Справа № 173/1193/18
Номер провадження1-кп/173/13/2019
27 лютого 2019 року Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: Головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
законного представника
неповнолітнього - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхівцеве Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області, українця, громадянина
України, не одруженого, не працюючого, учня 9-го класу КЗ
«Верхівцевський НВК`ДОР», проживаючого по
АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 08.12.2017 року вироком Верхньодніпровського районного суду
Дніпропетровської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3-х років
позбавлення волі, відповідно до ст. 75, 104, 76 КК України від
відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,
вирок вступив в законну силу 08.01.2018 року,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -
Згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 90 від 14 травня 2018 року, загальна вартість алкогольних напоїв становить 382,84 гривень.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим слідством кваліфіковано за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України визнав повністю, обставини, викладених в обвинувальному акті, не оспорює та суду пояснив, що дійсно при вказаних в обвинувальному акті обставинах він здійснив крадіжку алкогольних напоїв з магазину «Брусничка» у м. Верхівцеве по вул. Українська, 1 та намагався скоїти ще крадіжку алкогольних напоїв з того ж магазину та був зупинений працівником магазину. У скоєному щиро кається.
Представник потерпілого ОСОБА_7 у судове засідання не заявилася та надала до суду клопотання про розгляд кримінального провадження без її участі. Вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде.
Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні злочинів при обставинах указаних у мотивувальній частині вироку встановлена сукупністю належних та допустимих доказів досліджених та перевірених судом.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду від 20.04.2018 року встановлено, що в ході проведення даного огляду було оглянуто пляшку ємністю 0,5 літра «Вермут десертний білий «Маренго».
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду від 26.04.2018 року встановлено, що в ході проведення даного огляду було проведено ідентифікацію порожньої пляшки ємністю 0,5 літра «Вермут десертний білий «Маренго» на касі № 1 торгового залу магазину «Брусничка ТОВ «Український Рітейл», що розташований м. Верхівцеве по вул. Українській 1. Після зчитування штрихкоду з порожньої пляшки касовий апарат видав фіскальний чек із зазначенням на ньому наступного: «ТОВ «Український Рітейл» м. Верхівцеве вул. Українська 1 магазин «Брусничка» Вермут «Маренго» білий.
Із досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду від 26.04.2018 року встановлено, що в ході проведення даного огляду було переглянуто DVD-R диск з якого встановлено як молодий хлопець поклав до себе в рюкзак пляшку елітного алкогольного напою та пляшку з полиці вина та вермути та з цими пляшками алкогольних напоїв покинув приміщення магазину «Брусничка» ТОВ «Український Рітейл» по вул. Українській 1 в м. Верхівцеве.
При оцінці доказів, які були надані сторонами кримінального провадження, суд керується ч.2 ст.17 КПК України та критерієм доведення «поза розумним сумнівом «Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (рішення ЄСПЛ «Козинець проти України», від 6.12.2007 року) та вважає, що докази надані стороною обвинувачення є належними та допустимими, а їх сукупність достатня для визнання вини обвинуваченого.
Так, із наданих стороною обвинувачення та досліджених в судовому засіданні даних протоколу огляду DVD-R диску та проколів огляду пляшки встановлено як обвинувачений брав з полиці та ложив до себе в рюкзак алкогольні напої при скоєнні даних злочинів, з яких одну порожню пляшку було оглянуто та зчитано штрихкод, згідно чого встановлено належність даної пляшки. Надані пояснення обвинуваченим в судовому засіданні по факту крадіжок ним алкогольних напоїв узгоджуються в цілому з наданими та дослідженими в судовому засіданні доказами стороною обвинувачення.
Надані докази не викликають сумнівів та вказують на винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні даних злочинів.
Таким чином, оскільки всі досліджені судом докази логічно взаємопов`язані, послідовно доповнюють один одного та не мають протиріч суд, оцінивши їх окремо та в сукупності, з точки зору достатності приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана в повному обсязі та дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно; за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.
Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_4 , суд керується тим, що його поведінка в ході досудового слідства та в судовому засіданні була адекватною, свої пояснення він надавав послідовно та змістовно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, а тому на думку суду обвинувачений є осудною особою.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує обставини та ступінь тяжкості скоєних злочинів, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, характеризується негативно, дані злочини скоїв в період іспитового строку, скоєні ним злочини відносяться до категорії злочинів середньої тяжкості.
Досудова доповідь відносно ОСОБА_4 складена інспектором Верхньодніпровського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області. В доповіді досліджена соціально-психологічна характеристика неповнолітнього обвинуваченого, дана оцінка ризику повторного вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, висунуто висновок щодо виправлення неповнолітнього обвинуваченого.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст.50 КК України з метою виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , а також запобігання скоєння нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами суд, з урахуванням обставин та тяжкості скоєних злочинів, особи обвинуваченого та встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 скоїв злочини в період іспитового строку за вироком Верхньодніпровського районного суду від 08.12.2017 року, остаточне покарання необхідно призначити за правилами ст. 71 КК України, яке, на думку суду, буде справедливим, достатнім для досягнення мети покарання та відповідатиме принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, передбаченої Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.
Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який обирався у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 відповідно до ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15.05.2018 закінчився, однак, враховуючи в сукупності всі обставини справи, тяжкість скоєних злочинів та призначеного покарання, особу обвинуваченого, який раніше судимий, скоїв дані злочини в період іспитового строку, суд вважає, що до набрання вироком законної сили з метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень суду необхідно обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Питання про відшкодування завданої матеріальної шкоди потерпілій стороні судом не обговорювалось, оскільки представник потерпілого ніяких вимог матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов не заявляв.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Питання про речові докази підлягає вирішенню по правилам ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369- 371,373 -376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання
за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;
за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш тяжкого покарання більш тяжким покаранням у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.12.2017 року, остаточно призначивши покарання до відбуття у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання у порядку виконання вироку.
До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, без застосування електронного засобу контролю за адресою: АДРЕСА_1 з забороною залишати своє місце проживання у період часу з 19.00 години вечора до 06.00 години ранку. Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожним викликом.
Речовий доказ у кримінальному провадженні порожню пляшку з вермуту «Маренго» білий, ємністю 0,5 л., яка передана на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Верхньодніпровського ВП, після набрання вироком законної сили знищити.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд, протягом 30 днів з моменту проголошення вироку, а засудженим, який тримається під вартою, в той же термін з моменту вручення копії вироку.