Справа № 761/6766/19
Провадження № 1-кс/761/4909/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000647, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 2 ст. 345 КК України,
в с т а н о в и в:
15.02.2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , в якому ставилось питання про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 13 лютого 2019 під час обшуку автомобіля марки «Mercedes», на реєстраційних номерах НОМЕР_1 , які зареєстровані за іншим транспортним засобом марки «ВАЗ 2114», власником якого є ОСОБА_5 , який знаходився в м. Первомайськ Миколаївської області, а саме на: автомобіль марки «Mercedes», на реєстраційних номерах НОМЕР_1 , які зареєстровані за іншим транспортним засобом марки «ВАЗ 2114», власником якого є ОСОБА_5 ..

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000647, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 2 ст. 345 КК України.

Слідчий зазначає, що у невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на особисте протиправне збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами.

Усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення ОСОБА_6 не зможе, у невстановлений досудовим розслідуванням час, взявши на себе функцію загального керівництва ОСОБА_6 створив організовану групу з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, визначивши необхідну для досягнення спільної мети кількість учасників групи, а також злочинну спеціалізацію вказаної групи, єдиною корисливою метою якої було вчинення тяжких, особливо тяжких злочинів та інших видів злочинів на території м. Києва, Київської області та інших регіонів України, направлених на незаконне заволодіння транспортними засобами.

При цьому залучення вказаних осіб на певних етапах скоєння злочинів, визначених єдиним планом, було спрямовано для досягнення злочинної мети незаконного збагачення.

Взявши на себе функції загального керівництва та усвідомлюючи, що самостійно реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне збагачення він не зможе, після чого ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час повідомив про свої злочинні наміри раніше знайомим: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яким запропонував взяти участь у вчиненні злочинів, спрямованих на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами.

Вказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися у внутрішньо і зовнішньо стійке злочинне угрупування, метою діяльності якого було вчинення тяжких, особливо тяжких та інших видів злочинів, скоєння яких було необхідною умовою для реалізації злочинного умислу, в першу чергу спрямованого на вчинення особливо тяжких злочинів, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий кожному учаснику, з розподілом їх функцій, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_6 , який здійснював координацію дій учасників під час вчинення злочинів для реалізації спільного плану.

Вказану діяльність учасники організованої групи планували та проводили поетапно, при цьому всі їх дії були скеровані на особисте збагачення, шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами та подальшої їх реалізації. На кожному етапі вчинення злочинів, кожен учасник організованої групи мав виконати свою роль, шляхом вчинення певних дій.

Одночасно із цим, без активної умисної участі кожного учасника вказаної групи, визначеної ОСОБА_6 не було можливо доведення до кінця їх спільного злочинного умислу.

Створена ОСОБА_6 , організована група характеризувалась наступним чином:

- попередньою організованістю в спільне об`єднання, про що свідчить розроблений та ухвалений учасниками план вчинення злочинної діяльності, чіткий розподіл ролей між учасниками об`єднання, наявність організатора, прикриття своєї діяльності;

- стійкістю злочинного об`єднання, що виразилося у стабільності організації, про що свідчить тривалість, системність та детальна організація функціонування об`єднання, наявність необхідних для функціонування фінансових та технічних можливостей, а також згуртованості, що засвідчують міцні внутрішні зв`язки між учасниками об`єднання, встановлені загальні правила поведінки, єдиний план злочинних дій та усвідомлення кожним з учасників факту об`єднання з іншими особами у організації для досягнення єдиного злочинного результату;

- «спеціалізацією» злочинної діяльності учасників організованої групи, яка виражалась у незаконному збагаченні шляхом незаконного заволодіння транспортними засобами;

- ретельною, довготривалою підготовкою до вчинення злочинів, яка полягала у досягненні між учасниками організованої групи домовленості щодо вчинення злочинів, придбанні необхідних технічних засобів та пристроїв, засобів зв`язку, номерних знаків автомобілів двійників для заміни справжніх, для безпечного пересуванням містом до місця відстою автомобіля, відстеженні транспортних засобів, визначенні місць їх «відстоювання» (гаражі та віддалені місця автостоянок) та джерел подальшого збуту;

- стабільністю учасників групи, яка виразилась у тривалості їхніх дій, тобто до припинення її діяльності правоохоронними органами;

- тривалістю існування створеної ОСОБА_6 організованої групи.

Створивши таким чином організовану злочинну групу для вчинення злочинів у вигляді незаконних заволодінь транспортними засобами,

ОСОБА_6 здійснено розподіл ролей та обов`язків учасників, зокрема:

- ОСОБА_6 , як керівник організованої злочинної групи, будучи таким, що раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння аналогічного виду злочинів, шляхом віддання наказів, вказівок, розпоряджень, надання доручень, проведення інструктажів, застосування заходів впливу до учасників угрупування здійснював загальне керівництво групою, координував її діяльність, забезпечував високий рівень організованості, дотримання певних правил поведінки, дисципліни та чіткої субординації, приймав рішення щодо залучення нових учасників, визначали, особисто або опосередковано через інших учасників організованої злочинної групи здійснювали їх планування, визначив конкретну роль цих учасників у вчиненні злочинів, контролював їх здійснення, надавав іншим співучасникам транспортні засоби «Opel Vectra» синього кольору на реєстраційних номерах Литовської республіки «JJL035» та «Мерседес Е220» чорного кольору на реєстраційних номерах Польської республіки «DW5H155» для підшукування та підбору автомобілів для їх викрадення, визначав транспортні засоби, які підлягали викраденню, розподіляв отримані від злочинної діяльності кошти між іншими співучасниками та забезпечував їх фінансування, підшукував та придбав знаряддя для вчинення кримінального правопорушення - електронні пристрої та допоміжні засоби, для перепрошиття програмного забезпечення в автомобілях, ключі та електронні чипи, які відкривають центральний замок автомобіля та його подальшого відтворення, як особисто здійснював незаконне заволодіння транспортними засобами так і доручав вчинення вказаних дій іншим учасникам групи.

- ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , будучи активними учасниками організованої групи, згідно розподілених функцій, які виражалась у надані спеціальної техніки («глушилок», сканерів, ключів та електронних чипів) для усунення перешкод щодо вчинення незаконних заволодінь транспортних засобів іншим співучасникам організованої злочинної групи, неодноразово зустрічались з виконавцями, яким передавали заздалегідь підготовленні реєстраційні номери прикриття до викрадених автомобілів з метою безпечного пересуванням містами та областями до місць відстійників, підшукували транспортні засоби для їх викрадення та передавали дану інформацію ОСОБА_6 , який в свою чергу підготовлював (замовляв) ключі та електронні чіпи до автомобілів якими потрібно заволодіти.

- ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_16 які діяли як виконавці, будучі обізнаними про мету організованої групи з викрадення транспортних засобів, здійснювали підшукування та підбор транспортних засобів в нічний та денний час доби, бажаних автомобілів для їх викрадення та передавали дану інформацію ОСОБА_6 , який в свою чергу підготовлював (замовляв) ключі та електронні чіпи до автомобілів якими потрібно заволодіти, отримували від інших співучасників спеціальну техніку (глушилки), сканери, ключі та електронні чипи, реєстраційні номери прикриття) для усунення перешкод щодо вчинення незаконних заволодінь транспортних засобів, здійснювали пошук гаражів та автостоянок, які використовували як місця «відстійник», для приховування транспортного засобу який одержаний злочинним шляхом, отримували фінансово забезпечення від організатора організованої злочинної групи.

13.02.2019 на підставі ухвали слідчого судді Фастівського міськрайонного суду Київської області № 1-кс/381/208/19 від 29.02.2019, проведено обшук автомобіля марки «Mercedes», на реєстраційних номерах НОМЕР_1 , які зареєстровані за іншим транспортним засобом марки «ВАЗ 2114», власником якого є ОСОБА_5 , який знаходився в м. Первомайськ Миколаївської області, в ході якого було виявлено та вилучено предмети та речі, які мають відношення до кримінального провадження, однак не були зазначені в ухвалі, а саме:

- Автомобіль марки «Mercedes», на реєстраційних номерах НОМЕР_1 , які зареєстровані за іншим транспортним засобом марки «ВАЗ 2114», власником якого є ОСОБА_5 .

Постановою від 16.02.2019 вилучені речі визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду клопотання повідомлявся завчасно та належним чином. Надіслав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, до якої долучив докази повідомлення володільця тимчасово вилученого майна про дату, час та місце проведення судового засідання, а також копію постанови про визнання предметів речовими доказами від 16.02.2019 та клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Володілець тимчасово вилученого майна у судове засідання, також не з`явився, однак, враховуючи інформацію, надану слідчим, його неявка не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, згідно зі статтями 131 та 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час проведення обшуку.

Відповідно ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Судом встановлено, що обшук, під час якого було тимчасово вилучено майно, питання про арешт якого ставиться у клопотанні було завершено о 11 годині 00 хвилини 13 лютого 2019 року.

Оскільки положенням ч. 5 ст. 171 КПК України встановлено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, 48 годинний строк, наданий законом слідчому для звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, обчислюється з 11 години 00 хвилин 13 лютого 2019 року та спливає о 11 годині 00 хвилин 15 лютого 2019 року відповідно.

З клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчий звернувся лише об 11 годині 16 хвилин 15 лютого 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом процесуального строку.

До розгляду клопотання по суті, слідчий порушив питання про поновлення вказаного процесуального строку.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи що слідчий, як зазначено у клопотанні, був задіяний у затриманні 9 чоловік, зважаючи на незначний проміжок часу на який пропущено строк, слідчий суддя вважає за необхідне поновити слідчому строк на звернення з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги винесення слідчим 16 лютого 2019 року постанови про визнання майна речовим доказом, наявність достатніх доказів того, що майно, зазначене у клопотанні відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а саме є майном, щодо якого є наявність розумних підозр, що воно могло зберегти на собі сліди кримінального правопорушення, слідчий суддя з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна, приходить до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 13 лютого 2019 під час обшуку автомобіля марки «Mercedes», на реєстраційних номерах НОМЕР_1 , які зареєстровані за іншим транспортним засобом марки «ВАЗ 2114», власником якого є ОСОБА_5 , який знаходився в м. Первомайськ Миколаївської області а саме на: автомобіль марки «Mercedes», на реєстраційних номерах НОМЕР_1 , які зареєстровані за іншим транспортним засобом марки «ВАЗ 2114», власником якого є ОСОБА_5 ..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000647, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2018 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 289, ст. 290, ч. 2 ст. 345 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене 13 лютого 2019 під час обшуку автомобіля марки «Mercedes», на реєстраційних номерах НОМЕР_1 , які зареєстровані за іншим транспортним засобом марки «ВАЗ 2114», власником якого є ОСОБА_5 , який знаходився в м. Первомайськ Миколаївської області а саме на: автомобіль марки «Mercedes», на реєстраційних номерах НОМЕР_1 , які зареєстровані за іншим транспортним засобом марки «ВАЗ 2114», власником якого є ОСОБА_5 ..

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1