Справа № 369/2657/19
Провадження №1-кс/369/869/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2019 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши клопотання заступника начальника Центрального ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області начальника слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 24.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника Центрального ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області начальник слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, мотивуючи його тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2019, близько 08 год. 10 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на паркувальному майданчику АЗС «КЛО», яка знаходиться на узбіччі автодороги Київ-Чоп поблизу с. Стоянка, Києво-Святошинського району, Київської області, тобто знаходячись у громадському місці, грубо порушуючи громадський порядок, із мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилося в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розгнузданість самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи та людської гідності, діючи з особливою зухвалістю, безпричинно, діставши з-під одягу предмет, спеціально пристосований для спричинення тілесних ушкоджень, а саме, предмет схожий на пристрій для відстрілу гумових куль ПСМ-Р № НОМЕР_1 , умисно здійснив із нього два постріли в напрямку потерпілого ОСОБА_8 , а саме, в спину та голову, який в той момент перебував біля власного автомобіля HОNDA ACCORD д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження, відповідно до Довідки Києво-Святошинської ЦРЛ №1430 від 24.02.2019, у вигляді: вогнепальні поранення лобно-тім`яної ділянки голови та сліпе поранення правої поперекової ділянки.
Відомості за даним фактом 24.02.2019 внесено до ЄРДР за № 0000907.

24.02.2019 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.02.2019 слідчим за погодженням із прокурором ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень (хуліганстві).

Таким чином, у вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, освіта вища, одружений, тимчасово не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 , протоколами огляду місць події, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколами допиту свідків, протоколом проведення невідкладного обшуку, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яка за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_6 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_9 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Підставою застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яка міститься в матеріалах кримінального провадження та наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді вважати, що ОСОБА_6 може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Санкція ч. 4 ст. 296 КК України, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк до семи років. Також встановлено, що ОСОБА_6 на даний момент не працює, має постійне місце проживання.

На підставі викладеного, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, стосовно ОСОБА_6 може бути обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Тому, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання АДРЕСА_2 , та покласти на останнього обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, а в подальшому до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора;

3) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

4) перебувати за місцем свого проживання АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив задоволити його в повному обсязі.
Підозрюваний та захисники заперечували щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просили обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.
Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку осіб які брали участь у розгляді справи, суд приходить до висновку що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, вирішуючи питання стосовно клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього, враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, при цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

В своєму клопотанні слідчий, а також прокурор в судовому засіданні не довели що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Також слідчим та прокурором не обґрунтовано жодного ризику, які б давали достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Ураховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного ОСОБА_6 винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про його особу, враховуючи його вікові та психологічні особливості, наявності у нього місця реєстрації та постійного проживання, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 179, 181, 194 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:
В клопотанні заступника начальника Центрального ВП Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області начальника слідчого відділення капітан поліції ОСОБА_7 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 від 24.02.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- не відлучатися із м. Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Києво-Святошинський ВП ГУНП в Київській області.

Строк дії ухвали 2 місяці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1