У Х В А Л А
іменем України

26 березня 2019 року м. Зміїв

Слідчий суддя Зміївського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчого - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Зміївського відділу Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про арешт майна,

у с т а н о в и в:

25.03.2019 слідчий Зміївського відділу поліції ОСОБА_3 під час досудового розслідування кримінального провадження №0000902 від 07.10.2018 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 289, частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на наступне нерухоме майно: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 ; 1/2 частку нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2 .
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 06.10.2018 до Зміївського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_5 про те, що невстановлена особа шляхом вільного доступу заволоділа транспортними засобами, які перебували у приватній власності померлого ОСОБА_6 , та особистим майном останнього, яке знаходилось на території ФГ "Тончинського В. П." в АДРЕСА_3 .

07.10.2018 відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000902.

Під час проведення досудового розслідування було отримано інформаційну довідку з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за №160138978 від 19.03.2019 згідно якої є відомості про належність вказаного вище нерухомого майна ОСОБА_6 .

Слідчий вважав, що є підстави для накладення арешту на вказане нерухоме майно, оскільки вони є предметом кримінального правопорушення та мають значення для досудового розслідування.

14.03.2019 винесено постанову, якою передбачено визнання вказаного нерухомого майна речовими доказами.

Слідчий вважає, що житловий будинок та не житлова будівля є доказами кримінального правопорушення, можуть зберігати на собі сліди злочину, тому з метою забезпечення збереження речових доказів, а також з метою запобігання приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна необхідне застосування арешту зазначеного майна.

Слідчий ОСОБА_3 під час судового розгляду підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Вислухавши думку слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов наступного.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000166, 07.10.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 289 Кримінального кодексу України, з наступною фабулою: 06.10.2018 до чергової частини Зміївського ВП надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що невідома особа шляхом вільного доступу заволоділа транспортними засобами, які перебували у приватній власності померлого ОСОБА_6 та яке являється спадщиною за законом її малолітнього сина ОСОБА_7

13.03.2019 до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України, з наступною фабулою: В ході досудового розслідування кримінального провадження №0000902 від 07.10.2018 було встановлено, що невстановлена особа в період часу з 05.03.2018 по травень 2018 року здійснила крадіжку майна потерпілого ОСОБА_6 та розпорядилась на власний розсуд.

Частиною першою, пунктом 7 частини 2 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження є: 7) арешт майна.

Відповідно до частин 1 - 4 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 98 Кримінального процесуального кодексу України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим у клопотанні, а також і під час його судового розгляду, не доведено, що арешт зазначеного у клопотанні нерухомого майна сприятиме меті досягнення дієвості цього провадження.

Предметами кримінальних правопорушень, згідно витягів з ЄРДР, є транспортні засоби та рухоме майно, що належало померлому ОСОБА_6 .

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей щодо проведення досудового розслідування кримінальних правопорушень, предметом яких є зазначене у клопотанні нерухоме майно.

За таких обставин, оскільки слідчим не доведено наявність підстав для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту нерухомого майна, передбачених частиною 3 статті 132 Кримінального процесуального кодексу України, частиною 2 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, тому у задоволенні клопотання належить відмовити.

На підставі викладеного і керуючись статтями 131, 132, 170-173 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в :

1. Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Зміївського відділу поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно.

2. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів зі дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1