Провадження № 1кп-200-623-17
УХВАЛА

Іменем УКРАЇНИ

12 грудня 2018 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Губиніха, Новомосковського р-ну, Дніпропетровської області, який мешкає в АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська знаходиться кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину і існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків, які судом не допитані. На підставі викладеного вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та заперечував проти зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший не пов`язаний з позбавленням волі.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання, так як існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, прокурором не доведено. ОСОБА_7 тривалий час перебуває під вартою, має постійне місце мешкання, під час досудового розслідування від правоохоронних органів не переховувався, в даний час більшість свідків допитано, справа тривалий час розглядається судом. Крім цього, як вбачається з допитаних свідків та потерпілих, вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України, не вбачається. На підставі викладеного просить змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання захисника.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 залишити без задоволення, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу задовольнити частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 під час досудового слідства було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого, запобігання наявним процесуальним ризикам перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та ухилення від виконання процесуальних рішень.

На теперішній час у ході судового розгляду справи були допитані обоє потерпілих. Таким чином ризик впливу з боку обвинуваченого на потерпілих, який враховувався судом при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відпав.

Стороною обвинувачення письмові докази по справі зібрані та відкриті учасникам кримінального провадження, і таким чином ризик знищення, спотворення чи приховування документів і речей, які мають доказове значення у справі, відсутній.

За час розгляду справи колегією до суду не надходило будь-яких повідомлень чи заяв про вплив з боку обвинуваченого або його близьких на свідків. Із десяти свідків по кримінальному провадженню, не допитано чотири свідки, які не з`являються у судове засідання з різних, в тому числі і необ`єктивних причин. Таким чином, суд приходить до висновку про мінімізацію ризику впливу на свідків з боку обвинуваченого.

Однак ризик можливості переховування обвинуваченого від суду на даний час розгляду у суді кримінального провадження не відпав та продовжує існувати з наступних підстав. Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності його вини, та серйозність висунутого ОСОБА_7 обвинувачення, дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду.

Однак судом встановлено, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, одружений, має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце мешкання, знаходиться під вартою з 12 травня 2017 року, тобто тривалий час, обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, не пов`язаного з насиллям, у зв`язку з чим суд вважає, що для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України у вигляді переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню до обвинуваченого може бути застосований більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою і приходить до висновку щодо можливості зміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт по місцю його мешкання, при цьому у відповідності до ст.194 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, а також для запобігання виникнення вище перелічених ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_7 певні зобов`язання: прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи, здати на зберігання у відділ міграційної служби паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, утримуватися від спілкування зі свідками по справі.

Зазначений запобіжний захід з врахуванням стадії процесу, вимог ст.ст.177, 178 КПК України, положень Конвенції про права та основоположні свободи людини, практики ЄСПЛ рішення «Вергельський проти України» від 12.03.2009 та особистості обвинуваченого на думку суду, належним чином зможе забезпечити виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а також запобігти можливої появи зазначених вище ризиків.

Твердження захисту як на підставу зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який, що з пояснень потерпілих та свідків не вбачається вина обвинуваченого в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню, суд не може розцінювати як підставу зміни запобіжного заходу, оскільки питання доведеності вини обвинуваченого та оцінку доказів по справі, суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення по справі.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним клопотання сторони захисту задовольнити частково та змінити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст.ст.177-178, 183, 194, 195, 331, 350 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.

Змінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою: в АДРЕСА_1 і звільнити останнього з-під варти із зали суду.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, які він зобов`язан ий буде виконувати, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-здати на зберігання у відділ міграційної служби паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

-утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

Строк дії ухвали про тримання ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом два місяці, тобто до 09 лютого 2019 року.

Контроль за виконанням ухвали в частині запобіжного заходу покласти на Шевченківське відділення поліції Дніпропетровського відділу Національної поліції в Дніпропетровській області.

Ухвала суду апеляційному оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3