Справа №295/733/19
УХВАЛА
Іменем України

17.01.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 04.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на вказане у клопотанні майно, мотивуючи це наступним.
03.01.2019, близько 18.59 год. за адресою: м. Житомир, вул. Академіка Дашкевича, 15 в м. Житомир, зупинено автомобіль марки «ВMW» в кузові зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_5 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що викликає сумів в своїй дійсності.
Відомості за даним фактом 04.01.2019 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зареєстровано кримінальне провадження №0000063 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 358 ч.1 КК України.
В ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було встановлено, що 03.01.2019 року до Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області надійшов рапорт поліцейського роти № 2 батальйону УПП в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_6 , про те, що 03.01.2019 ним під час патрулювання в складі екіпажу по вул. Академіка Дашкевича, 15 в м. Житомирі, було зупинено за порушення правил дорожнього руху автомобіль марки «ВMW» в кузові зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , при перевірці якого виявлено неспівпадіння типу 13, а саме: зазначений тип автомобіля седан, а в наявності універсал. Крім того, при перевірці транспортного засобу по базі даних НАІС Єдиного державного реєстру МВС встановлено розбіжності VIN-коду із виявленим та зупиненим транспортним засобом. Після чого на місце події було викликано СОГ Житомирського ВП ГУНП, якими під час проведеного огляду було вилучено до Житомирського ВП ГУНП свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 та страховий поліс до автомобіля. Крім того, було вилучено автомобіль марки «ВMW» в кузові зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено до майданчику тимчасового утримання, що розташований за адресою м. Житомир вул. Слобідська, 35.
15.01.2018 року було отримано ухвало слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира №295/215/19 в вказаного, що копії матеріалів клопотання про накладення арешту разом з ухвалою повертаються до слідчого відділу Житомирського ВП для усунення недоліків. Вказані недоліки 16.01.2019 року були усунення і тому слідчий за погодження з прокурором Житомирської місцевої прокуратури знову звертаються з клопотання про накладення арешту на майна по даному кримінальному провадженню до Богунського районного суду м. Житомира.
Зважаючи на вищевикладене, та у зв`язку з тим, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , видане на ім`я ОСОБА_7 та страховий поліс до автомобіля, а також об`єкт рухомого майна, а саме: автомобіль марки «ВMW» в кузові зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , можуть бути об`єктом вчинення кримінального правопорушення, тобто має значення речового доказу по кримінальному провадженню та з метою забезпечення його збереження в ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив розгляд справи проводити без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.
ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.
Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося у силу ч. 4 ст. 107 КПК України, якою передбачено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частино 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, відмовляє в задоволенні клопотання про арешт майна якщо особа, яка його подала не доведе необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України. Частиною 2 цієї статті визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Зважаючи на те, що у клопотанні слідчим не доведено, що дане майно може бути використано як доказу у кримінальному провадженні, не надано доказів визнання майна речовим доказом та не доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, слідчим суддею не встановлена наявність шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що накладення арешту на майно може мати негативні наслідки для власника майна та особи яка ним користується, яка зумовлена обмеженням права власності на майно, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання про арешт вказаного у клопотанні майна.
Згідно із ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні слідчого Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000063 від 04.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: