Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/4427/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000191 від 30.03.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Словечне, проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 30.01.2012 Овруцьким районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 309, ч.3 ст.153 КК України до 8 років позбавлення волі, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, з угодою про визнання винуватості від 28 листопада 2018 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим Овруцьким районним судом Житомирської області 30.01.2012 за ч. 2 ст. 309, ч.3 ст.153 КК України до 8 років позбавлення волі, маючи не зняту і непогашену в законному порядку судимість на шлях виправлення не став і скоїв нове кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, під час відбування покарання за вироком Овруцького районного суду Житомирської області від 30.01.2012 в Бердичівській виправній колонії №70 постановою Бердичівського міжрайонного суду Житомирської області від 05.12.2017 ОСОБА_4 встановлений адміністративний нагляд строком на 2 роки, а також обмеження, передбачені ст.10 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», у вигляді:

- заборонити вихід з житла за місцем проживання з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня;

- заборонити виїзд в особистих справах за межі району (міста) за місцем проживання без дозволу органів національної поліції;

- заборонити перебувати в кафе, барах, ресторанах, відділах магазинів з метою купівлі спиртних напоїв;

- реєстрації в поліції 4 рази на місяць.

При звільненні з Бердичівської виправної колонії № 70 19.02.2018 ОСОБА_4 оголошено зміст постанови суду та попереджено про відповідальність за порушення умов адміністративного нагляду та порушення обмежень встановлених судом, однак останній в порушення ст.ст. 9,10 ЗУ «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», не виконав встановлене судом обмеження адміністративного нагляду.

Так, ОСОБА_4 , будучи ознайомлений з встановленими правилами адміністративного нагляду та відповідальністю за його порушення, діючи умисно з метою ухилення від адміністративного нагляду, в кінці лютого 2018 року без дозволу Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області самовільно залишив місце свого проживання по АДРЕСА_1 , у якому зобов`язаний проживати під час встановленого адміністративного нагляду, та до 21.11.2018 проживав по АДРЕСА_2 , тим самим ухилявся від адміністративного нагляду.

Діяння ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

28 листопада 2018 року між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_4 , з іншого боку, за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, яку подано до суду разом з обвинувальним актом. За умовами вказаної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні та сприяти розслідуванню кримінального провадження.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 , сторонами віднесено щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочину.

З урахуванням особистих даних ОСОБА_4 , обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони узгодили вид та міру покарання, передбачені санкцією ст. 395 КК України, у виді арешту строком на два місяці.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у самовільному залишенні місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ствердив добровільність укладення угоди і просив її затвердити, погодився на призначення узгодженого покарання.

Прокурор та захисник обвинуваченого вважали наявними підстави для затвердження угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.2 ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ст. 395 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного, та його щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання.

Суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.4. ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих на себе зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , та призначення покарання, узгодженого сторонами.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про долю речових доказів слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжні заходи до ОСОБА_4 під час досудового розслідування не застосовувалися і в підготовчому судовому засіданні клопотань про їх застосування не надійшло.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 394, 473 - 476 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 листопада 2018 року в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000191 від 30 березня 2018 року, укладену між прокурором Коростенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді арешту строком 2 (два) місяці.

Строк відбування покарання у вигляді арешту обчислювати з дня затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку після набуття ним законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню справу адміністративного нагляду на ОСОБА_4 залишити у матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1