Справа № 742/3509/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/276/19
Категорія - ч.2 ст.186 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

18 лютого 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2018 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваним вироком Прилуцького міськрайонного суду від 10.12.2018 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та йому призначено покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді арешту на строк 5 місяців.

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого і кваліфікацію його дій, просив скасувати вирок місцевого суду та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.2 ст.186 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 просила поновити строк на апеляційне оскарження вироку суду, як пропущений з поважних причин, оскільки у період з 02.01.2019 року по 18.01.2019 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, у зв`язку з чим не могла своєчасно подати апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав своє клопотання та просив поновити строк на апеляційне оскарження вироку місцевого суду з наведених вище підстав; дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.395 КПК України апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, оскаржуваний вирок Прилуцького міськрайонного суду було проголошено 10 грудня 2018 року за участю всіх учасників процесу, було роз`яснено строк та порядок апеляційного його оскарження (а.к.п.52-54).

Проте, апеляційну скаргу на вирок суду прокурор подав лише 23 січня 2019 року, порушивши при цьому порядок звернення з апеляційною скаргою (а.к.п.64-67).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і суд апеляційної інстанції не знайде підстав для його поновлення.

Частиною 1 ст.117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

На підтвердження свого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження прокурор ОСОБА_6 зазначає, що з 02 по 18 січня 2019 року вона перебувала на стаціонарному лікуванні, а тому вважає вказані причини поважними, оскільки це унеможливило своєчасно оскаржити вирок місцевого суду у визначений законом строк.

Проте, дані доводи апелянта не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Відповідно до положень ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 20 ч.2 ст.36 КПК України закріплено, що прокурор має право на оскарження судових рішень в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст.37 КПК України, прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. При цьому прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення.

Частиною 4 ст.36 КПК України, право на подання апеляційної скарги мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники.

При цьому, Законом України «Про прокуратуру» визначено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави (ст.1); єдність системи прокуратури України забезпечується: єдиними засадами організації та діяльності прокуратури, єдиним статусом прокурорів, єдиним порядком організаційного забезпечення діяльності прокурорів та ін. (ч.5 ст.7); прокурори в Україні мають єдиний статус незалежно від місця прокуратури в системі прокуратури України чи адміністративної посади, яку прокурор обіймає у прокуратурі (ч.2 ст.15).

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм, поняття «прокурор», яке вживається у статті 393 КПК України, як суб`єкт апеляційного оскарження, охоплює не лише певну посадову особу, яка здійснює повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні та визначена у порядку ст.37 КПК України, але й прокурорів вищого рівня, визначених у ч.4 ст.36 КПК України (Генеральний прокурор України, його перший заступник та заступники, керівники регіональної прокуратури, його перший заступник та заступники).

А тому особливості організації діяльності у системі органів прокуратури не можуть змінювати загальний порядок обчислення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, визначений у ч.2 ст.395 КПК України. Не впливає на обчислення строку на апеляційне оскарження у даному випадку й така обставина, як хвороба прокурора.

Як вже зазначалось вище, прокурор ОСОБА_6 була присутня під час проголошення вироку Прилуцького міськрайонного суду від 10.12.2018 року, їй було роз`яснено порядок і строки апеляційного оскарження. Тобто, навіть з урахуванням перебування прокурора ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні з 02 по 18 січня 2019 року, в останньої було понад двадцять днів для своєчасного подання апеляційної скарги на вирок суду щодо ОСОБА_7 .

Крім того, як слідує з матеріалів справи, постановою першого заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури від 29.11.2018 року у даному кримінальному провадженні було визначено групу прокурорів: ОСОБА_6 (старший групи), ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Останнім днем подання апеляційної скарги було 09 січня 2019 року. Тобто у прокурорів, за умови належної організації своєї роботи, було достатньо часу для апеляційного оскарження згаданого вироку у межах встановленого ч.2 ст.395 КПК України строку.

Викладені ж у апеляційній скарзі прокурора причини пропуску строку на апеляційне оскарження не є об`єктивно непереборними, а тому колегія суддів не вважає їх поважними.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення прокурору строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо ОСОБА_7 , у зв`язку з чим, апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст.395, 399, 405, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Відмовити прокурору у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 грудня 2018 року щодо ОСОБА_7 , а апеляційну скаргу - повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4