УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/15135/17

Провадження №: 1-кс/755/2948/19

"17" квітня 2019 р.

м. Київ

слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013085 від 22.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу з вигляді утримання під вартою, встановив :

до слідчого судді даного місцевого суду надійшло вказане клопотання слідчого, яке погоджено з прокурором Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_6 та обумовлене, на їх переконання, наявністю обставин регламентованих ст. 188, п.п. 1-2 ч. 4 ст. 189, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України у цьому провадженні.

Мотивуючи клопотання заявник посилається на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що підозрювана тривалий час не з`являється за місцем проживання, а достовірне місце перебування є невідомим, обов`язки визначені ст. 42 КПК України, не виконує.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити з вказаних у ньому підстав, з огляду на, що слідчий суддя заслухавши доводи даного учасника процесу, дослідивши матеріали клопотання, та перевіривши його на дотримання вимог КПК України, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зокрема, затримання особи є заходом забезпечення кримінального провадження (п.п. 8, 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно положень ч. 4 ст. 190 КПК України, слідчий суддя, суд за клопотанням прокурора має право вирішити питання про повторне затримання з метою приводу в порядку, передбаченому цим Кодексом. Повторне звернення до суду з клопотанням про дозвіл на затримання однієї і тієї ж особи по тому самому кримінальному провадженню після винесення слідчим суддею, судом ухвали про відмову у задоволенні такого клопотання можливе лише при виникненні нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.

У цій справі слідчим суддею раніше, як надавався дозвіл на затримання, так і відмовлявся у подальшому.

Тобто, є дійсними обставини регламентовані ч. 4 ст. 190 КПК України, однак вимог указаної частини статі не дотримано. Саме клопотання подано слідчим, хоча це питання повторно розглядається за звернення прокурора та таке клопотання не містить даних про виникнення нових обставин, які підтверджують необхідність тримання особи під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу (ст. 189 КПК України).

Тобто, обставини регламентовані ч. 4 ст. 189 вказаного Кодексу, в силу норм його ст.ст. 22, 26, підлягають доказуванню заявником.

У цій ситуації, матеріали заявником, які подані, як докази обставин, на які він посилаються у клопотанні, узагалі жодним чином не засвідчений. Адже, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису. Якщо ж копії матеріалів, які подані, як додатки на підтвердження інформації відображеної у певному клопотанні складаються з кількох аркушів, вони мають бути прошнуровані нитками між собою, а на зворотному боці останнього аркуша скріплені підписом уповноваженого працівника, засвідчені відбитком гербової печатки установи, із зазначенням кількості зшитих аркушів.

Згідно позиції Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеної у витягу з Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, яка ураховується слідчим суддею виходячи з норм Закону України «Про судоустрій і статус суддів», слідує, що окрему проблему становить подання слідчими та прокурорами разом з клопотанням копій документів, в тому числі витягу з ЄРДР, які належним чином або взагалі не засвідчені, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься, має суттєве значення під час розгляду клопотання цієї категорії та може істотно вплинути на висновки слідчого судді… Саме тому у подібних випадках, як указує ВССУ, необхідно постановляти ухвалу про відмову у задоволенні клопотання…

Тим самим, на думку слідчого, заявник, не надав слідчому судді належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у провадженні обставин регламентованих ч. 4 ст. 189 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити, як необґрунтованому, що також слугує і підставою для не розгляду по суті клопотання про обрання запобіжного заходу, оскільки останнє, у цьому випадку, є фактично додатком до клопотання про надавання дозволу на затримання, адже подане у порядку п. 1 ч. 2 ст. 188 КПК України, а не ст. 184 даного Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст.1-29, 131-132, 135-136, 187-189, 190, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя постановив :

у задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013085 від 22.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу з вигляді утримання під вартою, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1