Справа №463/469/19
Провадження №1-кс/463/281/19
У Х В А Л А

25 січня 2019 року Личаківський районний суд м. Львова
Cлідчий суддя ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про злочин від 21 січня 2019 року. Просить зобов`язати прокурора внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за вказаною вище заявою з правовою кваліфікацією діянь за ч. 2 ст. 382 КК України.
Скаргу мотивує тим, що 21 січня 2019 року звернувся до Львівської місцевої прокуратури № 1, з заявою про злочин слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 , передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України. Проте вказані відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань у визначені КПК України строки не внесені.
В судовому засіданні ОСОБА_3 подану скаргу підтримав з мотивів викладених в ній, додатково пояснив, що 9 січня 2019 року подав слідчому Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, якою зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 від 2 січня 2019 року про вчинення кримінальних правопорушень. Слідчим внесено відомості з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 364 КК України, а за ч. 1 ст. 357 та ч. 2 ст. 382 КК України не внесено, крім того відомості внесено через 49 годин. Просив скаргу задовольнити.
Представник Львівської місцевої прокуратури № 1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про час і місце його проведення, про причини неявки суд не повідомив, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги по суті.
Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК України. В свою чергу КК України визначає вичерпний перелік суспільно небезпечних діянь, які є злочинами та характеризує, у чому саме полягає об`єктивна та суб`єктивна його сторона, кваліфікуючі ознаки та інше.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).
Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, - вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.
Аналіз положень статей 214, 303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Як вбачається з матеріалів скарги, ОСОБА_3 21 січня 2019 року звернувся до керівника Львівської місцевої прокуратури № 1 з заявою про злочин, якою просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
В заяві вказує, що 2 січня 2019 року звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові з заявою про злочин, однак відомості по вказаній заяві не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 9 січня 2019 року зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 від 2 січня 2019 року.
11 січня 2019 року слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 виконано вимоги вказаної вище ухвали суду та внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з правовою кваліфікацією дінь за ч. 1 ст. 364 КК України.
Таким чином, фактично вбачається, що скаржник не погоджується з процесуальними рішеннями прийнятими по внесенню відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки не внесено дані в реєстр з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 382 КК України. При цьому, правову кваліфікацію за якою вносяться відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначає уповноважена особа на внесення таких відомостей, виходячи з аналізу даних, які містяться в заяві про вчинення злочину чи рішенні суду. Резолютивна частина рішення суду від 9 січня 2019 року не містить даних про зобов`язання уповноваженої особи Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 382 КК України. Незгода з процесуальними рішеннями чи рішеннями по розгляду заяви може бути підставою для оскарження таких дій чи бездіяльності в порядку визначеному КПК України, однак не може слугувати безумовною підставою для внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань, оскільки КПК України визначає інший порядок оскарження таких дій чи бездіяльності. Особою, яка подала скаргу не представлено жодного доказу про оскарження дій чи бездіяльності слідчого за наслідками розгляду яких встановлено протиправність дій останнього, що слугувало б підставою для прийняття процесуального рішення про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Щодо строків внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то слід зазначити наступне. Рішення суду прийнято 9 січня 2019 року, відомості внесено в реєстр 11 січня 2019 року. Будь-яких даних, що Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові отримало ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 9 січня 2019 року швидше ніж 11 січня 2019 року не представлено, а тому відсутні підстави вважати, що слідчий ОСОБА_4 зволікав з виконанням рішення суду.
Будь-яких конкретних відомостей про вчинення кримінальних правопорушень слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_4 під час розгляду скарги по суті не здобуто.
У відповідності до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.
Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Беручи до уваги наведене вище та у зв`язку з тим, що під час розгляду скарги не здобуто даних, які б вказували на вчинення слідчим кримінальних правопорушень, які можуть бути підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому скарга до задоволення не підлягає.
Керуючись вимогами ст.ст. 214, 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора відмовити.
Ухвали набирає законної сили з моменту її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1