Справа № 591/3808/18
Провадження № 1-кс/591/5073/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року м. Суми
Слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту з майна а рамках кримінального провадження № 0000110,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000110, відкритому за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України, накладеного ухвалами слідчого судді від 12 липня 2018 року, яке заявник та його захисник підтримали та мотивували тим, що 12 липня 2018 року слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми було накладено арешт на майно заявника, з метою збереження речових доказів. Оскільки по справі відпала потреба в накладеному арешті, тому просив його скасувати.
Слідчий заперечував проти задоволення клопотання, оскільки по справі слідство триває, а вилучені предмети та речі не втратили свого доказового значення, на даний час проводяться експертизи.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування наведеного кримінального провадження, відкритого за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України, за фактом незаконного поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами ОСОБА_3 .
12 липня 2018 року слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми було накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку у ОСОБА_3 , зокрема бойові припаси, приладдя, частини бойових припасів, предмети схожі на зброю тощо.
На даний момент досудове слідство триває, чого не заперечили сторони.
На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.
З доводами заявника суд погодитись не може, оскільки згідно досліджених ухвал арешт накладено лише з метою збереження речових доказів, як на майно, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки вилучене майно може бути безпосереднім предметом кримінального правопорушення та зберігає на собі сліди злочину, про що зазначено в ухвалі слідчого судді, а зі змісту ч. 1 ст. 100 КПК України випливає можливість повернення речового доказу за відсутності прийнятих рішень в порядку ст.ст. 170-174 цього Кодексу.
Також зазначені захисником обставини не відпали, оскільки вилучені предмети та речі дійсно мають доказове значення в справі, за їх допомогою можливо встановити суттєві обставини справи, спростувати чи підтвердити позицію сторін, а крім того вони безпосередньо стосуються предмета розслідування, оскільки містять ознаки незаконного поводження зі зброєю та бойовими припасами.
Неможливість власника користуватись зазначеним майном не може ставити під сумнів накладений арешт та слугувати підставою для його скасування, оскільки потреби кримінального провадження виправдовують такий ступить втручання в права особи і переважають над ними, а крім того ці обставини також не виключають наявності ознак речового доказу в арештованому предметі (речі), а скасування арешту та передача майна власнику в повній мірі не виключає знищення чи спотворення доказів в справі.
Інших обставин та доказів, що обґрунтовують відсутність потреби в арешті майна, а саме предметів схожих на зброю, її частин, бойових припасів (їх частин), а також приладдя, що могло використовуватись для виготовлення зброї, суду не надано.
За таких обставин клопотання задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_3 відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5 -Когер