Справа № 362/7115/18
Провадження № 1-кс/362/2269/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, що подала скаргу - ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Васильківського ВП ГУ НП України в Київській області та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність уповноважених службових осіб Васильківського ВП ГУ НП України в Київській області, яка полягає у неприпустимому невиконанні ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2018 р., справа № 362/6624/18, провадження №1кс/362/2132/18, невирішенні клопотання потерпілої та у нездійсненні інших процесуальних дій, які такі особи зобов`язані вчинити у визначений КПК України строк. Просить зобов`язати уповноважених осіб Васильківського ВП ГУ НП України в Київської області внести до ЄРДР правдиві та достовірні відомості, зазначені в її заяві від 12.11.2018 р. про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України; визнати її, як реальну жертву кримінального правопорушення та найвищу цінність держави, потерпілою; надіслати витяг з ЄРДР, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, копію постанови керівника органу досудового розслідування про визначення слідчого, групи слідчих.

Скаргу обґрунтовує тим, що 12.11.2018 р. вона звернулась до Васильківського ВП ГУ НП України в Київській області з заявою про вчинення відносно неї кримінального правопорушення за ч.2 ст. 125 КК України. Внаслідок судового розгляду її скарги на бездіяльність службових осіб Васильківського ВП ГУ НП щодо невнесення відомостей про злочин до ЄРДР, ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2018 р. було визнано бездіяльність таких осіб, зобов`язано їх внести до ЄРДР відомості про вчинене відносно неї кримінальне правопорушення. 27.11.2018 р. ОСОБА_3 подала до канцелярії поліції клопотання про невідкладне виконання вказаної ухвали, однак станом на 06.12.2018 р. вона не отримала жодного повідомлення про вирішення зазначеного клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та її представник скаргу підтримали, просили її задовольнити з наведених у ній підстав.

Уповноважена особа Васильківського ВП ГУ НП України в судове засідання не з`явилась, до суду від старшого слідчого СВ Васильківського ВП ГУ НП України в Київській області ОСОБА_5 надійшли копії документів з матеріалів кримінального провадження №40002057 від 21.11.2018 р.

Заслухавши особу, що подала скаргу, її представника, дослідивши письмові матеріали справи, матеріалі провадження, слідчий суддя, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Слідчим суддею встановлено, що 12.11.2018 року Васильківським ВП ГУ НП в Київській області отримано заяву ОСОБА_3 від 12.11.2018 року про вчинення відносно неї злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_6 від 19.11.2018 р. визнано неправомірною бездіяльність уповноважених осіб Васильківського ВП ГУ НП у Київській області щодо невнесення ними до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 від 12.11.2018 р.; зобов`язано уповноважених осіб Васильківського ВП ГУ НП у Київській області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 12.11.2018 р.

Як вбачається з копії витягу з ЄРДР №0002057 від 21.11.2018 р., 21.11.2018 р. до ЄРДР внесені відомості про заяву про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України на підставі ухвали слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2018 р. № 362/6624/18 про внесення відомостей до ЄРДР по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_3 . Слідчим, який здійснює досудове розслідування, визначено ОСОБА_5 (а.с.23).

За таких обставин, твердження ОСОБА_3 про бездіяльність уповноважених осіб Васильківського ВП ГУНП України в Київській області щодо невиконання ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2018 р. про зобов`язання внесення не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної скарги, оскільки спростовуються даними зазначеного витягу з ЄРДР.

Як вбачається з копій матеріалів кримінального провадження, наданих слідчою ОСОБА_5 , останні містять заяву ОСОБА_3 від 12.11.2018 р. та від 15.06.2018 р. Обидві заяви стосуються факту вчинення відносно ОСОБА_3 кримінального правопорушення, що мало місце 26.05.2018 р., а саме нанесення їй тілесних ушкоджень.

Твердження представника ОСОБА_3 на невідповідність даних, що викладені в витягу з ЄРДР (зокрема дати надходження заяви, відомостей про кримінальне правопорушення) реальним відомостям, на думку слідчого судді, не є такими, що порушують права ОСОБА_3 , оскільки містять дату надходження ухвали слідчого судді від 19.11.2018 р., яка розцінена як повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене не вказує на бездіяльність слідчого щодо невиконання ухвали слідчого судді від 19.11.2018 р. чи бездіяльності щодо внесення до ЄРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, тому вимоги скарги в цій частині задоволенню не підлягають, як такі, що спростовані належними і допустимими доказами під час судового розгляду скарги

Що стосується кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення за ч.1 ст. 125 КК України замість ч.2 ст. 125 КК України, як того просила ОСОБА_3 в поданій заяві, і на що під час судового розгляду скарги звертає увагу представник ОСОБА_3 , слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

Відповідно до пп.2 п.1 розділу ІІ Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генпрокуратури України від 06.04.2016 року №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На такий обов`язок слідчого, прокурора вказують вимоги частин 3, 4 і 5ст.214 КПК України, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального кодексу України, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.

Тож положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки для злочинів з матеріальним складом.

Диспозицією ч. 2 ст. 125 КК України передбачено вчинення умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату непрацездатності.

Разом з тим, ОСОБА_3 не надано доказів на підтвердження обставин короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату непрацездатності - що є обов`язковою кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Кваліфікація кримінального правопорушення саме за ч.1 ст. 125 КК України в ЄРДР відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства, обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення та наявність конкретних кваліфікуючих ознак має встановлюватися під час кримінального провадження, зокрема шляхом призначення відповідних експертиз.

Крім того, питання вірності кваліфікації кримінального правопорушення не є предметом розгляду слідчим суддею в порядку ст. 303 КПК України.

Що стосується вимоги про визнання ОСОБА_3 потерпілою, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди; права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого; потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення; за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З огляду на зазначену процесуальну норму, слідчий у випадку відмови у визнанні потерпілим, виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим. В протилежному випадку, за відсутності постанови про відмову у визнанні потерпілим, така особа набуває статусу потерпілого.

Проаналізувавши вищевказані норми закону та обставини справи, на які посилається ОСОБА_3 у своїй скарзі, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги ОСОБА_3 необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Васильківського ВП ГУ НП України в Київській області та зобов`язання вчинити дії,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвал виготовлено 14.12.2018 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1