Ухвала
Іменем України
9 листопада 2018 року

м. Київ
справа № 676/14/18
провадження № 51-9443 ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 15 серпня 2018 року відносно нього,
встановив:
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 визнано за ч. 3 ст. 185 КК винуватим та засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців. На підстав ст. 71 КК частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кам`янець - Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 липня 2017 року та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і дев`ять місяців. Вирішено питання часткового задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Вироком міськрайонного суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 22 листопада 2017 року близько 1:30 шляхом пошкодження віконного скла не встановленим у ході досудового розслідування предметом, з метою крадіжки чужого майна, проник до квартири АДРЕСА_2 , звідки умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно викрав пральну машинку автомат «SAMSUNG» моделі «WF8598NMW9», S/N НОМЕР_1 білого кольору, вартістю 3096, 67 грн, яка належала ОСОБА_5 , спричинивши останній майнову шкоду на вказану суму.

Апеляційний суд Хмельницької області ухвалою від 15 серпня 2018 року вирок міськрайонного суду залишив без змін.
У касаційній скарзі засуджений, не оспорюючи доведеності винуватості й правильності застосування закону України про кримінальну відповідальність при юридичній оцінці, порушує питання про зміну оспорюваних судових рішень у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість. Просить пом`якшити йому захід примусу з урахуванням активного сприяння у розкритті злочину та щирого каяття, наявності на утриманні неповнолітньої дитини, непрацездатної матері інваліда II групи і хворої на цукровий діабет дружини, зважаючи на те, що вказаний злочин був вчинений ним унаслідок збігу тяжких сімейних обставин, з метою отримання доходу на утримання сім`ї.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.
Відповідно до визначених кримінальним законом загальних засад призначення покарання, значення заходу примусу для досягнення його мети (ст. 50 КК), визначається не лише його суворістю, а й справедливістю.
Згідно зі ст. 65 КК особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому підлягають врахуванню ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.
Як убачається з наданих копій судових рішень, міськрайонний суд при призначенні ОСОБА_4 заходу примусу згідно з вимогами ст. 65 КК разом із ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення врахував дані про особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, судом враховано те, що засуджений вчинив новий тяжкий злочин у період іспитового строку, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Крім того, суд визнав щире каяття та відшкодування завданого збитку (на що посилається у своїй скарзі засуджений), як обставини, які пом`якшують покарання. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
При постановленні вироку судом першої інстанції також було враховано досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації Кам`янець Подільського міськрайонного відділу з питань пробації Центрально Західного міжрегіонального управління з питання виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про оцінку вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення як високу та небезпеку для суспільства в разі виправлення останнього без позбавлення волі. Взявши до уваги все це, суд дійшов умотивованого висновку про призначення останньому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої йому статті.
Разом із тим, судом не встановлено й не наведено у скарзі таких обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчиненого злочину, як це передбачено ст. 69 КК.
Таким чином, суд першої інстанції дотримався приписів статей 50, 65 КК. Призначене засудженому покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.
Підстав вважати таке покарання явно несправедливим через суворість не вбачається.
Крім того, аналогічні за змістом доводи про пом`якшення призначеного ОСОБА_4 покарання були предметом перевірки суду апеляційної інстанції. Зазначені доводи, викладені в апеляційних скаргах засудженого та його захисника, цей суд належним чином розглянув і вмотивовано відмовив у їх задоволенні, навівши обґрунтування прийнятого рішення. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
У касаційній скарзі ОСОБА_6 не міститься переконливих доводів для зміни судових рішень та пом`якшення призначеного йому покарання.
З огляду на викладене, касаційна скарга засудженого та додані до неї матеріали не дають підстав для її задоволення, а тому колегія суддів вважає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.
На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 статті 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 квітня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 15 серпня 2018 року відносно нього відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3