ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/6004/18
Провадження № 1-кп/210/311/19

"22" січня 2019 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
за участі:
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду матеріали кримінального провадження № 0001506 за яким обвинувачується:

РИБАК В`ЯЧЕСЛАВ АНДРІЙОВИЧ.
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Кривого Рогу, українець, громадянин України, освіта середня, не одружений, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1. 21.12.1998 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.206 КК України із покаранням у вигляді штрафу в розмірі 500 гривень;

2. 11.11.2002 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 185. ч.3 ст. 185, ст.70 КК України із покаранням у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнився 01.04,2005 року з Криворізької ВК № 80 умовно-достроково з невідбутим терміном 7 місяців 5 днів;

3. 24.05.2006 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст. 190. ч.2 ст. 185. ч.1 ст.309, ст.70 КК України із покаранням у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 27.11.2017 року з Солонянської ВК Дніпропетровської обласні №21 на підставі ЗУ «Про амністію» від 09.06.2007 року;

4. 11.12.2008 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.309. ч.2 ст.263. ст.70 КК України із покаранням у вигляді 1 рік позбавлення волі, звільнився 30.03.2009 з Синельниківської ВК Дніпропетровської області №94 по відбуттю строку покарання;

5. 10.05.2011 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 121 КК України із покаранням у вигляді 5 років позбавлення волі;

6. 16.06,2011 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.395 КК України, звільнився 25.06.2015 року умовно-достроково з невідбутим терміном 6 місяців 25 днів;

7. 30.10.2017 року Дзержинським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.213 КК України, на підставі ст.ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік, вирок набрав законної сили 30.11.2017 року.

у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

11.10.2018 року близько о 13.00 годин ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи раніше виниклий злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, перебував в приміщенні службового кабінету лікаря-рентгенолога адміністративного корпусу КЗ «Криворізька міська лікарня №1»ДОР, розташованої по вулиці Святогеоргіївська, 8а на території Металургійного району міста Кривого Рогу, де таємно, шляхом вільного доступу з шафи викрав жіночий гаманець з грошима в сумі 600 гривень, що належать ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого ОСОБА_5 вчинив усі дії, які необхідні для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізував свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, тим самим обернув викрадене майно на свою користь і в подальшому розпорядився ним власний розсуд. її результаті чого своїми діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочину визнав у повному обсязі та показав, що він дійсно скоїв даний злочин при вказаних обставинах.

Він прийшов до рентген кабінету за результатами, зайшов у нього, побачив, що всередині нікого немає, а в шафі знаходиться жіноча сумка, і взяв з неї гаманець.

Крадіжку скоїв, бо не було грошей на їжу та памперси для дитини.

Викрадене витратив на дитину купив їжу та памперси.

Вину визнає, розкаюється у вчиненому.

Суд, враховуючи, що обвинувачений визнав себе винним у повному обсязі щодо фактичних обставин вчинення злочину та вказані обставини ніким не оспорюються, а його свідчення в судовому засіданні дають достатні підстави не сумніватися у добровільності його позиції, на підставі ч.3 ст.349 КПК України вважає необхідним визнати недоцільним дослідження доказів, що маються у кримінальному провадженні, щодо обставин, які ніким не оспорюються (зокрема-щодо факту скоєння обвинуваченим даного злочину та його обставин), та обмежити обсяг доказів, що підлягають дослідженню, допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу та мають значення для вирішення питань щодо речових доказів та судових витрат, якщо такі маються у справі.

При цьому судом, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України встановлено, що учасники судового процесу (зокрема-обвинувачений) правильно розуміють значення цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд також вважає, що вина обвинуваченого у скоєні даного злочину доведена у повному обсязі, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, суд враховує, що скоєний злочин є злочиномсередньої тяжкості,обвинувачений добросовісно поводив себе під час досудового розслідування та в судовому засіданні, надаючи повні та всебічні свідчення у справі, чим сприяв розкриттю злочину, повністю визнав свою вину.

Вказані обставини враховуються судом як такі, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, не виявлено.

ОСОБА_5 ранішене судимий, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується нейтрально ( т.1, а.с.25-32).

Проживає разом з малолітньою дитиною та дружиною-інвалідом.

Працює без офіційного працевлаштування.

Враховуючи викладене, суд, з урахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, доходить до висновку, що покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, про яке просив прокурор, за таких обставин явно не відповідає особі засудженого та тяжкості скоєного злочину.

Окрім того, вказаний новий злочин скоєно ОСОБА_5 більш, майже через рік після винесення у відношенні нього останнього вироку, у зв`язку з чим призначення покарання у вигляді додавання до вироку за даним злочином трьох місяців позбавлення волі за минулим вироком (як про це просив прокурор) не є можливим, оскільки невідбута частина покарання за ним складає 1 місяць 19 днів обмеження волі.

Покарання у вигляді обмеження волі за даний злочин не передбачено ч.1 ст.185 КК України.

Призначити покарання у вигляді виправних робіт неможливо, оскільки обвинувачений офіційно не працевлаштований.

Покарання у вигляду штрафу та громадських робіт, на думку суду, не будуть відповідати тяжкості скоєного злочину та особі обвинуваченого.

За таких обставин суд доходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді арешту.

Питання призначення покарання за сукупністю вироків та скоєння нового злочину під час відбування покарання з випробуванням вирішується судом з застосуванням ст.ст.71, 72, 78 КК України.

Питання про речові докази вирішується судом згідно вимог ч.9 ст.100 КПК України, а саме:

-жіночий гаманець, банківську картку, дисконтні картки (передано під розписку потерпілій ОСОБА_6 , т.1, а.с.24) залишити потерпілій.

Захід забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст.ст.71, 72, 78 КК України визначити остаточне покарання шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання у вигляді обмеження волі за вироком Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу від 30.10.2017 року (з застосуванням перерахунку покарання згідно п.2 ч.1 ст.72 КК України) та встановити його у вигляді 40 (сорока) днів арешту.

Строк відбування покарання рахувати з моменту вступу вироку в законну силу.

Речові докази - жіночий гаманець, банківську картку, дисконтні картки (передано під розписку потерпілій ОСОБА_6 , т.1, а.с.24) залишити потерпілій.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1