ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/860/19 Справа № 204/6120/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2019 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2019 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підлужжя Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, наданий час перебуває в Дніпровській установі виконання покарань №4,

про відмову у застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_8 ,
представника установи ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення.
Ухвалою суду відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Своє рішення суд І інстанції мотивував тим, що хоч засуджений ОСОБА_6 і відбув встановлену частину строку покарання, має три заохочення, працевлаштований робітником бригади електриків установи, за час відбування покарання в складі господарчої обслуги ДУВП №4 характеризується добре, але суд зазначив про відсутність в матеріалах підтверджуючих документів, що засудженого в березні 2017 року було зараховано на посаду електрики з урахуванням відсутності в нього фахової освіти, проходження будь-яких курсів підвищення кваліфікації чи навчання, а також допуску до роботи з електроустаткування. Крім того суд встановив, що за час тримання в ДУВП №4 засуджений характеризувався посередньо, має догану від 05 жовтня 2018 року за вилучення забороненого предмету, яка знята в порядку заохочення, тому дійшов висновку, що засуджений за весь час відбування покарання не виправився.
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про умовно-дострокове звільнення.
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду І інстанції є необґрунтованим та немотивованим, оскільки вважає, що за час відбування покарання він зазнав позитивних змін, оскільки має три заохочення, позитивно характеризується, за що, а також у відповідності до Наказу Міністерства юстиції України за № 2186/5 від 29 грудня 2014 року, залучений до робіт з господарського обслуговування УВП. Апелянт зазначає, що ст. 118 КВК України, передбачено право засудженого на працю, а не обов`язок, тому вважає посилання суду про відсутність підтверджуючих документів про працевлаштування в бригаду електриків безпідставними.

Позиція учасників судового провадження.
Засуджений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_8 в суді апеляційної інстанції підтримали вимоги апеляційної скарги.
Прокурор в апеляційному суді просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги в її межах та матеріали справи про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду І інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання, апеляційний суд вважає правильними.
Відповідно до змісту ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Згідно ст. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Як видно з матеріалів справи, що 07 липня 2016 року вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та призначено покарання у виді п`яти років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 грудня 2016 року вирок суду від 07 липня 2016 року залишено без змін. На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_6 у строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 10 лютого 2016 року по 06 грудня 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі. Початок строку покарання 10 лютого 2016 року, кінець строку 14 квітня 2020 року. Засуджений ОСОБА_6 , з урахуванням положень ч.5 ст. 72 КК України, відбув 2/3 частини строку покарання.
В місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_6 знаходиться з 15 лютого 2016 року. Під час тримання у ДУВП №4 характеризувався посередньо, з 04 січня 2017 року відбуває покарання в складі господарської обслуги ДУВП №4, де характеризується добре, має три заохочення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці і одну догану за вилучення забороненого предмета (відмички) від 05 жовтня 2018 року, яка знята в порядку заохочення. Крім того з рішення суду видно та підтверджено матеріалами провадження, що в них відсутні відомості про зарахування засудженого в березні 2017 року на посаду електрика, разом з тим, у засудженого ОСОБА_6 відсутня фахова освіта, проходження будь-яких курсів підвищення кваліфікації, навчання та відсутній допуск до роботи з електроустаткуванням.
Відповідно до журналу судового засідання від 11 січня 2019 року (а.с.70-73), представник установи пояснив, що на той день засуджений ОСОБА_6 характеризувався посередньо. Під час апеляційного перегляду представник установи пояснив, що після винесення рішення суду від 11 січня цього року засуджений ОСОБА_6 порушив вимоги режиму відбування покарання, з ним було проведено усну бесіду та попереджено.
Враховуючи зазначені вище обставини, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав застосування до засудженого ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення, оскільки відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами п.2 ч.3 ст.81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку, що засуджений за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення перевіркою матеріалів в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 без задоволення.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4