Номер провадження 11-кп/816/191/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 1806/10644/12 за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Зарічного районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації про звільнення від відбування покарання

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця м. Суми, судимого:

30.04.2013 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ст. 70 КК України до 02 років обмеження волі,

у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

У поданій апеляційній скарзі, захисник засудженого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання Зарічного районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Матеріали кримінального провадження не містять вироку відносно ОСОБА_6 за фактом вчинення останнім кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390 КК України, як і вироку суду за вчинення злочину, передбаченого ст. 382 КК України, умисне невиконання судового рішення. Відсутність ОСОБА_6 за місцем реєстрації на протязі трьох років, у зв`язку з його виїздом на роботу, за межі м. Суми не є ухиленням від відбування покарання, відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України. Наявність в органах поліції розшукової справи відносно ОСОБА_6 не передбачена, як підстава для зупинення перебігу давності виконання обвинувального вироку.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2018 року, відмовлено у задоволенні клопотання Зарічного районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації про звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. Оскільки місце проживання та місце знаходження засудженого ОСОБА_6 не встановлено, останній виїхав з місця свого проживання та реєстрації, хоча достовірно знав, що вирок суду відносно нього набрав законної сили, про своє місце перебування не повідомляв ні суд, ні органи виконання покарань, заведена розшукова справа, є всі підстави вважати, що засуджений ОСОБА_6 своєю поведінкою перешкоджав та перешкоджає процедурі виконання вироку суду.

Заслухавши доповідача по справі, захисника засудженого, який вимоги поданої апеляційної скарги підтримав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги вважаючи ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано зокрема в такі строки: три роки - у разі засудження до покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі за злочин невеликої тяжкості.

Закон України про кримінальну відповідальність встановлює три умови звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у ст. 80 КК України строків; не ухилення засудженого від відбування покарання; не вчинення протягом встановлених ч.ч. 1 та 3 ст. 80 КК України строків нового середньої тяжкості, тяжкого, або особливо тяжкого злочину. Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

При ухиленні від відбування покарання строк давності не спливає протягом усього періоду ухилення, а його перебіг відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, що передбачено ч.3 ст. 80 КК України. Крім цього строк давності, який сплив до моменту ухилення засудженого від відбування покарання, не анулюється, а підлягає заліку і продовжує спливати з моменту з`явлення засудженого або його затримання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2013 року, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152 КК України та призначено покарання на підставі ст. 70 КК України, у виді 02 років обмеження волі.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурором ОСОБА_11 , представником неповнолітньої потерпілої ОСОБА_12 ОСОБА_13 , захисником ОСОБА_14 були подані апеляційні скарги, за результатами розгляду яких ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 02 липня 2013 року, вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2013 було залишено без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 січня 2014 року, ухвала Апеляційного суду Сумської області від 02 липня 2013 року стосовно ОСОБА_6 скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

26 червня 2014 року ухвалою Апеляційного суду Сумської області, вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.04.2013 року залишено без змін.

Під час оголошення судового рішення, засуджений ОСОБА_6 був присутнім, а тому йому було відомо про результати розгляду поданих апеляційних скарг та про набрання чинності вироку суду першої інстанції, у тому числі в частині призначення міри покарання.

12 листопада 2014 року КВІ Зарічного району м. Суми отримано розпорядження про виконання вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2013 року, що набрав законної сили 26 червня 2014 року.

На підставі постанови о/у ВКР Сумського МВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_15 від 24 вересня 2015 року, відносно засудженого ОСОБА_6 заведена оперативно-розшукова справа категорії "Розшук" № 759.

Колегією суддів встановлено, що з 24 вересня 2015 року та надалі, ОСОБА_6 перебуває у розшуку у зв`язку із ухиленням від відбування покарання. Будь яких відомостей в матеріалах кримінального провадження та в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в про з`явлення засудженого для відбування покарання, або про його затримання немає.

Після набрання чинності вироку суду, засуджений ОСОБА_6 знаючи достовірно про призначення йому покарання, жодного разу не з`явився до органу пробації для відбуття покарання. Так як останній не реагував на направлені йому на адресу виклики органу пробації, ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 лютого 2015 року, зобов`язано Сумський відділ поліції затримати ОСОБА_6 та направити його до місця відбування покарання в примусовому порядку.

Вищезазначені обставини свідчать про ухилення засудженого від відбування покарання, що має наслідком зупинення перебігу строку давності виконання вироку суду, відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України.

На думку колегії суддів, обставини, наведені в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в частині того, що він не ухиляється від відбування покарання, не обґрунтовані та не підтверджуються жодними доказами. Стаття 390 КК України передбачає відповідальність за неповернення до місця відбування покарання особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі та якій було дозволено короткочасний виїзд після закінчення строку виїзду. Засуджений ОСОБА_6 не відбував призначеного судом покарання у виді позбавлення волі.

Твердження захисника про відсутність обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України, колегія суддів вважає також не обґрунтованим, оскільки суб`єктом даного злочину може бути лише службова особа, яка відповідно до повноважень повинна була вчинити дії по виконанню судового рішення або завдяки своїм повноваженням мала можливість перешкодити останньому. Відповідно, засуджений ОСОБА_6 не може бути суб`єктом злочину, передбаченого ст. 382 КК України, а тому не може бути притягнутим до кримінальної відповідальності за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення.

Отже, посилання захисника на правову позицію, висловлену ВС України від 24 грудня 2015 р. № 5-324кс15, є безпідставним.

Враховуючи те, що встановлений законом строк давності виконання вироку відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання, суд обґрунтовано прийшов до висновку про те, що підстави для звільнення ОСОБА_6 від призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 30 квітня 2013 року відсутні. Підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 квітня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання Зарічного районного сектору Сумського міськрайонного відділу з питань пробації про звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4