:
1) 4 січня 2014 року незаконно виготовив з метою збуту психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, став її незаконно зберігати з цією ж метою, після чого в період з 18 години 00 хвилин до 18 години 10 хвилин цієї ж доби в під`їзді зазначеного будинку незаконно збув ОСОБА_9 вищезазначену речовину, вагою в сухому залишку 0,0156 г (висновок експерта №12 від 14 січня 2014 року);
2) 25 лютого 2014 року незаконно виготовив з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - опій ацетильований, став його незаконно зберігати з цією ж метою, після чого близько 18 години 00 хвилин цієї ж доби в під`їзді зазначеного будинку незаконно збув ОСОБА_9 вищезазначений засіб, вагою в сухому залишку 0,128 г (висновок експерта №232 від 13 березня 2014 року);
3) у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи незаконно придбав, з метою подальшого збуту, сильнодіючий лікарський засіб димедрол, із кількісним вмістом 0,5 г, який незаконно зберігав з цією ж метою за місцем свого проживання до часу його вилучення співробітниками правоохоронного органу в період з 18 години 20 хвилин до 21 години 00 хвилин 25 лютого 2014 року (висновок експерта №292 від 28 березня 2014 року);
4) в першій половині лютого 2014 року у невстановленому місці, у невстановленої особи, з метою самозахисту, незаконно придбав визнаний холодною зброєю ударно-дробильної дії металевий кастет (висновок експерта №65 від 6 березня 2014 року), який незаконно зберігав з цією ж метою за місцем свого проживання до часу його вилучення співробітниками правоохоронного органу в період з 18 години 20 хвилин до 21 години 00 хвилин 25 лютого 2014 року;
5) близько 12 години 00 хвилин 22 липня 2014 року за місцем свого проживання незаконно збув ОСОБА_10 психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, вагою в сухому залишку 0,39 г (висновок експерта №1063 від 30 липня 2014 року);
6) у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи незаконно придбав, з метою подальшого збуту: особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, вагою у висушеному стані 12,26 г; особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - макову соломку, вагою у висушеному стані 1724,37 г; особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - опій ацетильований, вагою в сухому залишку 5,54 г; психотропну речовину, обіг якої обмежено, - метамфетамін, вагою в сухому залишку 0,0043 г; психотропну речовину, обіг якої обмежено, - амфетамін, вагою в сухому залишку 0,0005 г, (висновки експерта №85 від 27 березня 2015 року, №120 від 12 березня 2015 року, №121 від 16 березня 2015 року), які незаконно зберігав з цією ж метою за місцем свого проживання до часу їх вилучення співробітниками правоохоронного органу 21 січня 2015 року;
7) у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи незаконно придбав, з метою самозахисту, нестандартну короткоствольну, гладкоствольну вогнепальну зброю придатний до стрільби самозарядний газо-шумовий пістолет «ROHM RG 88, НОМЕР_1 , калібру 9 мм, Р.А.», в конструкцію якого внесені зміни у вигляді видалення монолітного розсікаючого запобіжного елементу, що дозволяє проводити стрільбу віднесеними до боєприпасів набоями, а також відповідної характеристики 2 набої з маркуванням «СОВА 9 мм Р.А.» та 4 набої з маркуванням «S&B 9 мм Р.А. Blanc» (висновок експерта №99-Б від 24 лютого 2015 року), які незаконно зберігав з цією ж метою за місцем свого проживання до часу їх вилучення співробітниками правоохоронного органу 21 січня 2015 року;
8) незаконно зберігав за місцем свого проживання, з метою виготовлення психотропної речовини, обіг якої обмежено, - метамфетаміну, загальним кількісним вмістом 0,0038 г, круглодонну колбу, ємкістю 200 мл, а також круглодонну колбу, ємкістю 50 мл, в зборі з гумовими пробками та скляними трубками, що забезпечували виготовлення наркотичних засобів та психотропних речовин в якості реактору їх синтезу (висновок експерта №120 від 12 березня 2015 року) - до часу їх вилучення співробітниками правоохоронного органу 21 січня 2015 року;
9) у невстановлений час, у невстановленому місці, у невстановленої особи незаконно придбав, з метою використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, в особливо великих розмірах: 38 блістерів з пігулками з написом «Ефіна», які містять прекурсор, обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю, - ефедрин, із його загальним кількісним вмістом 24,051 г (висновок експерта №86 від 27 березня 2015 року), які незаконно зберігав з цією ж метою за місцем свого проживання до часу їх вилучення співробітниками правоохоронного органу 21 січня 2015 року.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи осіб, які її подали.
Не погоджуючись з вказаним вироком, обвинувачений ОСОБА_8 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи доведеність своєї винуватості у вчиненні злочинів, просить оскаржуваний вирок змінити та призначити більш м`яке покарання, з застосуванням іспитового строку. Вказує, що суд ухвалюючи вирок не врахував стан його здоров`я, а саме наявність тяжких захворювань, зазначає, що щиро розкаявся, вину визнає повністю.

Позиції учасників судового провадження.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_11 в судові засідання апеляційного суду неодноразово не з`являлись, хоча були належним чином сповіщені про час, дату та місце судового розгляду апеляційної скарги обвинуваченого, причини своєї неявки апеляційному суду не повідомили, в зв`язку з чим розгляд апеляційної скарги обвинуваченого неодноразово відкладався, апеляційним судом було постановлено ухвалу про привід обвинуваченого в судове засідання, який не надалось можливим виконати.

Приймаючи до уваги вищевикладене, той факт, що обвинувачений та його захисник не з`являються в судові засідання, що свідчить про неповагу до суду та затягування судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що апеляційна скарга подана лише обвинуваченим, іншими учасниками кримінального провадження вирок суду першої інстанції не оскаржується, апеляційний суд, відповідно до вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, з метою забезпечення розгляду справи в межах розумних строків, приходить до висновку, що судовий розгляд апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 можливо провести за його відсутності та відсутності його захисника адвоката ОСОБА_11 , так як в даному випадку не порушуються права обвинуваченого та не погіршується його становище.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити оскаржуваний вирок без змін; дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Статтею 2 КК України передбачено, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких одне з завдань це забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розгляд справи судом першої інстанції проведено відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, будь-яких процесуальних порушень застосування судом вказаних вимог закону, апеляційним судом не встановлено.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів та правильність їх кваліфікації в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому в апеляційного суду відсутні підстави досліджувати докази в справі, які досліджені судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються доказами, які судом всебічно, повно та об`єктивно досліджені і є обґрунтованими. Дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч. ч. 1, 2 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 1 ст. 321 КК України, що не оспорюється в апеляційній скарзі, тому судова колегія визнає ці висновки правильними.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через суворість є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно практики діючого кримінального процесуального законодавства України призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

З вироку суду першої інстанції вбачається, що при призначенні покарання ОСОБА_8 суд врахував характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, визнав щире каяття в якості обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченого, а рецидив злочинів в якості обставини, що обтяжує його покарання.

Суд також вірно врахував показання обвинуваченого про наявність на його утриманні малолітньої дитини, посередні характеристики ОСОБА_8 за місцем його проживання, наявність в обвинуваченого невиліковних хвороб, а також статус інваліда другої групи.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з випробуванням з іспитовим строком, відповідно до ст. 75 КК України, так як він був засуджений у 2013 році за вчинення інших злочинів аналогічної спрямованості, що повністю також узгоджується з вимогами ч. 3 ст. 78 КК України та практики діючого кримінального процесуального законодавства України, згідно якої неприпустимо застосування повторного звільнення засудженого від відбуття покарання з випробуванням, якщо цією особою було вчинено новий злочин під час іспитового строку.

Таким чином, апеляційний суд вважає правомірним і достатньо обґрунтованим висновок суду першої інстанції про неможливість призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. ст. 69, 75, 76 КК України.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції покарання у виді позбавлення волі з застосуванням додаткового покарання у виді конфіскації майна за своїм видом і розміром є необхідним та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які б могли бути підставою для скасування чи зміни вироку, судом першої інстанції не допущено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без зміни.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, Одеський апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 12.09.2017 року щодо ОСОБА_8 , засудженого за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 313, ч. 1 ст. 321 КК України, - залишити без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4