Дата документу 14.01.2019 Справа № 554/32/19
Провадження №1-кс/554/363/2019
У Х В А Л А
іменем України
14 січня 2019 року м.Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю представника заявника ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві скаргу ОСОБА_5 на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 07.12.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

03 січня 2019 року до Октябрського районного суду м.Полтави надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 07.12.2018 року у кримінальному провадженні №0000787 від 30.08.2016 року. В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що 25.12.2018 року на адресу представника заявника - адвоката ОСОБА_3 надійшла постанова слідчого Управління СБУ в Полтавській області від 07.12.2018 року про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000787. Вказує, що оскаржувана постанова мотивована тим, що ОСОБА_6 не було спричинено жодної шкоди діями та бездіяльністю посадових осіб, щодо яких відкриті кримінальні провадження, однак це не відповідає дійсності, оскільки протягом 5 років права заявника не відновлені внаслідок відсутності позитивного результату щодо розслідування кримінального провадження щодо шахрайських дій відносно заявника. З підстав нездійснення посадовими особами прокуратури та національної поліції своїх службових обов`язків та бездіяльності заявник звертався щодо відкриття кримінальних проваджень щодо таких посадових осіб. А тому, із вказаною постановою слідчого від 07.12.2018 року заявник не згоден, вважає її неправомірною, а відмову у визнанні потерпілим немотивованою. На підставі викладеного, а також доводів, зазначених у скарзі, просить скасувати постанову слідчого та визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні №0000787, оскільки відповідно до його заяв про кримінальні правопорушення йому завдана матеріальна шкода, що не було з`ясовано слідчим.

У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити з підстав, викладених у скарзі.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти доводів скарги, просив відмовити у задоволенні вимог скарги у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника заявника та слідчого, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, слідчий суддя встановив таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 303 КПК України,на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і в зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, узагальнюючи практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, у листі № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року вказував, що відповідно до ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Таким чином, для визнання особи потерпілою не вимагається прийняття окремого процесуального документа. Разом із тим ч.5 ст.55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Отже, саме правильність застосування слідчим або прокурором цієї норми є предметом перевірки слідчим суддею під час розгляду аналізованої категорії скарг. Відповідно до Рекомендації Rec (2006) 8 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо допомоги потерпілим від злочинів від 14 червня 2006 р. під поняттям "потерпілий" слід розуміти фізичну особу, що зазнала шкоди, включаючи фізичні ушкодження або психічні травми, душевні страждання або економічні втрати, спричинені діями або бездіяльністю, які є порушенням норм кримінального права держав-членів.

За таких обставин, приходжу до висновку, що процесуального статусу потерпілого особа набуває з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора. Виявивши при прийнятті заяви наявність обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, слідчий, прокурор вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочинає розслідування, вручивши потерпілому пам`ятку про його процесуальні права та обов`язки, або з моменту подання нею вже після початку розслідування заяви про залучення до провадження як потерпілого і вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.

Відповідно до ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, скарга підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_5 на постанову про відмову у визнанні потерпілим від 07.12.2018 року задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_4 від 07.12.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000787.

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Полтавській області ОСОБА_4 визнати ОСОБА_5 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.08.2016 року за №0000787 та вручити йому пам`ятку про права і обов`язки потерпілого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено о 08 годині 00 хвилин 21.01.2019 року.

Слідчий суддя : ОСОБА_1