Справа № 703/4956/15-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши питання щодо відкриття провадження за нововиявленими обставинами на підставі заяви засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про перегляд вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2018 року засуджений ОСОБА_2 звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з заявою, в якій просить переглянути за нововиявленими обставинами вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року, яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі.

Заяву обґрунтовує тим, що за результатами розгляду кримінального провадження №703/4956/15-к, 1-кп/703/310/15 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області постановлено 10.12.2015 вирок, яким його засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі.

Однак, він не згоден з вищевказаним вироком суду, оскільки, на його думку, суд під час його постановлення допустися помилок у застосуванні норм КПК України.

Так, під час судового розгляду вищевказаного кримінального провадження, судом не допитано свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які на досудовому розслідуванні надавали покази, які повністю його виправдовують. Про зазначений факт йому не було відомо, оскільки з матеріалами кримінального провадження він ознайомився після розгляду кримінального провадження Апеляційним судом Черкаської області. При цьому, після ознайомлення з матеріалами провадження, йому було не до звернення з заявою про перегляд вказаного вироку за нововиявленими обставинами, так як він хворів.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2019 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

20 лютого 2019 року на адресу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшла заява засудженого ОСОБА_2 від 10 лютого 2019 року на виконання вищевказаної ухвали суду.

Суддя, перевіривши доводи заяви засудженого ОСОБА_2 , викладені в його заявах, які надійшли до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області 10 січня 2019 року та 20 лютого 2019 року, дослідивши матеріали кримінального провадження №703/4956/15-к, 1-кп/310/15, що стосуються викладених у заявах засудженого вимог, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.459 КПК України, судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Так, вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі (а.п.67-68 т.2).

Відповідно до ч.1 ст.532 КПК України, вирок або ухвала суду першої інстанції, ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Не погоджуючись з вищевказаним вироком, засудженим ОСОБА_2 , представником потерпілого та цивільного позивача подано апеляційні скарги.

Засудженим ОСОБА_2 апеляційну скаргу на вищевказаний вирок подано 06 січня 2016 року, яку доповнено 28 січня 2016 року та 01 лютого 2016 року (а.п.78, 90, 106 т.2).

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року вирішено: апеляційні скарги представника потерпілої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково; апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 залишити без задоволення; вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року щодо ОСОБА_2 змінити; виключити з мотивувальної частини вироку посилання на положення ч.4 ст.1193 ЦК України як на підставу зменшення розміру морального відшкодування за цивільним позовом; в решті вирок суду першої інстанції залишити без змін; відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_2 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 10 грудня 2015 року по 25 квітня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.п.189-195 т.2).

Згідно ч.2 ст.532 КПК України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Враховуючи, що ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області не скасований, суд приходить до висновку, що останній набрав законної сили 25 квітня 2016 року.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року та ухвала Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року до суду касаційної інстанції не оскаржувалися.

Відповідно до ст.459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Як вбачається з заяв засудженого ОСОБА_2 , останній, як на підставу для перегляду вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року, посилається на недотримання судом КПК України, оскільки під час судового розгляду, за результатами якого було постановлено вказаний вирок, не допитано як свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які під час проведення досудового розслідування надавали покази, які його виправдовують.

Разом з тим, в обвинувальному акті у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000881 від 01 червня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_2 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, затвердженого прокурором Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , одним із доказів, який вказує на причетність до вчинення вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_2 , зазначено протокол допиту свідка ОСОБА_3 від 02 червня 2015 року (а.п.2-зворот т.2).

Відповідно до списку осіб, які підлягають виклику в судове засідання по кримінальному провадженню №0000881 від 01 червня 2015 року, зазначений, зокрема, свідок ОСОБА_3 (а.п.9 т.2).

Як вбачається з журналу судового засідання від 12 листопада 2015 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.121 КК України, в судовому засіданні, яке проводилося відповідно до вимог КПК України за участі обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника, був допитаний свідок ОСОБА_3 (а.п.59 т.2).

Відповідно до ч.1 ст.95 КПК України, показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Згідно ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, суд позбавлений можливості досліджувати покази свідка, які надані слідчому під час проведення досудового розслідування.

Як вбачається з вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року, в основу такого, серед інших доказів, були покладені покази свідка ОСОБА_3 , які були сприйняті судом безпосередньо під час судового засіданні (а.п.67 зворот т.2).

При цьому, відповідно до ч.1 та ч.4 ст.96 КПК України, сторони кримінального провадження мають право ставити свідку запитання щодо його можливості сприймати факти, про які він дає показання, а також щодо інших обставин, які можуть мати значення для оцінки достовірності показань свідка. Свідок може бути допитаний щодо попередніх показань, які не узгоджуються із його показаннями.

Як вбачається з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000881 від 01 червня 2015 року, які становлять 232 аркуш, протоколи допиту свідка ОСОБА_3 знаходяться на аркушах 111-113 та 127-129.

Відповідно до протоколу про надання доступу до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування від 25 серпня 2015 року, старший слідчий СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_9 , надав підозрюваному ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та його захиснику ОСОБА_10 доступ до матеріалів (додаткових матеріалів) досудового розслідування №0000881 в підшитому та пронумерованому стані в одному томі на 231 аркуші. Факт надання доступу до матеріалів досудового розслідування та ознайомлення з ними підтвердили своїми підписами підозрюваний ОСОБА_2 та захисник ОСОБА_10 . При цьому, будь-яких клопотань та зауважень від підозрюваного та захисника не надійшло (а.п.231 т.1).

Таким чином, засудженому ОСОБА_2 достовірно були відомі покази свідка ОСОБА_3 , які були надані ним під час досудового розслідування, в зв`язку з чим мав право, в разі непогодження з показами вказаного свідка наданими під час судового засідання, поставити відповідні питання щодо надання попередніх показань.

Крім того, як вбачається з матеріалів досудового розслідування кримінального провадження №0000881 від 01 червня 2015 року, ОСОБА_7 під час досудового розслідування як свідок не допитувався, в зв`язку з чим доводи засудженого ОСОБА_2 про те, що свідком ОСОБА_7 були надані первинні свідчення, не заслуговують на увагу.

Відповідно до доповнень до апеляційної скарги засудженого ОСОБА_2 , останній ставить перед судом апеляційної інстанції питання про допит у судовому засіданні свідка ОСОБА_7 (а.п.90, 106 т.2).

Згідно журналу судового засідання від 12 березня 2016 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.2 ст.121 КК України, в судовому засіданні у суді апеляційної інстанції, яке проводилося відповідно до вимог КПК України за участі обвинуваченого ОСОБА_2 та його захисника, був допитаний свідок ОСОБА_7 та ним надано відповідні покази (а.п.137 т.2).

Вищевказані покази свідка ОСОБА_7 знайшли своє відображення в ухвалі Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року та були оцінені судом відповідно до вимог КПК України (а.п.191 т.2).

Таким чином, достовірно встановлено, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , на покази яких під час досудового розслідування посилається засуджений ОСОБА_2 , як на підставу перегляду вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року, були допитані судами першої та апеляційної інстанцій, їх показам надана належна оцінка, яка викладена у відповідних процесуальних рішення, в зв`язку з чим суддя вважає, що покази вказаних свідків були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення та самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами є ново виявленими обставинами в розумінні ст. 459 КПК України, а тому не доводять наявність неправильність вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року чи ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2016 року.

Згідно ч.2 ст.462 КПК України, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими зазначаються: найменування суду, до якого подається заява про перегляд; прізвище, імя, по батькові (найменування), поштова адреса особи, яка подає заяву, а також номер засобу звязку, адреса електронної пошти, якщо такі є; судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява;4) обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду; перелік документів та інших матеріалів, які додаються.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до обґрунтованого висновку, що у заявах засудженого ОСОБА_2 не викладено обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та йому, під час судового розгляду.

Також, диспозицією ч.1 ст.384 КК України, передбачена кримінальна відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка.

Разом з тим, відповідно до ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Доказів, які свідчать про притягнення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві покази, надані ними під час розгляду кримінального провадження №0000881 у суді першої та апеляційної інстанції, матеріали кримінального провадження не містять.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.461 КПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами може бути подано протягом трьох місяців після того, як особа, яка звертається до суду, дізналася або могла дізнатися про ці обставини.

Згідно ч.4 ст.461 КПК України, за наявності обставин, які підтверджують невинуватість засудженого або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами строками не обмежено.

Як зазначає у своїх заявах засуджений ОСОБА_2 , йому раніше не було відомо обставини зазначені, в показах свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , які його виправдовують, при цьому конкретної дати коли він дізнався або міг дізнатися про ці обставини не зазначає.

Разом з тим, у вказаних заявах засудженого ОСОБА_2 , відсутні посилання на обставини, які підтверджують його невинуватість або вчинення ним менш тяжкого кримінального правопорушення.

Заяви містять лише доводи засудженого, що при постановленні вироку суду не були враховані покази свідків, однак такі покази були предметом дослідження та оцінки в судовому засіданні судів першої та апеляційної інстанцій, та не позбавляє його можливості звернутися до слідчого чи прокурора з заявою про можливе вчинення злочину свідками (завідомо неправдиве показання свідка) та проведення належного розслідування. Вказана обставина може у майбутньому за наявності вироку суду, яким буде встановлено відповідні обставини під час кримінального провадження, враховано як виключну підставу, передбачену ч. 3 ст. 459 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суддя вважає, що у даному випадку підлягають застосуванню норми ч.1 ст.461 КПК України, щодо тримісячного строку звернення з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що засудженому ОСОБА_2 , було відомо про обставини на які він посилається, як на підставу звернення про перегляд вироку, ще під час судового розгляду.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_2 безпосередньо був присутній у судових засіданнях 12 листопада 2015 року, під час допиту свідка ОСОБА_3 у суді першої інстанції, та 12 березня 2016 року, під час допиту свідка ОСОБА_7 у суді апеляційної інстанції.

При цьому, з показами свідка ОСОБА_3 , наданими під час досудового розслідування у кримінальному провадження, засуджений ОСОБА_2 ознайомився 25 серпня 2015 року під час надання йому доступу до матеріалів досудового розслідування №0000881 від 01 червня 2015 року та ознайомлення з ними.

Таким чином, засуджений ОСОБА_2 довідався про обставини, які, на його думку, виправдовують його у вчиненні кримінального правопорушення, 25 серпня 2015 року щодо показів свідка ОСОБА_3 , та 12 березня 2016 року щодо показів свідка ОСОБА_7 .

Враховуючи, що з вищевказаних дат до часу звернення засудженого ОСОБА_2 до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами пройшов час, який перевищує 3 місяці, суддя приходить до висновку, що вказана заява ОСОБА_2 подана поза межами строку, встановленого ч.1 ст.461 КПК України.

При цьому, засудженим ОСОБА_2 , у своїх заявах, питання щодо поновлення йому строку на звернення з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами не ставиться.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 464 КПК Українидо заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

З урахуванням викладених обстав, враховуючи відсутність обставин, що могли вплинути на судове рішення, оскільки були відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, тобто відсутність нововиявлених обставини відповідно до ч.2 ст. 459 КПК України, а доводи, викладені у заяві засудженого, вже були предметом судового дослідження та не знайшли свого підтвердження, щодо них прийнято рішення по суті, а тому суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 не усунув недоліки заяви про перегляд вироку за ново виявленими обставинами, що є підставою для її повернення відповідно до положень ч.3 ст.464, ч.3 ст.429 КПК України.

Керуючись ст. ст.370, 429, 461, 462, 464 КПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 грудня 2015 року, постановленого у кримінальному провадженні №0000881, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 червня 2015 року повернути заявнику.

Копію ухвали, разом з заявою та усіма додатками направити до Софіївської ВК-45 для вручення під розписку засудженому ОСОБА_2 .

Ухвала суду бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Смілянський міськрайонний суд області протягом семи днів з дня її винесення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що відповідно до ч.4 ст.429 КПК України, повернення не позбавляє права на повторне звернення, в межах встановлених КПК України строків з урахуванням викладених в ухвалі підстав.

суддя: ОСОБА_1