Кримінальне провадження № 274/2225/17
Провадження №1-кп/0274/227/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2018 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого . . . . . . . . . .. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_6 ,

представника потерпілого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_7 ,

обвинуваченого . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000647 від 25.04.2017 року, по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, громадянин України, одруженого, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в:

24.04.2017 року, приблизно о 23 годині 20 хв., ОСОБА_8 знаходився біля будинку № 52, що по вул. Пушкіна в м. Бердичеві. В цей час між ним та ОСОБА_6 , який також знаходився за вищевказаною адресою, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, виник словесний конфлікт з приводу спільного користування земельною ділянкою на якій розташований їхній будинок.
В ході даного конфлікту ОСОБА_8 з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , умисно наніс йому два удари правою рукою та один удар лівою рукою в область обличчя, від чого останній впав на землю, в результаті чого умисно заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ струсу головного мозку, крововиливів на спинці носа, на повіках лівого ока, на вушній раковині та за лівою вушною раковиною, на лопатках, правій потиличній ділянці, саден на лівому крилі носа, на правій брові, які відноситься до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
В ході судового розгляду справи, ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого діяння, а також заявлені потерпілим позовні вимоги про відшкодування заподіяної шкоди заперечив. Суду показав, що потерпілий це його сусід, в них будинок на дві половини. Стосунки між ним та потерпілим неприязні починаючи з 2011 року через межу. Конфлікт між ним та потерпілим стався 24.04.2017 року близько 23 години. Все почалося з того, що він сів на диван біля свої вхідних дверей. Диван роклався і зачепив вікно його сусіда ОСОБА_6 , яке знаходиться поруч з його вхідними дверима. Сусіду це не сподобалося. Він вийшов на двір, запропонував вийти на вулицю, розібратися. На вулиці, між ними була словесна перепалка, під час якої сусід підбіг до його хвіртки, почав замахуватися, наніс йому удар в область плеча, попав по шиї. Потерпілий хотів вдарити його дружину. У відповідь він вдарив потерпілого два рази руками в обличчя, в ділянку носа. Від ударів потерпілий присів на тротуарі, посидів хвилину, піднявся, і побіг додому за собакою. Команди собаці він не чув, але собака одразу вибігла і на нього накинулася. В цей час потерпілий до нього щось кричав. Собаку він якось відбив. Дружина за руку відтягнула його за хвіртку. Від укусу собаки в нього залишилися шрами, з даного приводу він звертався в судмедекспертизу, але не зразу, після того як дізнався, що на нього потерпілим подана заява. Відносини з потерпілим з того часу ніякі. Сталося як сталося. Шкоду потерпілому він не відшкодував. Наміру відшкодовувати не має, бо винним себе не вважає. Під час конфлікту від потерпілого був відчутний запах алкоголю.

Незважаючи на те, що обвинувачений вину не визнав, його вина стверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні показів.

Так, допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 суду повідомив, що обвинувачений це його сусід, стосунки між ними неприязні з 2011 року, коли обвинувачений розбив йому вікно. В той день він приїхав з кладовища, бо був на проводах. Полягали спати, бо було вже пізно. В цей час почув, що хтось стукає у вікно. Коли підійшов до вікна, то побачив, що обвинувачений стільцем стукає йому у вікно. Він сказав обвинуваченому: "ти що знову займаєшся старими справами". Обвинувачений до нього щось кричав, але він не чув, бо вікно пластикове. Далі обвинувачений стукав ногою йому в хвіртку. Коли він відкрив двері, то обвинувачений запропонував йому вийти на вулицю, розібратися. Коли він вийшов з свого подвір"я і йшов за обвинуваченим, обвинувачений розвернувся і вдарив його в голову, при цьому розбив окуляри, в нього пішла кров. Коли обвинувачений вдарив його другий раз, він впав вдарився об асфальт, на голові була шишка. Обвинувачений вдарив його ще раз, а потім ще раз вдарив ногою. Вибігла жінка почала кричати. Собаки не було і близько. Невістка бачила все у вікно, розбудила сина, але не дозволила йому вийти, бо були б винні вони. Після конфлікту з обвинуваченим, вони одразу викликали поліцію. Поліцейські приїхали швидко, через хвилин 10. По приїзду поліції він давав пояснення. Лєйніки закрили хвіртку на ключ, поліцейських не впустили. Вранці він пішов в травмпункт та судмедекспертизу. Про те, що обвинувачений наносив йому удари ногами, на слідчому екперименті він слідчому говорив. Дружина обвинуваченого вийшла через 3-4 хвилини після того як обвинувачений наніс йому удари. При нанесенні ударів біля них нікого не було. Цивільний позов просить задовольнити повністю. Вартість розбитих окулярів становить 800 грн. 05.05.2017 року в нього мав бути ювілей, на який вони запросили гостей, замовили святкування в кафе " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", у зв"язку з чим внесли завдаток 2000 грн. Свій ювілей він святкував у лікарні. Завдаток кафе не повернуло.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, обвинувачений, це її чоловік, стосунки з ним хороші. Потерпілий це їх сусід, стосунки ніякі. 24.04.2017 року вона була свідком конфлікту, що стався між її чоловіком та потерпілим, розбороняла їх. Близького 24 години цього дня вона почула крик. Коли підійшла до вікна, то зрозуміла, що це кричав її сусід, нині потерпілий ОСОБА_6 . Потерпілий казав: "Мєнт поганий виходь". Спочатку вона не зрозуміла, що сталося, а коли відкрила хвіртку, то побачила, що сусід з своєї хвіртки біжить до їхньої. Відстань між їхніми хвіртками 100 метрів. Коли сусід підбіг до їхньої хвіртки, то почав матюкатися, замахнувся вдарити її чоловіка, але чоловік вивернувся. У відповідь чоловік наніс удар потерпілому від якого він впав. Після цього, вона забрала чоловіка на подвір"я, а потерпілий пішов додому. Потерпілий відкрив свою хвіртку, випустив собаку бійцівської породи, дав їй команду фас. ОСОБА_12 накинулася на її чоловіка, бо він стояв ближче. Чоловік наставив руку, собака вчепилася йому за руку і почала рвати за руку. Вона почала сильно кричати, просила забрати собаку, але до них ніхто не підійшов, собаку не забрав. ОСОБА_12 відбігла сама, бо злякалася її крику. Після всього, що сталося у чоловіка розпочалася кровотеча. Вона не знала, що робити, подзвонила свекрусі та сестрі чоловіка. Через деякий час на вулиці знов почувся крик. Коли вона вийшла на вулицю, то побачила, що потерпілий не впускає свекруху та сестру до них в подвір"я. О 24 год. потерпілий з собакою зайшов до них на подвір"я. ОСОБА_12 вчепилася їй в халат. Від її крику собака вибігла з подвір"я, а вона швидко закрила за нею хвіртку. ОСОБА_12 під хвірткою дуже гавкала. Поліція до них не приїздила. Коли підбігла собака, вона стояла за чоловіком. Бачила вона один удар, від якого потерпілий впав. Другого удару вона не бачила. Між ними та сусідом неприязні стосунки давно. Як сусіди вони між собою не спілкуються, кожен живе сам по собі. Того вечора у них святкувань ніяких не було. Ногами чоловік потерпілого не бив.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду повідомила, що потерпілий це її свекор, стосунки з ним добрі. З обвинуваченим відносини ніякі. Конфлікт між свекром і потерпілим вона бачила через вікно на відстані 1 метра. В той вечір вони з чоловіком були у свекра. Коли вже збиралися їхати, почули якийсь грохіт. Свекор вийшов на вулицю. Після цього вони почули, що на вулиці був конфлікт. Через вікно вона побачила бійку. Бачила, як сусід не менше трьох ударів наніс її свекру. На вулицю рвався її чоловік, але вона його не пустила. Удари свекру обвинувачений наносив кулаками по обличчю, голові. Коли свекор повернувся в будинок, в нього були розбиті окуляри, на правій стороні обличчя та футболці була кров, була також припухлість в ділянці правого ока. Свекор розповідав, що це обвинувачений стукав стільцем у вікно та кричав, щоб він виходив розібратися. ОСОБА_12 весь час була в будинку, на вулицю вона не вибігала. Скло від окулярів порізало свекрові обличчя, тому була кров. Свекор спочатку стояв, а потім від ударів зігнувся. Обвинувачений також один раз вдарив свекра ногою по тулубу, куди саме вона не пам"ятає. Конфлікт тривав декілька хвилин. Жінку обвинуваченого під час конфлікту вона не бачила.

Свідок ОСОБА_14 суду повідомив, що потерпілий це його батько, стосунки між ними хороші. Обвинуваченого знає, стосунки ніякі. 24.04.2017 року вночі він через вікно на відстані 2 метрів бачив як сусід бив батька. Момент нанесення ударів він бачив. Сусід бив батька ногами та руками. Удари наносилися в обличчя, по голові, тулубу. Скільки було ударів він не пам"ятає. Від ударів батько лежав на землі. Його покази не збігаються з батьковими, бо батько всього не пам"ятає. Він не вийшов обороняти батька, бо його не пускали. Скільки тривав конфлікт він не знає, не засікав. Коли обвинувачений пішов додому, він вийшов забрати батька. Зустрілися вони з батьком на порозі в дверях. В той вечір дружини обвинуваченого він не бачив. У батька він бачив тілесні ушкодження та кров на обличчі, посічене обличчя, а також шишку за вухом. В окулярах одне скло було розбите. Жіночих криків він не чув.

Крім того, надані обвинуваченим покази спростовуються, а винуватість у скоєнні інкримінованого діяння у повній мірі стверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, відповідно до протоколу прийняття зави про вчинене кримінальне правопорушення від 25.04.2017 року, потерпілий ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів з проханням притягти до кримінальної відповідальності сусіда ім"я ОСОБА_15 , який 24.04.2017 року близько 23 год. 00 хв. на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс йому тілесні ушкодження (а.п. 8 т. 1).

Про факт та час спричинення потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень свідчить копія довідки травмпункту, відповідно до змісту якої останній звернувся до лікувального закладу 24.04.2017 року. о 23 год. 25 хв. При цьому йому було вставлено діагноз: забійна рана обличчя зліва, забій м"яких тканин потиличної ділянки голови та ділянки правої лопатки, гематома потиличної ділянки голови. Також встановлено те, що останній на момент звернення був в сталі сп"яніння (а.с.55 т. 2).

Заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 155 від 25.04.2017 року (а.с.16 т. 1), відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: ЗЧМТ струсу головного мозку, крововиливів на спинці носа, на повіках лівого ока, на вушній раковині та за лівою вушною раковиною, на лопатках, правій потиличній ділянці. Саден на лівому крилі носа, на правій брові.

Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров"я.

Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, що і можливо при обставинах та в термін вказаних в постанові.

Враховуючи характер та розташування тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 було як правило 5 місць прикладання сили.

Ще в ході проведення досудового розслідування у справі потерпілий в кабінеті № 23 Бердичівського відділу поліції детально розповів про обставини заподіяння йому обвинуваченим тілесних ушкоджень та у відділі бюро судово - медичних експертиз показав механізм спричинення йому тілесних ушкоджень. Про це свідчить протокол проведення слідчого експерименту від 15.05.2017 року за його участю (а.с. 22-25 т. 1). Відповідно до його змісту, потерпілий ОСОБА_6 за допомогою статиста показав як ОСОБА_8 наносив йому перший удар кулаком правої руки в область лівого ока. Після чого потерпілий приставив свій правий кулак до правої сторони обличчя статиста та пояснив, що другий удар ОСОБА_16 наніс кулаком в праву сторону обличчя, а саме в щелепу. Після даного удару він втратив рівновагу та впав на землю.

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 175 від 17.05.2017 року, враховуючи локалізацію, характер та механізм утворення виявлених у потерпілоого тілесних ушкоджень, виявлені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження можуть відповідати показам під час слідчого експерименту за його участю від 15.05.2017 року (а.с.27-28 т. 1).

Оцінивши наведені докази в їх сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_8 доведеною повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.

При визначенні покарання ОСОБА_8 , суд керується загальними засадами призначення покарання, визначеними у ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України є злочином невеликої тяжкості. Обвинувачений до кримінальної відповідальності притягується вперше, свою вину заперечив, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують або ж обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді громадських робіт, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Водночас, суд вважає обґрунтованим клопотання обвинуваченого ОСОБА_17 про застосування до нього амністії, яке не заперечується іншими учасниками судового провадження.

Так, згідно з ст. 86 КК України, амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

Статтями 1 і 13 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року передбачена можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов"язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, що не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, не позбавлені батьківських прав.

ОСОБА_17 раніше не судимий, визнається винним у вчиненні умисного злочину невеликої тяжкості, вчиненого до набрання чинності Законом України "Про амністію у 2016 році", тобто до 07.09.2017 року. Застережень щодо застосування амністії, передбачених ч. 4 ст. 86 КК України, ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні та ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році", не вбачається. На день набрання Законом чинності обвинувачений має неповнолітню дитину, сина ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав не позбавлений, тому підлягає звільненню від відбування призначеного судом покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заявленого в рамках кримінального провадження потерпілим ОСОБА_6 цивільного позову суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи, судом визнано доведеним факт заподіяння потерпілому прямих матеріальних збитків на загальну суму 3450 грн. 00 коп., у зв`язку з чим дана сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, в рахунок заподіяної злочином матеріальної шкоди.

Вирішуючи питання щодо розміру моральної шкоди шкоди, суд керується положеннями ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, відповідно до яких такий розмір визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Так вчинений злочин дійсно порушив нормальний уклад життя потерпілого, природно спричинив нервове збудження. Внаслідок скоєння обвинуваченим злочину потерпілий зазнав фізичного болю та душевних страждань. Дії обвинуваченого викликали необхідність звернення потерпілого до лікувального закладу та правоохоронних органів, прикладення зусиль для відновлення свого фізичного та морального стану, обвинувачений продовжує лікуватися. Також судом приймається до уваги поведінка обвинуваченого після скоєння злочину, який свою вину за наявності очевидних доказів заперечує, перед потерпілим не вибачився та добровільно заподіяні збитки відшкодовувати відмовляється.

Процесуальних витрат по справі немає.

Будь-яких процесуальних рішень, які б свідчили про надання статусу речових доказів у провадженні речам або документам до суду не подано.

Арешт на майно обвинуваченого або інших осіб не накладався.

Підстав для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати винуватим ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 не обирати.

Цивільний позов заявлений ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної останньому матеріальної шкоди 3450 грн. грн., моральної шкоди 2000 грн.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам справи право на отримання копії вироку в суді.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1