Справа № 182/373/19
Провадження № 1-кс/0182/273/2019
У Х В А Л А
Іменем України

18.01.2019 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою щодо визнання його утримання під вартою в слідчому ізоляторі № 3 ( №4) м.Дніпро в період з 20.03.2004р. по 28.03.2007р.

ОСОБА_2 зазначив, що відповідно до постанови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.03.2004р. йому обраний запобіжного заходу «тримання під вартою» строком на 10 діб. Ніяких процесуальних подань з боку прокурора чи слідчого що до продовження тримання під вартою до 20.03.2004р. не подавалось. Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.03.2007р. він, то б то ОСОБА_2 , за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 187 , п.6 ч.2 ст. 115 КК України засуджений до довічного позбавлення волі. Заявник просить визнати незаконним його утримання під вартою з 20.03.2004р. по 28.03.2007р.

Дослідивши матеріали скарги приходжу до наступних висновків.

Як зазначив заявник, вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 28.03.2007р. він був засуджений за ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 187 , п.6 ч.2 ст. 115 КК України .

Як вбачається з матеріалів заяви, вирок стосовно ОСОБА_2 постановлений в порядку Кримінально-процесуального кодексу України ( 1960р.) в редакції, яка діяла на момент судового розгляду кримінальної справи.

Статтею 165-2 КПК України (в ред. 1960р.) визначено, що на постанову судді про обранні запобіжного заходу до апеляційного суду прокурором, підозрюваним, обвинуваченим, його захисником чи законним представником протягом трьох діб з дня її винесення може бути подана апеляція.

Згідно ст. 253 КПК України (в ред. 1960р.) Прийнявши рішення про призначення справи до судового розгляду,суддя вирішує,у тому числі і питання про зміну, скасування або обрання запобіжного заходу.

Згідно вимого статті 274 КПК України (в ред. 1960р.) , під час розгляду справи суд, при наявності до того підстав, може своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід що до підсудного.

Вимогами статті 324 КПК України (в ред. 1960р.) встановлено, що постановляючи вирок, суд повинен вирішити, у тому числі і питання який запобіжний захід слід обрати щодо підсудного;

В резолютивній частині вироку, згідно ст. 335 КПК України (в ред. 1960р.) повинні бути зазначені початок строку відбуття покарання, рішення про залік попереднього

ув`язнення.

Згідно ст.ст. 383, 386 КПК України (в ред. 1960р.) у касаційному порядку можуть бути перевірені вироки, ухвали і постанови апеляційного суду, постановлені ним як судом першої інстанції; касаційні скарги на які можуть бути подані протягом одного місяця з моменту проголошення вироку чи оголошення.

Як вбачається з заяви, вирок у відношенні ОСОБА_3 знаходиться в стадії виконання, ОСОБА_2 відбуває покарання у вигляді довічного позбавлення волі у Роменській ВК 56 Сумської області.

Статтею 303 Кримінального Процесуального Кодексу України визначені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження :
1. На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Статтею 537 Кримінального Процесуального Кодексу України визначені питання, які вирішуються судом під час виконання вироків

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

2. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи попереднього ув`язнення здійснюється в порядку, встановленому для пункту 13-1 частини першої цієї статті.

ОСОБА_2 не заявлено вимог, передбачених ст.ст. 303, 537 Кримінального Процесуального Кодексу України

Статтею 206 Кримінального Процесуального Кодексу України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

З огляду на вище зазначені норми Кримінально-процесуального кодексу України ( в ред. 1960р.) та норми Кримінального Процесуального Кодексу України вважаю, що у відкритті провадження за заявою ОСОБА_3 належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 165-2, 253, 274, 324, 335, 383, 386 КПК України, 206, 303, 304, 537 Кримінального Процесуального Кодексу України :

У Х В А Л И В :

У відкриття провадження за заявою ОСОБА_3 відмовити.

Копію ухвали та скаргу надіслати ОСОБА_2 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1