Провадження №1-кп/447/102/19
Справа №447/3064/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.03.2019 Миколаївський районний суд Львівської області в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР під №0000209 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв Львівської області, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, пенсіонера, який не працює та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому,

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.286 КК України

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 14.06.2018 приблизно о 20.15 годині, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ-2107», із реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 », на ділянці автодороги в населеному пункті, поблизу правого краю дороги (відносно напрямку до центру міста), на відстані 25,4 м. від дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід», де ширина проїжджої частини дороги становить 13,27 м., що знаходиться по проспекту Шевченка, 34 у м. Новий Розділ Львівської області, почав рух вперед, всупереч технічним вимогам п. 10.1 чинних правил дорожнього руху України, «перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», виконуючи при цьому маневр лівого повороту з метою обїзду припаркованого попереду автомобіля марки «Renault Trafic», із реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_2 », який належить на праві користування ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого відбулося зіткнення передньої правої частини автомобіля обвинуваченого із задньою лівою частиною автомобіля потерпілого. Після зіткнення, ОСОБА_3 своїм автомобілем від`їхав та зупинився. В цей час ОСОБА_5 підійшов до свого автомобіля, щоб подивитися на пошкодження, та ОСОБА_3 відновив рух вперед, в результаті чого відбулось затискання правої руки потерпілого між передньою частиною автомобіля марки «ВАЗ-2107» та задньою частиною автомобіля «Renault Trafic». Потерпілому було завдано середньої тяжкості тілесні ушкодження. Такими діями, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив що суть обвинувачення йому зрозуміла, показів давати не бажає, вину у вчиненні злочину визнав повністю, щиро розкаявся.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 , пояснив, що літом 2018 в м. Новий Розділ на пр. Шевченка, коли відбулось зіткнення він був поруч із своїм автомобілем, коли він підійшов подивитись що сталось, обвинувачений знову почав рух вперед і збив його. Також додав що шкода завдана внаслідок ДТП не відшкодована і він має намір звертатись до суду із цивільним позовом.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: довідку про неперебування на обліку у лікаря-психіатра; довідку про неперебування на обліку у лікаря-нарколога; копію пенсійного посвідчення, згідно з якою ОСОБА_3 є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи; характеристику з місця проживання обвинуваченого, згідно з якою скарги на його поведінку не надходили; вимогу про відсутність судимостей.

Згідно з висновком експерта № 2610/2018-т від 01.08.2018, у крові ОСОБА_3 , 1956 р. н., було виявлено етиловий спирт в кількості 1,27% (проміле).

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочині та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, а саме: протокол огляду місця вчинення злочину від 14.06.2018; протоколи огляду речей від 15.06.2018; допит свідка ОСОБА_5 ; висновки експерта від 30.07.2018, від 03.08.2018, від 03.08.2018, від 07.08.2018, від 09.08.2018, від 07.08.2018, від 20.08.2018, від 20.08.2018, від 22.12.2018; протокол слідчого експерименту з потерпілим від 13.11.2018; протокол слідчого експерименту зі свідком від 13.11.2018 та речові докази.

Враховуючи викладене, суд, допитавши потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю і його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, його вік, сімейний стан, стан здоров`я - він є інвалідом ІІІ групи, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставину, яка обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з досудовою доповіддю ймовірність вчинення обвинуваченим злочину повторно середня, орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк, виконання покарання у громаді можливо за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід визнати винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та призначити йому покарання у виді штрафу.

Згідно з ухвалами слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21.06.2018 на речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2107» та автомобіль марки «Renault Trafic» накладено арешт з забороною розпоряджатися та користуватися зазначеним майном. Враховуючи, вимоги ч. 4 ст. 174 КПК України зазначені арешти слід скасувати.

Згідно з постановою від 15.06.2018 автомобіль марки «ВАЗ 2107» та автомобіль марки «Renault Trafic», а також уламки від фари - визнано речовими доказами. Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

З ОСОБА_3 слід стягнути процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 8008,00 гривень на користь держави.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 (п`ять тисяч сто) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Скасувати арешт майна, накладений згідно з ухвалами слідчого судді Миколаївського районного суду Львівської області від 21.06.2018 на автомобіль марки «ВАЗ 2107», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Речові докази: автомобіль марки «ВАЗ 2107» із реєстраційним номерним знаком « НОМЕР_1 » - повернути ОСОБА_3 , автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер « НОМЕР_2 » - повернути ОСОБА_5 ; уламки від фари - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 8008,00 гривень на користь держави.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1