Справа №635/3056/19
Провадження № 1-в/635/343/2019
УХВАЛА

11 травня 2019 року смт.Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області заяву засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підлипне Сумської області, громадянина України, одруженого, з середньою професійно-технічною освітою , раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого:
вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2017 року за ч.2 ст.185 КК України, з призначенням остаточного покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі,
який відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)», про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання, -
В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Харківського районного суду Харківської області із заявою, в якій просить відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати строк його попереднього ув`язнення в строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 08.11.2016 по 20.04.2017, а також за період з 05.09.2018 по 07.11.2018 року.

Засуджений та представник установи виконання покарань надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду заяви за відсутності вказаних осіб, відповідно до положень абзацу 2 частини 5 статті 539 КПК України вважає за можливе розглядати заяву за відсутності заявника і представника установи виконання покарань.

У судовому засіданні прокурор проти задоволення заяви засудженого заперечував у зв`язку з її необґрунтованістю.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, у тому числі матеріали особової справи засудженого, вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2017 року, яким його засуджено за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до остаточного покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. Обрано ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, взявши під варту в залі суду, визначивши строк дії запобіжного заходу до набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів з моменту його ухвалення. Строк відбування покарання рахувати з 08.11.2016 року, з моменту взяття під варту за вироком Конотопського міськрайонного суду від 08.11.2016 року.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.12.2018 року зараховано ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 07.09.2017 по 24.11.2017 року.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.01.2019 визначено рахувати строк відбування покарання ОСОБА_4 за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.09.2017 з моменту його фактичного затримання з 05.09.2018. Зараховано у строк покарання за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07.09.2017 покарання, відбуте повністю за вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.11.2016 у вигляді 1 року 6 місяців, а саме період з 08.11.2016 по 24.11.2017 року.
Законом України № 2046-VІІІ від 18.05.2017, який набув чинності з 21.06.2017, частину п`яту статті 72 КК України викладено в новій редакції, згідно з якою попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі № 663/537/17 викладено правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання), згідно з якою положення ч. 5 ст. 72 КК України щодо правил зарахування попереднього ув`язнення до строку позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України, визначають «інші кримінально-правові наслідки діяння» у розумінні ч. 2 ст. 4 КК України.
Якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (пряма дія Закону № 838-VIII).
Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).
Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.
Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2 ст. 5 КК України не допускається.
Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції закону №838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20.06.2017), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Як убачається з матеріалів справи, з 08.11.2016 ОСОБА_4 взято під варту за вироком Конотопського міськрайонного суду від 08.11.2016 року, тобто не за тим кримінальним провадженням, за яким ОСОБА_4 відбуває покарання. Таким чином, вимоги ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання за період з 08.11.2016 по 20.04.2017 задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 05.09.2018 затримано на підставі вироку Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 вересня 2017 року, що не відноситься до строку попереднього ув`язнення в розумінні ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення" . Таким чином, вимоги ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покаранняза період з 05.09.2018 по 07.11.2018 року задоволенню також не підлягають.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, ст. 72 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання - відмовити.
Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.
Повний текст ухвали оголошено 14.05.2019 року.

Суддя ОСОБА_1