ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/656/18 Справа № 185/2265/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000299 від 28.01.2018 року за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року щодо обвинувачених
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимого, в тому числі останній раз:
- 14 грудня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 186, ст.69, ст. 71 КК України до двох років семи місяців позбавлення волі.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента 3-го курсу Харківського автотранспортного технікуму, проживаючого: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,
обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_10
обвинувачений ОСОБА_6
захисник ОСОБА_11
ВСТАНОВИЛА :
Цим вироком ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.
ОСОБА_6 призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років, з конфіскацією всього належного йому майна.
Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до зазначеного покарання частини покарання, у вигляді шести місяців позбавлення волі, що не відбуте ОСОБА_6 за попереднім вироком суду від 14 грудня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців, з конфіскацією всього належного йому майна.
ОСОБА_8 призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття призначеного основного покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим терміном один рік, покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
ОСОБА_9 призначено покарання за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком п`ять років, без конфіскації майна.
На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбуття призначеного основного покарання у виді позбавлення волі строком п`ять років з іспитовим терміном один рік, покладено обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Вирішено питання речових доказів та судових витрат.
За обставин встановлених судом першої інстанції, ОСОБА_6 , 28 січня 2018 року приблизно о 18 годині 50 хвилин знаходився у дворі будинку АДРЕСА_5 , де з корисливих мотивів, вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння, направлену на незаконне заволодіння транспортним засобом.
Далі ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 28 січня 2018 року приблизно о 18 годині 50 хвилини, знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_5 , побачили біля 4-го під`їзду вказаного будинку автомобіль марки «ЗАЗ 1105», державний номер - НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_12 . Підійшовши до автомобіля, співучасники злочину : ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішили заволодіти вказаним транспортним засобом.
З цією метою ОСОБА_6 , діючи повторно, за допомогою викрутки, відкрив водійські дверцята вказаного автомобіля та сів за кермо автомобіля марки «ЗАЗ 1105», державний номер НОМЕР_1 , та став намагатися завести вказаний автомобіль.
Однак, завести автомобіль у нього не вийшло, після чого, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 почали штовхати вищевказаний автомобіль від будинку № 5/А по вулиці Західнодонбаська міста Павлограда Дніпропетровської області, а ОСОБА_6 залишився за кермом автомобіля.
Таким чином, співучасники злочину ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 незаконно заволоділи вищевказаним автомобілем та з ним з місця вчинення злочину зникли.
Співучасники злочину ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , здійснивши спільний злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволоділи автомобілем марки «ЗАЗ 1105» державний помер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_12 , чим спричинили останньому майнову шкоду на суму 21021,40 гривень.
Апеляційну скаргу подано лише, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 стосовно інших учасників кримінального провадження апеляційні скарги не надходили.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить на підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати йому строк попереднього ув`язнення з 28 січня 2018 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі. Крім того, в апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити покарання із застосуванням вимог ст. 66 КК України, оскільки офіційно одружений та має на утриманні малолітню дитину.
Заслухавши обвинуваченого та його захисника, які підтримали заявлені вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляції і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.
Оскільки висновки суду першої інстанції стосовно фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення та доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, та правильність правової кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 289 КК України, в апеляційній скарзі обвинуваченого не оспорюються, інші учасники кримінального провадження апеляційних скарг не подавали, то вказані обставини судом апеляційної інстанції не перевіряються.
Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 з приводу зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 28 січня 2018 року до набрання вироком законної сили із розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також пом`якшити покарання із застосуванням вимог ст. 66 КК України, колегія суддів вважає безпідставними та необґрунтованими.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Так, санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 років до 8 років з конфіскацією майна або без такої.
За матеріалами справи було встановлено, що суд за ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_6 призначив покарання у виді позбавлення волі строком 5 років, з конфіскацією всього належного йому майна, що відповідає межам санкції даної статті.
Згідно вироку від 14 грудня 2017 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст. 186, ст.69, ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання строком до 2 років 7 місяців позбавлення волі.
Тому, суд першої інстанції, відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до зазначеного покарання частини покарання, у вигляді шести місяців позбавлення волі, що не відбуте ОСОБА_6 за вказаним вироком суду остаточно призначив покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців, з конфіскацією всього належного йому майна. Вказаний вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.
При обранні такої міри і строку покарання ОСОБА_6 суд, як вбачається з вироку, врахував визнання обвинуваченим своєї провини, каяття у вчиненому, а також перебування на його утриманні малолітньої дитини. До обставин, що обтяжують покарання суд відніс рецидив злочинів, оскільки останній має не зняту та не погашену судимість за ст. 185 КК України.
На переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_6 при зазначеному є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Щодо вимог обвинуваченого про зарахування йому день за два строку попереднього ув`язнення в строк покарання на дату прийняття апеляційним судом свого рішення, то колегія суддів перевіривши дані доводи, вважає їх безпідставними і необґрунтованими.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ від 18.05.2017 р. N 2046-VIII, яка була чинна на момент скоєння кримінального правопорушення та на час розгляду судового провадження), попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.
По вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_6 вчинив злочин 28.01.2018 року, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2018 року, де вказано, що якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).
За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для пом`якшення покарання, з тих мотивів, які наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого, оскільки судом призначене покарання є правомірним, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає необхідним апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок суду без змін.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 липня 2018 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.289 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4