КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за участю секретаря - ОСОБА_4 прокурора ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0001727 відносно -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, не працюючого, маючого двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 08.12.2008 року Куйбишевським районним судом м. Донецька за ч.2 ст.186 КК до 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого 05.08.2013 року,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України за апеляційною скаргою заступника прокурора Київської області на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 був звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладанням на нього обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Суд визнав доведеним, що 07.08.2018 року близько 17 год. 40 хв. ОСОБА_6 , маючи не зняту та непогашену судимість, перебуваючи в приміщенні кафе

«Поліс» за адресою: вул. Нижній Вал, 3-а в м. Борисполі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з жіночої сумки, яка належала ОСОБА_7 грошові кошти в розмірі 2000 грн., чим спричинив останній матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Київської області ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 , просить скасувати вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2018 року, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, і ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки та покладанням на нього обов`язків передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначає, що згідно абз.2 п.29 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення кримінального покарання», покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів щодо його виду і розміру. Проте, в порушення вищезазначеної норми, суд першої інстанції призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, при цьому в дужках зазначив слово «три», чим допустив неоднозначне тлумачення резолютивної частини, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки відсутність у вироку чітко визначеного розміру покарання перешкоджає його правильному розумінню та виконанню.

Крім цього, на думку апелянта, при визначенні обвинуваченому покарання, судом першої інстанції не в повній мірі враховано, що ОСОБА_6 за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного злочину проти власності, що свідчить про невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та необхідність призначення останньому більш суворого покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги та позицію в судових дебатах щодо скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження №0001727 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Київської області підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів даного кримінального провадження, суд першої інстанції, за згодою учасників, керуючись вимогами ст. 349 КПК України після допиту обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину, дійшов висновку про недоцільність дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Враховуючи, що фактичні обставини справи ніким не оспорювалися і докази щодо них, на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих фактичних обставин, у відповідності з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції може вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зокрема, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку, крім іншого, повинно бути зазначено покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання обрана судом, тобто, за приписами цієї норми кримінального процесуального закону, у разі позбавлення обвинуваченого волі необхідно точно вказати термін цього покарання (тільки прописом або цифрами і в дужках прописом).

На необхідність додержання вимог КПК України при мотивуванні у вироку висновків щодо виду та розміру призначеного винній особі покарання, звертав увагу судів і Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де в абзаці другому п.29 цієї постанови зазначено, що покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.

Проте, цих вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (три) роки, тобто цифрове визначення строку покарання (2) роки позбавлення волі не відповідає строку покарання визначеному прописом в дужках (три) роки позбавлення волі, чим допустив неоднозначне тлумачення резолютивної частини вироку щодо призначеного судом строку покарання, про що слушно вказує прокурор у своїй апеляційній скарзі, оскільки нечітке визначення розміру покарання перешкоджає його правильному розумінню та виконанню.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Наведене, згідно приписів ч. 1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, оскільки перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Оскільки допущене судом першої інстанції істотне порушення вимог кримінального процесуального закону позбавляє суд апеляційної інстанції перевірити інші доводи апеляційної скарги сторони обвинувачення, апеляційна скарга заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, у відповідності з вимогами ст. 415 КПК України.

Під час нового судового розгляду даного кримінального провадження, суду першої інстанції необхідно врахувати викладене та з дотриманням вимог закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального закону України, прийняти законне і обгрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Київської області ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 25 жовтня 2018 року у кримінальному провадженні №0001727 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: __________________ _________________ __________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3