Справа № 459/3523/15-к Головуючий у 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/103/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2019 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши кримінальне провадження № 459/3523/15-к про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червонограда Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 121 КК України,

з участю секретарів ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9
прокурора ОСОБА_10 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 липня 2018 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 31 липня 2018 року ОСОБА_8 засуджена за ч.1 ст.121 КК України на п`ять років позбавлення волі.
Вирішено питання речових доказів.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати після набрання вироком законної сили з дня її фактичного затримання.

ОСОБА_8 визнана винною у тому, що вона 27 серпня 2015 року близько 15.00 год., знаходячись за місцем проживання в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_11 , з метою спричинення останньому тяжких тілесних ушкоджень, умисно гострим предметом типу клинка ножа нанесла йому удар в ділянку життєво важливих органів, а саме в живіт, чим спричинила ОСОБА_11 поранення черевної порожнини у вигляді рани правої половини передньої черевної стінки, що проникла в черевну порожнину, з утворенням раневого каналу довжиною приблизно 11-12 см, з ушкодженням по ходу раневого каналу брижі дванадцятипалої кишки та судинної ніжки правої нирки, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 просить вирок скасувати та на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 121 КК України закрити. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: в основу вироку судом було покладено показання судово-медичного експерта ОСОБА_12 , висновки судово-медичних експертиз, показання потерпілої ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , постанову про визнання речей речовими доказами та протокол огляду речових доказів, висновок освідування ОСОБА_21 на стан алкогольного сп`яніння, протокол огляду місця події, протокол огляду відеозапису, відтворення відеофайлів, показання обвинуваченої, при цьому у вироку не вказано щодо розбіжностей між версією обвинувачення та версією захисту та щодо клопотання про визнання недопустимими ряду доказів. З показань свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_22 , які суд взяв до уваги, слідує, що зі слів потерпілого тілесні ушкодження йому спричинила жінка (даних якої остатній не називав). Потерпілим не було конкретизовано даних цієї жінки та стан потерпілого, який у цей час вже був майже без свідомості. Суд не взяв до уваги того, що, коли ОСОБА_8 приходила до потерпілого, жодних конфліктів, обвинувачень зі сторони потерпілого до неї не було. З показань ОСОБА_15 , які будуються виключно на її припущені, ОСОБА_8 могла спричинити потерпілому тілесні ушкодження, оскільки він її вже «дістав». Однак суд не взяв до уваги слів даного свідка щодо того, що остання не може стверджувати, що тілесні ушкодження ОСОБА_11 спричинила саме ОСОБА_8 . Показання свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_18 не носять жодної доказової бази в даному кримінальному провадженні. Під час судового засідання жодного речового доказу не досліджували. Щодо долученого відеозапису та посилання на нього у вироку, то під час судового розгляду сторона обвинувачення не змогла навести жодного встановленого законодавством способу отримання відеозапису. Сторона обвинувачення повідомила, що відеозапис був наданий під час допиту свідком ОСОБА_18 . При цьому сам свідок ОСОБА_18 під час безпосереднього допиту в суді заявила, що вона видала працівникам поліції копію даного відеозапису. Цей доказ є необ`єктивним та неналежним, оскільки отриманий з квартири слідчого, який перебував в складі групи слідчих, які проводили досудове слідство по даному факту. Крім цього відеозапис не є послідовним, це не оригінал запису. Під час допиту обвинувачена ОСОБА_8 вказала, що вона жодних тілесних ушкоджень потерпілому не спричиняла; з її слів слідує, що потерпілий, прийшовши в черговий раз в квартиру, вже мав тілесні ушкодження; розуміється, що тілесні ушкодження потерпілий отримав поза межами квартири. Ця версія судом взагалі не досліджена, не спростована належними та допустимими доказами сторони обвинувачення. Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй діяння не доведена, а тому кримінальне провадження щодо неї підлягає закриттю.
В ході апеляційного розгляду обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник адвокат ОСОБА_9 апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просять її задоволити.
Прокурор вважає винуватість обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, доведеною, а апеляційну скаргу необґрунтованою. Просить вирок суду першої інстанції залишити без зміни.
Заслухавши доповідь судді, сторону захисту та сторону обвинувачення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, вмотивованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.
Такий висновок підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку, зокрема: показаннями потерпілої ОСОБА_13 , показаннями свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , поясненнями експерта ОСОБА_12 на підтримку висновку судово-медичнї експертизи ОСОБА_23 , висновком експерта №132/2015 від 12.10.2015, висновком експерта № 189/2015-мк від 01.10.2015, висновком експерта №190/2015-мк від 01.10.2015, постановою про визнання речей речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування від 21.10.2015, протоколом огляду речей від 21.10.2015, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 218 від 27.08.2015, протоколом огляду місця події від 27.08.2015, висновком експерта №188/2015-мк від 01.10.2015, висновком експерта №187/2015-мк від 01.10.2015, протоколом обшуку від 05.09.2015, протоколом огляду речей (документів) від 31.08.2015, висновком експерта № 2390/2015 від 05.10.2015, висновком експерта № 192/2015-мк від 29.09.2015, висновком експерта (комісійна судово-медична експертиза) № 56 від 22.06.2017, відтворенням відеофайлів - диску записаного/скопійованого 28.08.2015 року свідком ОСОБА_18 , на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження в будинку АДРЕСА_3 на сходовій клітці квартири АДРЕСА_4 .

Суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив усі обставини справи в їх сукупності й дав оцінку доказам відповідно до вимог ст. 94 КПК України.
З урахуванням наведеного колегія суддів визнає правильним висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, і викладені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй діяння та відсутність достатніх доказів для доведення її винуватості в суді не бере до уваги як безпідставні.
У ході судового розгляду суд першої інстанції з`ясував усі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення. На виконання вимог ст. 370 КПК України судом у вироку наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Судом першої інстанції на підставі наявних у кримінальному провадженні доказів достовірно встановлено, що ОСОБА_8 заподіяла умисне тяжке тілесне ушкодження ОСОБА_11 .
Кримінально протиправні дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 121 КК України й неправильного застосування кримінального закону допущено не було.
Колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги про неповноту судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Натомість судом першої інстанції були з`ясовані всі обставини, які мали істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, досліджені докази та вчинені необхідні процесуальні дії.

Сукупність зібраних у кримінальному провадженні доказів відповідає критерію достатності та взаємозв`язку для ухвалення обвинувального вироку.

Показання обвинуваченої ОСОБА_8 про те, що вона ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не заподіювала; про те, що вона була вдома, коли ОСОБА_11 зайшов до неї в квартиру і впав на коридорі, вона побачила в нього рану на животі, фактичним обставинам кримінального провадженння не відповідають, і колегія суддів їх до уваги не бере, оскільки вони спростовуються дослідженими належними й допустимими доказами у справі.

Так, з протоколу огляду цифрового носія інформації, диск CD-R, добровільно наданого ОСОБА_18 (мешканкою квартири АДРЕСА_5 ) та згідно із записом з камер відеоспостереження в під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_3 27 серпня 2015 року о 14:05:39 з квартири АДРЕСА_6 виходить чоловік у темних штанах та світлій футболці в тонку смужку темнішого кольору ( ОСОБА_11 ). О 14:06:59 по сходах піднімається чоловік, який о 14:05:39 вийшов з квартири АДРЕСА_6 . Піднявшись на 4 поверх, він заходить у квартиру АДРЕСА_6 . О 14:07:26 в кадрі з`являється кіт, який забігає в квартиру, а за ним по сходах піднімається жінка, одягнута в смугасту футболку та лосіни ( ОСОБА_8 ), яка заходить у квартиру та закриває за собою двері. О 15:35:17 на відео видно, як жінка в смугастій футболці підходить до жінки з вкартири № 46 та каже «Іра, достав… Взяла і пирнула його». Жінка № 2 запитує: «Куди?» Жінка №1 киває головою вниз (т.1 а.с.119-121).

З показань свідка ОСОБА_15 , яка проживає в квартирі АДРЕСА_7 , вбачається, що до неї постукала ОСОБА_8 , була дуже схвильована і говорила, що ОСОБА_24 зарізали, і сказала, що «я його…бо він мене дістав».

Свідок ОСОБА_14 показав, що він бачив на першому поверсі ОСОБА_11 та обвинувачену. ОСОБА_11 піднявся по сходах наверх. На ньому він не бачив тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_17 , лікар-анестезіолог Червоноградської ЦМЛ, дав показання з чужих слів про те, що наприкінці літа 2015 року чоловікові середнього віку проводили операцію, і він робив йому наркоз. Перед наркозом він запитав потерпілого, хто його підрізав, на що той відповів, що жінка. Показання свідка ОСОБА_17 відповідають правилам допустимості доказів та вимогам ст. 97 КПК України.

Наведені докази у своїй сукупності беззаперечно підтверджують те, що ОСОБА_11 зайшов у квартиру обвинуваченої, тілесних ушкоджень на ньому не було, і після нього в квартиру зайшла ОСОБА_8 , яка і заподіяла ОСОБА_11 тілесні ушкодження.

Те, що ОСОБА_8 приходила до ОСОБА_11 в лікарню і там між ними конфліктів не було, не є доказом невинуватості обвинуваченої.
Суд правильно покликався у вироку на показання свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 як на докази, які є належними та допустимими й у сукупності з іншими доказами доводять винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину.
Доводи апеляційної скарги про те, що доказ відеозапис з камер відеоспостереження в будинку АДРЕСА_3 на сходовій клітці квартири АДРЕСА_4 є необ`єктивним та неналежним, колегія суддів до уваги не бере.
Згідно з протоколом огляду речей (документів) від 31 серпня 2015 року слідчим СВ Червоноградського МВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_25 відповідно до ст. ст. 104, 105, 106, 223, 237 КПК України проведено огляд відеозаписів з камер спостереження, що знаходяться в під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_3 . Проведеним оглядом встановлено: предметом огляду є цифровий носій інформації, диск CD-R, добровільно наданий ОСОБА_18 (т.1 а.с.119-121). Останньою відеозапис з камер відеоспестереження був наданий органу досудового розслідування як мешканкою квартири АДРЕСА_4 , і цей доказ є належним відповідно до вимог ст. 85 КПК України як такий, що підтверджує існування обставин, які мають значення для кримінального провадження.
Щодо призначеного ОСОБА_8 покарання, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, обране з врахуванням особи обвинуваченої; з врахуванням обставин, які пом`якшують покарання наявності на утриманні неповнолітньої дитини, та обставин, які обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і призначене в межах, встановлених санкцією частини статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, допущено не було.
Апеляційна скарга не містять правових підстав для зміни чи скасування вироку.
З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу захисника необґрунтованою. Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни чи скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 31 липня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3