Справа № 372/922/19
Провадження № 1-кс-547/19
У Х В А Л А
іменем України

18 березня 2019 року Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю потерпілого ОСОБА_3 ,
розглянувши в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області в місті Обухів Київської області скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого,

В С Т А Н О В И В:

Потерпілий ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій посилаючись на бездіяльність слідчого у розслідуванні кримінального провадження № 0001180 просить зобов`язати слідчого слідчого відділення Обухівського райвідділу поліції ГУ Національної поліції Київської області розглянути невирішене клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, визнання автомобіля речовим доказом, встановлення та допит свідків, надання інформації про призначення ат результати провадження експертних досліджень, зміну кваліфікації та ін. та надати обґрунтовану відповідь потерпілому за наслідками розгляду в порядку і строки, передбачені ч.1 ст.220 КПК України.
Потерпілий ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити, пояснив, що 01.03.2019 року в рамках кримінального провадження № 0001180 від 23.08.2016 року було заявлено клопотання в якому поставлено ряд питання, які слідчий до цього не вирішив, тому він просить зобов`язати слідчого розглянути заявлене ним клопотання.
В судове засідання слідчий та прокурор повторно не з`явилися.
Вислухавши потерпілого, дослідивши надані письмові докази, приймаю до уваги наступне.
В провадженні СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області перебуває кримінальне провадження, яке 23.08.2016 року внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
01.03.2019 року потерпілим ОСОБА_3 слідчому СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області було подано клопотання в рамках проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001180 від 23.08.2016 року та поставлено ряд питань, які необхідно вирішити.
Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Згідно ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження суд . Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є зокрема: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.
Згідно ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений зокрема: доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно ст. 40 КПК України, слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений зокрема: проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру.
Згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.
Згідно ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
Згідно ст. 114 КПК України , для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Згідно ст. 116 КПК України, процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у медичному чи психіатричному стаціонарі, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.
Згідно ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Згідно ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора зокрема: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про зокрема: зобов`язання вчинити певну дію.
Слід погодитись із доводами скарги про те, що слідчим СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області порушено вимоги розумного строку проведення досудового слідства, з серпня 2016 року не проведено жодної процесуальної дії для встановлення фактичних обставин справи, зокрема не змінена правова кваліфікація злочину, яка підтверджена експертним висновком, що є порушенням ст. ст 2, 9, 28, 40, 92, 93, 116, 220 КПК України.
Також слід погодитись із доводами скарги про те, що відповідним прокурором Обухівського відділу Києво-Сятошинської місцевої прокуратури не додержано вимог, щодо нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва слідчим СВ Обухівського ВП ГУ НП в Київській області, а саме ст.ст. 2, 9, 28, 36, 92, 93, 116, 220 КПК України.
ОСОБА_3 є потерпілим у кримінальному провадженні, отже є належним суб`єктом звернення до суду.
В межах кримінального провадження № 0001180 потерпілим ОСОБА_3 було заявлено клопотання від 01.03.2019 року, яке до теперішнього часу слідчим не розглянуте всупереч чинному законодавству.
Відповідно до п.п.10, 15, 16 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження показань, речей і документів.
Під час розгляду скарги доведено факт неналежного розгляду слідчим клопотання потерпілого у кримінальному провадженні, доведення до відома потерпілого про наслідки розгляду його клопотання, що вказує на порушення прав та законних інтересів потерпілого у кримінальному провадженні.
Вважаю, що на слідчого слід покласти обов`язок розглянути невирішене клопотання потерпілого у кримінальному провадженні та надати йому обґрунтовану відповідь за наслідками розгляду, що є достатнім способом відновлення порушених прав потерпілого.
Поряд з тим, вважаю скаргу потерпілого такою, що підлягає задоволенню частково, оскільки вимога скарги про визнання незаконною бездіяльності, не ґрунтується на законі, не є способом захисту, а стосується вмотивування інших передбачених законом вимог про зобов`язання вчинити певні дії.

При цьому правових підстав для покладення в судовому порядку на слідчого обов`язку здійснити певну слідчу або процесуальну дію немає, тому слідчий має розглянути клопотання виходячи із фактичних потреб досудового розслідування в межах власних дискреційних повноважень.

Таким чином, вважаю клопотання потерпілого таким, що підлягає задоволенню частково, оскільки вимоги клопотання про зобов`язання слідчого визнати автомобіль речовим доказом у кримінальному провадженні, провести допит свідків, змінити кваліфікацію кримінального правопорушення та інші питання визначені в клопотанні є необґрунтованими.

За таких обставин, скаргу слід задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 7-9, 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:
Скаргу задовольнити частково.
Зобов`язати слідчого слідчого відділення Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Київській області розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_3 від 01.03.2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180 від 23.08.2016 року, та надати обґрунтовану відповідь потерпілому за наслідками розгляду в порядку і строки, передбачені ч.1 ст.220 КПК України.
В задоволенні іншої частини вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1