У Х В А Л А

03.12.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні скаргу власника майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000756 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-
В С Т А Н О В И В:
до суду надійшла скарга власника майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна - грошових коштів в розмірі 3415 (три тисячі чотириста п`ятнадцять) доларів США та 350 (триста п`ятдесят) ЄВРО, вилучених під час обшуку 09.11.2018 року в кримінальному провадженні № 0000756, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України. В своїй скарзі ОСОБА_4 ставить питання про зобов`язання слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні повернути грошові кошти, тимчасово вилучені 09.11.2018 під час обшуку квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ОСОБА_4 та є особистими коштами ОСОБА_4 .
В обгрунтування доводів скарги ОСОБА_4 посилається на ті обставини, що вказані грошові кошти є його особистими коштами, які мають законне походження, отримані в результаті здійснення господарської діяльності та від продажу квартири, довгий час відкладалися на потреби сім`ї та мали бути використані на проведення лікування дружини ОСОБА_4 ОСОБА_6 , що підтверджується відповідною довідкою.
При цьому відсутні будь-які відомості щодо причетності вказаних коштів до предмету досудового розслідування кримінального провадження № 0000756, ОСОБА_4 не є підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні, грошові кошти, вилучені в ході проведення вищевказаного обшуку не відповідають ознакам, передбачених ч.2 ст.167 КПК України, як і не відповідають будь якій ознаці, передбаченій п.1-4 частини 1 статті 96 2 КК України. На вказані грошові кошти та майно не накладено арешт, при цьому прямий дозвіл на вилучення саме цих грошових коштів ухвалою слідчого судді не надавався.
В судовому засіданні представник власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_3 та заявник підтримали скаргу з підстав, наведених у ній.
Слідчий, прокурор в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду скарги повідомлені належним чином.
Вивчивши доводи скарги, пояснення заявника та його представника - адвоката ОСОБА_3 , слідчий суддя прийшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.7 ст.236 КК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Як вбачається з протоколу обшуку від 09.11.2018, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08.11.2018, в приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , було вилучено грошові кошти в розмірі 3415 (три тисячі чотириста п`ятнадцять) доларів США та 350 (триста п`ятдесят) ЄВРО.
В підтвердження законності походження належних ОСОБА_4 грошових коштів, ним долучено до матеріалів справи: довідку з медичного закладу, копію договору купівлі продажу квартири, копію декларації платника єдиного податку ФОП.
При цьому, зі змісту ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 08.11.2018 вбачається, що дозвіл на обшук у приміщенні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , надавався у зв`язку зі здійсненням досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 368 КК України, з метою виявлення в тому числі грошових коштів, здобутих злочинним шляхом. Таким чином, можливість вилучення грошових коштів пов`язувалась з походженням грошових коштів, отриманих від кримінально - протиправної діяльності. Проте, з урахуванням вищенаведених обставин, ОСОБА_4 довів законність походження його особистих грошових коштів.
При цьому в судовому засіданні не встановлено, що ухвалою слідчого судді відповідно до ст.234 КПК України було надано дозвіл проведення обшуку саме для відшукання вказаних грошових коштів, походження яких від вчинення кримінального правопорушення в суді не доведено, належність яких заявнику підтверджено.
Таким чином, зазначені грошові кошти є тимчасово вилученим майном відповідно до ст.236 КПК України.
Проте арешт на вказане тимчасово вилучене майно ухвалою суду не накладався і протилежне в судовому засіданні не встановлено.
Частиною 5 статті 171 КПК України встановлено строки подання клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.6 ст. 173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше 72 годин із дня надходження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Оскільки в судовому засіданні доводи заявника щодо відсутності накладення арешту у встановлені строки на тимчасово вилучене майно, а саме, грошові кошти не спростовані, зворотне судом не встановлено, тимчасово вилучене майно, а саме, грошові кошти не були повернуті власнику, володільцю відповідно до ст.171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчими, прокурорами у даному кримінальному провадженні допущено бездіяльність щодо неповернення тимчасово вилученого майна, а тому існують підстави для задоволення скарги та поверненні тимчасово вилученого майна власнику (володільцю).
При цьому також слідчий суддя виходить із засад кримінального провадження, закріплених в ст.16 КПК України, відповідно до якої позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Як зазначено в ст.1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», кожна фізична чи юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
З наведених підстав скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 167, 169, 171, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
скаргу власника майна ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого в кримінальному провадженні № 0000756 щодо неповернення тимчасово вилученого майна задовольнити
Зобов`язати слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000756 повернути ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 3415 (три тисячі чотириста п`ятнадцять) доларів США та 350 (триста п`ятдесят) ЄВРО, вилучених під час обшуку 09.11.2018 року, проведеного в приміщенні, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя :