УХВАЛА
Справа № 635/4979/18
Провадження № 1-кс/635/859/2019

20 березня 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Розмай Агро» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -
ВСТАНОВИВ:
До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання представника власника арештованого майна ТОВ «Розмай Агро» - адвоката ОСОБА_3 , в якому він просить суд скасувати ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 від 31.01.2019 р. у справі № 635/4979/18 про часткове задоволення клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна, яке перебуває на зберіганні та у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (ідентифікаційний код юридичної особи 35289290), Чернігівська область, місто Новгород-Сіверський, вулиця Вокзальна, будинок 15, а саме, кукурудзу загальною вагою 18 570,93 тон та заборону ТОВ НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (ідентифікаційний код юридичної особи 35289290) здійснювати будь-які дії, щодо повернення зі зберігання (відпуску, видачі) арештованого майна на користь будь-яких осіб строком до 01 квітня 2019 року з огляду на її незаконність та необґрунтованість. Зобов`язати слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 повернути вищевказане майно.
В обґрунтування свого клопотання ОСОБА_3 зазначає, що 31.01.2019 року слідчим суддею Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 було задоволено частково клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 про арешт майна, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 17.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України. Накладено арешт на майно, яке перебуває на зберіганні та у володінні ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВГОРОД- СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (ТОВ «НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР») (ідентифікаційний код юридичної особи 35289290) за адресою: Чернігівська область, місто Новгород-Сіверський, вулиця Вокзальна, будинок 15, а саме, кукурудзу загальною вагою 18 570,93 тон., заборонено ТОВ «НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (ідентифікаційний код юридичної особи 35289290) здійснювати будь-які дії, щодо повернення зі зберігання (відпуску, видачі) арештованого майна на користь будь-яких осіб строком до 01 квітня 2019 року. ОСОБА_3 вважає, що арешт, накладений вищевказаною ухвалою є необґрунтованим, з огляду на наступне. У клопотанні слідчого ОСОБА_4 вказано, що починаючи з 08.10.2018 року все зерно, яке знаходилось на зберіганні у ТОВ «НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» було тимчасово вилученим в ході проведення обшуків та оглядів, а також арештованим на підставі ухвал слідчого судді у справі № 635/4979/18. Однак, арешт на вказане майно накладено тільки 02.01.2019 року. Таким чином, зерно, яке зберігається у зерносховищах зернового складу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «НОВГОРОД- СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» не було під арештом з 08.11.2018 року по 01.01.2019 року, так як його арешт був скасований Харківським апеляційним судом. Крім цього у клопотанні вказувалось, що вищевказане зерно (сільськогосподарські культури), яке перебуває у володінні ТОВ «НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР», належить виключно підприємствам групи «Росток-Холдинг». Однак, 04 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (надалі - «Зерновий склад») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розмай-Агро»(надалі «Поклажодавець») був укладений Договір № 16 реалізації послуг елеватора (надалі - «Договір»), відповідно до якого Поклажодавець передав, а Зерновий склад прийняв на зберігання зерно кукурудзи 3-го класу, врожаю 2018 року в кількості 1690,00 метричних тон. На підтвердження прийняття Майна, Зерновий склад 04.12.2018 року видав складську квитанцію № 112. ТОВ «Розмай Агро» придбало Майно у ПП «Новгород-Сіверські Аграрні Інвестиції». Таким чином, ОСОБА_3 вважає, що відповідно до чинного законодавства України, до TOB «Розмай Агро» 04.12.2018 року правомірно перейшло право власності на вищевказане Майно, і ТОВ «Розмай Агро» є добросовісним набувачем в розумінні КПК України, не є учасником Кримінального провадження, не входить в групу компаній «Росток Холдинг», не є пов`язаною особою з жодною з компаній групи «Росток Холдинг» та їх бенефіціарами. Також ухвала про арешт майна виносилась без участі власника майна - ТОВ «Розмай Агро», про її існування представникам ТОВ «Розмай Агро» стало відомо з Єдиного державного реєстру судових рішень. В порушення вимог п.п.2,3 ч.2 ст.171 КПК України слідчим при складанні клопотання, а також слідчим суддею при ухваленні рішення не надано переліку і видів майна, що належить арештувати, а також документів, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. Отже, Майно ТОВ «Розмай Агро» не може вважатися речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України, та, відповідно, не може бути арештоване для збереження речових доказів, як це було вказано у клопотанні слідчого. Крім цього, Майно ТОВ «Розмай Агро» не може бути арештоване на підставі ч. 10 ст. 170 КПК України, як майно добросовісного набувача. Також ОСОБА_3 звернув увагу на положення ч.1 ст. 171 КПК України, в якій вказується, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право -вернутись, зокрема, слідчий за погодженням з прокурором. Однак, у ухвалі, яка оскаржується, не зазначено жодної інформації про погодження слідчим ОСОБА_4 клопотання про арешт майна з прокурором.
У судове засідання представник ТОВ «Розмай Агро» - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючі обмежені строки розгляду клопотання, слідчий суддя вважає за необхідне проводити розгляд клопотання без участі заявника та прокурора.
Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 31 січня 2019 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000250 від 17.07.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, про арешт майна.

Накладено арешт на зерно, яке перебуває на зберіганні та у володінні ТОВ «НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (ідентифікаційний код 35289290) за адресою: Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Вокзальна, 15, а саме кукурудзу загальною вагою 18570,93тон.
Заборонено ТОВ «НОВГОРОД-СІВЕРСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР» (ідентифікаційний код 35289290) здійснювати будь-які дії щодо повернення зі зберігання (відпуску, видачі) арештованого майна на користь будь-яких осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.1 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як зазначено вище, арешт на сільськогосподарську продукцію заявника накладено на підставі ухвали слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 31.01.2019. Ухвала слідчого судді оскаржувалась, але апеляційна скарга була повернута особі, яка її подала, тому вона є чинною.

Слідчий суддя зазначає, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

При вирішенні клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя враховує підстави для арешту майна, зокрема, відповідно до змісту ухвали слідчого судді від 31.01.2019, арешт накладався з метою збереження речових доказів та з метою унеможливлення приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі такого майна іншим особами
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зі змісту статті 174 КПК України вбачається, що підставами для скасування арешту майна є доведення заявником, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Надаючи оцінку доводам заявника щодо необгрунтованого, на його думку, накладення судом арешту на належне йому зерно, яке перебувало на зберіганні та у володінні ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор», суд виходить з наступного.

Як зазначає заявник, після скасування Харківським апеляційним судом 08.11.2018 ухвали Харківського районного суду Харківської області від 28.09.2018 про накладення арешту на зерно та до повторного накладення арешту ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.01.2019 зерно, яке зберігалось у зерносховищах зернового складу ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор», не перебувало під арештом. У цей період, а саме, 04.12.2018 на підставі договору № 16 реалізації послуг елеватора, укладеного між заявником (ТОВ «Розмай-Агро», поклажедавець) і ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» (зерновий склад), поклажедавець передав, а зерновий склад прийняв на зберігання зерно кукурудзи 3-го класу врожаю 2018 року в кількості 1690 метричних тон, що підтверджується складською квитанцією № 112 від 04.12.2018. Вказане зерно ТОВ «Розмай-Агро» придбало у ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» на підставі договору поставки сільськогосподарської продукції № 04/12/Н-Р від 04.12.2018.

У зв`язку з викладеним, заявник вважає себе власником вказаного зерна, яке в даний час перебуває на зберіганні у ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» і яке необгрунтовано, на думку заявника, перебуває під арештом на підставі ухвали Харківського районного суду Харківської області від 31.01.2019.

Суд не погоджується з твердженнями заявника щодо правомірного придбання права власності на вищевказане зерно 04.12.2018, виходячи з наступного.

Заявник помилково вважає, що у період з 08.11.2018 по 01.01.2019 арешт з зерна, яке перебувало на зберіганні у ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор», було знято.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 08.11.2018 (справа № 635/4979/18, провадження № 1-кс/635/2268/2018) скасовано ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 28.09.2018 про накладення арешту на майно і повернуто клопотання прокурору для усунення недоліків з наданням для цього строку протягом 72 годин з моменту отримання копії цієї ухвали.

Як зазначено в ухвалі апеляційного суду від 08.11.2018, у випадку повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення недоліків відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні. Таким чином, до спливу встановленого 72-годинного строку чи, у випадку звернення із клопотанням після усунення недоліків, до вирішення слідчим суддею питання про арешт майна його власники позбавлені можливості відчужувати майно.

Як убачається з матеріалів справи, копію повного тексту ухвали апеляційного суду від 08.11.2018 одержано прокурором ОСОБА_5 14.11.2018, у зв`язку з чим 72-годинний строк на повторне звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна після усунення недоліків спливає 17.11.2018.

У той же час з повторним клопотанням про накладення арешту на майно прокурор звернувся до Харківського районного суду Харківської області 17.11.2018 засобами поштового зв`язку «Укрпошта Експрес», вказане клопотання одержано судом 22.11.2018 (справа № 635/4979/18, провадження № 1-кс/635/2996/2018, № 1-кс635/33/2019).

Отже, прокурором повторне клопотання подано у межах наданого апеляційним судом 72-годинного строку, у зв`язку з чим накладений ухвалою суду першої інстанції від 28.09.2018 арешт на зерно не переривався і тривав до моменту розгляду судом клопотання прокурора 02.01.2019, коли вказане клопотання було задоволено.

Таким чином, придбання заявником 04.12.2018 зерна, що перебувало на зберіганні у зерновому складі ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор», суперечить накладеному ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28.09.2018 арешту на це зерно.

Суд в межах розгляду клопотання про скасування арешту майна не надає оцінку законності угоди від 04.12.2018 щодо купівлі-продажу вказаного зерна заявником.

Водночас, надаючи оцінку наданим заявником доказам на підтвердження правомірності своїх майнових прав на це зерно, суд оцінює вказані докази критично, оскільки придбання вказаного зерна всупереч накладеному на нього судом арешту свідчить про недостовірність наданих доказів.

Щодо доводів заявника стосовно не погодження слідчим з прокурором клопотання про арешт майна, слідчий суддя зазначає, що як вбачається з матеріалів справи №635/4979/18 (провадження 1-кс/635/411/2019), клопотання слідчого СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури №6 Харківської області ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, оскільки заявником не доведено, що він є законним власником майна, на яке накладено арешт в межах досудового розслідування, а відповідно, не доведено, що арешт накладено необґрунтовано або у застосуванні цього заходу відпала потреба, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про зняття арешту майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 98, 132, 170-174 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Розмай Агро» - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала окремо не оскаржується.
Повний текст ухвали оголошено 25 березня 2019 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1