ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/3135/18
Провадження № 1-кп/636/80/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 березня 2019 року Чугуївський міський суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Чугуївської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000971, внесеному 18 червня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чугуєві, Харківської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше неодноразово засудженого, останній раз - 19.02.2008 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 13.03.2014 Апеляційним судом Харківської області звільнений умовно-достроково на 1 рік 9 днів, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
26 травня 2018 року, близько 08 години 30 хвилин, ОСОБА_4 знаходився за місцем свого мешкання у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, останній попрямував за місцем мешкання ОСОБА_5 до кімнати № 13 цього ж гуртожитку, двері якої були відчинені. Де він, побачивши, що в кімнаті №13 знаходиться мобільний телефон марки NOMI, модель EVOX і5030, Gold, скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_5 відпочивала та за злочинними діями ОСОБА_4 ніхто не спостерігає, у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно. Так він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом наживи та незаконного збагачення за рахунок інших осіб, діючи таємно, взяв мобільний телефон марки NOMI модель EVOX і5030, Gold, на дві сім-карти, вартість якого, згідно висновку експерта №2716 від 02.07.2018 року складає 1530,00 грн., який знаходився на зарядці та викрав його. У подальшому ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд. Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на суму 1530,00 грн.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся та повністю підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини, пояснивши суду, що почув плач дитини, а зайшовши в кімнату, побачив телефон, який і викрав.
Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила суду, що має з обвинуваченим та його сім`єю дружні стосунки, часто вільно заходили один до одного по сусідськи в кімнату, так як проживали в гуртожитку. Деколи залишала дітей на дружину обвинуваченого і навпаки. Претензій матеріального, морального характеру до обвинуваченого в неї немає та просить його суворо не карати та не позбавляти волі.
Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
За згодою сторін, згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніхто не оспорює.
Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого:
- довідки ОСК ГУНП в Харківській області № 497-20062018/63091 від 06.07.2018 та довідки ОСК МВС України від 26.06.2018, згідно з якими ОСОБА_4 раніше неодноразово засуджений, останній раз - 19.02.2008 Чугуївським міським судом Харківської області за ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі, 13.03.2014 Апеляційним судом Харківської області звільнений умовно-достроково на 1 рік 9 днів (а.к.п. 53-55);
- вироку Чугуївського міського суду Харківської області від 19.02.2008, відповідно до якого ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187, ст. 71 КК України, до 7 років 6 місяців позбавлення волі (а.к.п. 57-63);
- ухвали Апеляційного суду Харківської області від 13.03.2014, згідно якої ОСОБА_4 звільнений від подальшого відбування покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 19.02.2008 умовно-достроково на 1 рік 9 днів (а.к.п 64);
- довідок КЗОЗ «Чугуївська центральна районна лікарня ім. М.І. Кононенка» № 2144 від 26.06.2018, згідно з якими ОСОБА_4 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.к.п. 52).
Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: крадіжку, тобто, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретні обставини вчиненого злочину та дані про особу обвинуваченого, а саме: наявність непогашеної судимості та те, що обвинувачений на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття та визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Крім того, ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (далі - Європейський суд) передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

При призначенні покарання суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставини, особу обвинуваченого, його відношення до скоєного злочину, думку потерпілої, яка просила суд його суворо не карати, не позбавляти волі, та вважає, що виправлення ОСОБА_4 і попередження скоєння ним нових злочинів можливо без ізоляції від суспільства.
Беручи до уваги вказані обставини в їх сукупності та відсутність тяжких наслідків, а також враховуючи дані про особу, суд вважає за можливе у даному випадку, призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, застосувати до нього ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, одночасно поклавши на засудженого обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Суд, керуючись ст. ст. 124, 368 КПК України, вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 2716 від 02.07.2018 року в сумі 429 грн.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню суд вважає за необхідне визначити відповідно до ст. 100 КПК України.
В ході досудового слідства обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід не обирався. Враховуючи його поведінку в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи № 2716 від 02.07.2018р. у розмірі 429 (чотириста двадцять дев`ять) грн. 00 коп.
Речові докази - мобільний телефон марки NOMI, модель EVOX і5030, Gold на дві сім-карти, який переданий на зберігання потерпілій, після набрання вироком законної сили повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок його копію негайно після його проголошення вручити засудженому, прокурору та потерпілому.

Суддя