ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/541/19 Головуючий 1ї інстанції - ОСОБА_1
Справа №629/1120/19 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія : у порядку КПК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5
прокурора - ОСОБА_6
адвоката - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 березня 2019 року, якою розглянуто клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні, який вчинив кримінальні правопорушення за межами України, що передбачені ч.2 ст. 105, ч. 2 ст. 222 КК Російської Федерації, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 березня 2019 року клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні, який вчинив кримінальні правопорушення за межами України, що передбачені ч.2 ст. 105, ч. 2 ст. 222 КК Російської Федерації задоволено.
Відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасовий арешт, строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Строк тимчасового арешту ОСОБА_8 визначено рахувати з 13.03.2019 року до 21.04.2019 року включно.
Утримувати ОСОБА_8 вирішено в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)» до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
В разі закінчення вказаного строку тимчасового арешту та не надходження запиту про видачу ОСОБА_8 вирішено звільнити його з-під варти негайно.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді адвокат ОСОБА_7 , як захисник затриманого ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді від 15.03.2019 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора у зв`язку з відсутністю підстав для його обрання.
В обґрунтування зазначив наступне. При зверненні прокурора з вказаним клопотанням не було враховано, що строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчилися. Злочин, інкримінований ОСОБА_8 за ч.2 ст. 105, ч. 2 ст. 222 КК Російської Федерації відповідає за законодавством України злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і є злочином середньої тяжкості. З клопотання видно, що подія мала місце 17.08.2009 року. Строк давності по злочину, передбаченому ч. 1 ст. 263 КК України, сплив через п`ять років 18.08.2014 року, що свідчить про неможливість застосування тимчасового арешту та неможливість екстрадиції ОСОБА_8 за даним обвинуваченням. Право ОСОБА_8 , передбачене ст. 581 КПК України, було порушено. ОСОБА_8 є громадянином Російської Федерації і не повністю розуміється на правових формулюваннях. Йому не було надано можливість ознайомитись із запитом про видачу або одержати його копію мовою, якою він володіє, також клопотання прокурора та постановлена ухвала також не переведені на зрозумілу для ОСОБА_8 мову. Зазначив, що вказані обставини свідчать про порушення слідчим суддею вимог КПК України та права на захист ОСОБА_8 .
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, захисника, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Ухвалою Грозненського міського суду Чеченської Республіки Російської Федерації від 23.01.2019 р. (без номеру) відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою затримання у зв`язку з перебуванням його у міжнародному розшуку. Злочини, вчинення яких інкримінується ОСОБА_8 на території Російської Федерації, відповідають п.1 ч.2 ст.115 КК України (вбивство двох або більше осіб), ч.1 ст. 263 КК України (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами), максимальні санкції яких передбачають покарання у вигляді довічного позбавлення волі, а отже злочини інкриміновані останньому за законодавством України є екстрадиційними.
13 березня 2019 року о 18-30 хв. в порядку ст.ст.208,582 КПК України працівниками Лозівського ВП ГУНП у Харківській області було затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який розшукується компетентними правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.105, ч.1 ст.222 Кримінального кодексу Російської Федерації (умисне вбивство, незаконне поводження зі зброєю), протокол затримання особи №26/86 від 13.03.2019 року.
14.03.2019 року прокурор Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про застосування тимчасового арешту, відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , обґрунтовуючи його тим, що компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_8 оголошено у міжнародний розшук, за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації. Відповідно до вимог ст.ст. 582, 583 КПК України просив задовольнити клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 тимчасового арешту на 40 діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.
Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 березня 2019 року клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_6 про застосування тимчасового арешту до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кримінальному провадженні, який вчинив кримінальні правопорушення за межами України, що передбачені ч.2 ст. 105, ч. 2 ст. 222 КК Російської Федерації задоволено.
Відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано тимчасовий арешт, строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації. Строк тимчасового арешту ОСОБА_8 визначено рахувати з 13.03.2019 року до 21.04.2019 року включно. Конвоювати та утримувати ОСОБА_8 вирішено в ДУ «Харківська установа виконання покарань (№27)» до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації. В разі закінчення вказаного строку тимчасового арешту та не надходження запиту про видачу ОСОБА_8 вирішено звільнити його з-під варти негайно.
Вирішуючи питання про застосування тимчасового арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_8 слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 розшукується для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на території Російської Федерації, передбачених ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відповідає злочинам за п.1 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України і передбачають покарання у вигляді довічного позбавлення волі.
Правовідносини між Україною та Російською Федерацією щодо екстрадиції (видачі) осіб регулюються Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року та Конвенцією про правову допомогу і правові відносини по цивільним, сімейним і кримінальним справам 1993 року, які є чинними для обох держав.
Відповідно до підп. "f" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, щодо якої провадиться процедура екстрадиції.
Тимчасовий арешт передбачає взяття особи, затриманої за підозрою у вчиненні злочину за межами України, під варту на строк, визначений КПК, - до сорока діб або міжнародним договором України (наприклад, ч. 1 ст. 62 Конвенції СНД 1993 р. встановлений інший строк - один місяць), до отримання запиту про видачу (екстрадицію). Закінчення максимального строку тимчасового арешту та відсутність запиту про видачу цієї особи є підставою для негайного звільнення особи з-під арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Звільнення особи з-під тимчасового арешту у зв`язку з несвоєчасним надходженням запиту про видачу не перешкоджає застосуванню до неї екстрадиційного арешту в разі отримання в подальшому такого запиту.
Відповідно до ст. 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників, договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.
Видача правопорушників, відповідно до ч. 1 ст. 2 Європейської конвенції про видачу правопорушників, здійснюється у зв`язку із правопорушеннями, які караються за законами запитуючої Сторони та запитуваної Сторони позбавленням волі, або згідно з постановою про утримання під вартою на максимальний термін не менше одного року чи більш суворим покаранням.
У термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи як зазначено у ст. 16 даної Конвенції. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства.
Україна ратифікувала вказану Конвенцію, є її Стороною, а відповідне національне законодавство є узгодженим з цією Конвенцією.
Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування тимчасового арешту відповідає вимогам ст.ст. 1,2 Європейської конвенції про видачу правопорушників, ст. 583 КПК України та п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Судова колегія погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що враховуючи тяжкість покарання за вчинені ОСОБА_8 злочини, а також наявність рішення судді Грозненського міського суду Чеченської Республіки Російської Федерації від 23.01.2019 р. про обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою затримання у зв`язку з перебуванням його у міжнародному розшуку наявні підстави, визначені ст.583 КПК України, для застосування тимчасового арешту, строком на 40 (сорок) діб до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації, з моменту його затримання і до 21.04.2019 включно.
Посилання адвоката в апеляційній скарзі на п. 1 ст. 61 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 р. (далі Конвенція 1) щодо неправильного визначення підстав та строку тимчасового арешту, якими, на думку адвоката, є клопотання про взяття під варту або вимога про видачу, надане компетентними органами Російської Федерації не свідчать про неповний розгляд справи та необгрунтованість судового рішення. Відповідно до п.2 ст. 61 даної Конвенції 1 особа може бути затримана і без клопотання, передбаченого в пункті 1 цієї статті, якщо маються передбачені законодавством підстави підозри, що вона зробила на території іншої Договірної Сторони злочин, що тягне за собою видачу. Відповідно до наданої постанови про залучення в якості обвинуваченого від 14.09.2018 р. ОСОБА_8 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів на території Російської Федерації, передбачених ч. 2 ст. 105, ч. 1 ст. 222 Кримінального кодексу Російської Федерації, що відповідає злочинам за п.1 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 263 КК України і передбачають покарання у вигляді довічного позбавлення волі. У Федеральний розшук ОСОБА_8 оголошений 26.10.2009 р., а постановою оперуповноваженого ОМВС Росії по Грозненському району Чеченської Республіки ОСОБА_9 від 11.12.2018 р. він оголошений у міжнародний розшук. Стаття 22 Європейської конвенції про видачу правопорушників (ETS 024) від 13 грудня 1957 року (далі по тексту Конвенція 2) передбачає процедуру стосовно видачі правопорушників і тимчасового арешту, яка регулюється виключно законодавством запитуваної Сторони, якщо ця Конвенція не передбачає іншого. Відповідно до ст. 583 КПК України, до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. Прокурор звертається до слідчого судді, у межах територіальної юрисдикції якого здійснено затримання, із клопотанням про застосування тимчасового арешту, додаючи до клопотання: 1) протокол затримання особи; 2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави; 3) документи, що підтверджують особу затриманого. Клопотання має бути розглянуто слідчим суддею у найкоротший трок, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту затримання особи. Дані вимоги були прокурором виконані в повному обсязі. Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_8 затримано 13.03.2019, з клопотанням прокурор звернувся 14.03.2019 р., розглянуто клопотання 15.03.2019 р. Тому, посилання захисника на той факт, що прокурором не дотримані строки звернення за клопотанням не відповідають дійсності і доказам, які є в матеріалах справи. Твердження захисника стосовно неналежного посвідчення документів, якими прокурор обґрунтовував клопотання оперуповноваженим Лозівського відділу поліції спростовуються матеріалами справи. Всі документи, надані компетентними органами Російської Федерації посвідчені належним чином. Для розгляду клопотання в Лозівському міськрайонному суді Харківської області прокурором надані копії вказаних документів, завірені оперуповноваженим СКП Лозівського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , який проводив затримання ОСОБА_8 на підставі наданих Російською Федерацією належним чином завірених документів.
Посилання адвоката на порушення слідчим суддею в ухвалі строку тимчасового арешту, який відповідно до ст. 62 Конвенції 1 не може перевищувати одного місяця з дня взяття під варту, є помилковим. Визначення строку тимчасового арешту за запитом однієї із сторін Конвенції регулюється ст. 583 КПК України, згідно з якою до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу. У разі, якщо максимальний строк тимчасового арешту, передбачений ч. 1 вказаної статі закінчився, а запит про видачу ОСОБА_8 не надійшов, останній підлягає негайному звільненню з-під арешту. Вказані обставини були зазначені в ухвалі слідчого судді.
Таким чином, ухвала слідчого судді відповідає вимогам як ст. 583 КПК України, так і вимогам ч. 2 ст. 61 , ч. 2 ст. 62 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 р.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, врахував дані про особу затриманого, дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.
Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 117, 376, 404, 405, 407, 418, 422, 583 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 15 березня 2019 року залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий

Судді