Провадження № 1-кс/523/569/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2019 року

Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жмеринка Вінницької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, не маючого реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,
-який 02.08.2017 звільнився з місць позбавлення волі,
-12.12.2018 року відносно ОСОБА_5 до Суворовського районного суду м. Одеси направлено обвинувальний акт ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що 01.07.2018 року, близько 04 годин 00 хвилин, ОСОБА_7 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою відкритого викрадення чужого майна прибули до під`їзду № 7, будинку АДРЕСА_2 , де на лавці, розташованій у дворі зазначеного будинку, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_8 , майно якого і визначили об`єктом свого злочинного посягання.
З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , який сидів на лавці у дворі будинку АДРЕСА_2 , та попросив у останнього цигарку. ОСОБА_8 повернувся та хотів задовольнити прохання раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , проте останній наніс ОСОБА_8 один удар кулаком в ліву частину голови. В цей час ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , також підійшов до потерпілого ОСОБА_8 , і застосував відносно нього фізичне насилля, яке виразилось в нанесені численних ударів по голові, тим самим усунувши перешкоду у вигляді можливого опору зі сторони потерпілого ОСОБА_8 . Скориставшись цим ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , заволодів належним потерпілому ОСОБА_8 майном, а саме золотим ланцюгом, плетіння бісмарк, вагою 19,78 грам, вартістю 26000 гривень, зірвавши його з шиї потерпілого. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши тим самим потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 26 000 гривень.
Внаслідок незаконних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_8 були спричинені наступні тілесні ушкодження: забійна рана голови. Зазначене тілесне ушкодження могло утворитися від ударної дії тупого твердого предмета, індивідуальні особливості якого в ушкоджені не відобразились. Не виключено, що дане ушкодження могло утворитися від удару рукою, ногою та ін. подібним предметом. Враховуючи дані медичної документації, слід вважати, що ушкодження могло бути спричинено 01.07.2018 року. Дане ушкодження спричиняє розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.3 і 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 р.), відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
29.01.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.
Слідчий звернулась до суду з клопотанням, яке погоджено з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 .
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, оскільки вважав мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими.

Захисник адвокат ОСОБА_4 заперечував проти клопотання та просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем мешкання.

Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання пояснив, що він не причетний до скоєння даного кримінального правопорушення, свою вину не визнає та підтримав думку свого захисника щодо міри запобіжного заходу.

Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, а також вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є: запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, з місця вчинення якого зник.

Вказані обставини окрім клопотання підтверджуються іншими матеріалами провадження.
Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, що є частиною національного законодавства України відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини», тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, закріплений статтею 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції» (Letellier v France), 12369/86, 26 червня 1991).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, те, що він не має міцних соціальних зв`язків, в нього відсутні місце реєстрації на території м. Одеси та Одеської області, оскільки судом встановлено, що адреса реєстрації, яка вказана у паспорті підозрюваного, а саме: АДРЕСА_3 , не є дійсною, адреса проживання не підтверджується договором найму, він не має постійного місця роботи, крім того ОСОБА_5 значний час переховувався від органів досудового розслідування.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_5 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Обставин які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України - не має.
Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення слідчий суддя вважає можливим не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки згідно ч. 4 ст. 183 КПК України розмір застави у кримінальному провадженні не визначається щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Суворовського ВП ГУНП України в Одеській області ОСОБА_6 погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури № 4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеська установа виконання покарань № 21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави.
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 29.03.2019 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1