Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/136/19
У Х В А Л А

"01" лютого 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області
в складі слідчого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 слідчого ОСОБА_4 особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Літині клопотання заступника начальника СВ Літинського відділення поліції Калинівського відділу ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, громадянина України, раніше не судимого підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження за № 0000022,-

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 . В клопотанні зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішили заволодіти грошовими коштами громадян, шляхом обману, а саме використовуючи телефонну мережу зв`язку у незаконний спосіб з метою приховання власної особистості і видачі себе за іншу особу, яка є близькою людиною потерпілих, під приводом повідомлення про те, що близькі люди потерпілих потрапили в неприємні ситуації і терміново потрібні грошові кошти на вирішення їхніх проблем.
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами належними потерпілим, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 29.01.2019 приблизно о 11:00 використовуючи телефонну мережу зв`язку, у незаконний спосіб з метою приховання власної особистості і видачі себе за іншу особу, яка є близькою людиною потерпілої, зателефонували на стаціонарний телефон НОМЕР_1 , який встановлений в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вводячи в оману ОСОБА_8 яка взяла слухавку та представившись працівником поліції, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 повідомили завідомо неправдиву інформацію останній про те, що її син здійснив наїзд на людину та перебуває в поліції і йому терміново необхідні грошові кошти для того, щоб він міг розрахуватися з потерпілим та його не було притягнено до кримінальної відповідальності. Надалі ОСОБА_8 сприйнявши інформацію повідомлену вищезазначеними особами, як правдиву, будучи введеною в оману, відповіла їм, що має грошові кошти в сумі 7000 доларів США та передасть їх для визволення сина з біди.

Отримавши позитивний результат від своїх шахрайських дій, ОСОБА_7 разом із ОСОБА_5 поїхали в с. Селище Літинського району Вінницької області та почали шукати адресу проживання потерпілої. Згодом, ОСОБА_7 підійшов до будинку в якому проживала ОСОБА_8 де продовжуючи свої злочинні дії та маючи на меті доведення їх до кінця, отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 7000 доларів США, що згідно офіційного курсу гривні до іноземної валюти (долар США), встановленого Національним банком України станом на 29.01.2019 складає 194 530 гривень, які остання передала ОСОБА_7 особисто в руки. З отриманими грошовими коштами вказані особи розпорядилися на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, яке завдало значної шкоди потерпілому

Вина ОСОБА_5 доводиться: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 29.01.2019; протоколами огляду місця події; показами свідків; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами впізнання від 30.01.2019; протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та іншими зібраними доказами у їх сукупності.

ОСОБА_5 за життя до кримінальної відповідальності не притягувався.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, та беручи до уваги те, що він є жителем іншого міста, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, достовірно знає де проживає потерпіла, та що вона являється особою похилого віку, що позбавляє її можливості захищатися від можливого тиску, свідчить, що існує декілька ризиків зазначених в ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні.

Тому просять обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявна обгрунтована підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та існують ризики передбачені ст.177 КПК України.
Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечують, проте просять обрати домашній арешт не цілодобово а лише в нічний час, щоб дати змогу працювати та заробляти кошти на своє існування.
Вивчивши документи, які є у матеріалах клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 190 КК України та 30.01.2019 року останнього повідомлено про підозру. Підозра обґрунтовується витягом з ЄРДР, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілої, протоколами допиту свідків та протоколом про прийняття заяви, протоколами впізнання.
Суд враховує, що ОСОБА_5 є жителем іншого міста, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, достовірно знає де проживає потерпіла, та що вона являється особою похилого віку, що позбавляє її можливості захищатися від можливого тиску тобто наявні ризики передбачені ст.177 КПК України.
Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Так, відповідно до ч. 1-4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Застосування до підозрюваного домашнього арешту, на думку слідчого судді, забезпечить дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також унеможливить ризики, передбачені п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також забезпечить його право на його життєзабезпечення.

Так, відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово, або у певний період доби. Крім того, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, шо з метою попередження можливості ОСОБА_5 переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на потерпілу, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та для забезпечення виконання процесуальних дій, а тому суд вважає необхідним клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 22-00 год. до 07-00 год наступної доби за місцем проживання АДРЕСА_1 .

Згідно ч. 3 п.2 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, підозрюваний, який був затриманий, негайно звільняється з під - варти та зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-184, 193, 194, 196, 198, 202 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовільнити. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час з 22-00 год. до 07-00 год наступної доби за місцем проживання АДРЕСА_1 строком на 60 діб тобто до 01.04.2019 року, звільнивши його з під - варти з зали суду та зобов`язавши його невідкладно прибути до місця свого проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) не залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 у нічний час в перід з 22-00 год до 07-00 год наступної доби без дозволу суду. Строк дії ухвали 60 діб.
Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти діб після проголошення.

С Суддя: ОСОБА_1