У Х В А Л А

10.04.2019 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000107, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2018, -

В С Т А Н О В И В :

Заступник начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_3 звернувся до суду з даним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

04.04.2018 до СУ ГУНП в Закарпатській області, з прокуратури Закарпатської області, для подальшого проведення досудового розслідування, надійшли матеріали кримінального провадження за №0000107 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, за фактом незаконного використання торгових марок компанії «The Procter & Gamble Company», що спричинило матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

04.04.2018 представником потерпілого по вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_4 , під час допиту було повідомлено, що компанія «The Procter & Gamble Company» (далі Компанія) є виробником високоякісної продукції для домашнього та професійного використання, зокрема, миючих засобів, засобів для чищення і прання. Завдяки якості продукції, компанія здобула у світі та Україні визнання і бездоганну репутацію. Компанія є власником та представляє на ринку України більш ніж 500 торговельних марок, зокрема такі добре відомі, як «АRIEL», «TIDE», «GALA», «FAIRY», «LENOR», «Mr. Proper», «Head & shouders», «Safeguard» та інші.

Право на використання торговельних марок Компанії в Україні мають тільки два товариства, а саме ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна» та ТОВ «Проктер енд Гембл Україна», які є ексклюзивними імпортерами/дистриб`юторами продукції компанії в Україні.

ТОВ Проктер енд Гембл Україна» здійснює виробництво/фасування пральних порошків торгових марок «ARIEL», «TIDE», «GALA» на заводі в м. Покров (Дніпропетровська обл.) лише в картонне упакування (400, 450 г.) та поліетиленові мішки (від 1,5 до 15 кг.), засоби для миття посуду торгової марки «FAIRY» в пластикову тару 0,5 л., 1 л., певна продукція ввозиться до України. Продукція торгових марок «LENOR», «Head & shoulders», в асортименті ввозиться до України.

На українському ринку продукція торгових марок «ARIEL», «TIDE», «GALA», «FAIRY», «LENOR», «Head & shoulders, реалізується ТОВ Проктер енд Гембл Трейдінг Україна через офіційну дистриб`юторську мережу, що включає дистриб`юторів та великі торгівельні мережі («Метро», «Ашан», «Сільпо», «Космо»), на підставі укладених угод.

В той же час, згідно заяви представника компанії «The Procter & Gamble Company» ОСОБА_4 , правоохоронними органами України періодично виявляється низка підпільних виробничих цехів, у яких фасуються фальсифіковані миючі засоби, засоби для чищення і прання в картонні упаковки і пластикові відра/каністри, які маркуються торговельними марками компанії «The Procter & Gamble Company», а саме торговельними марками : «АRIEL», «TIDE», «GALA», «FAIRY», «LENOR», «Mr. Proper», «Head & shouders», «Safeguard» та інші. Згідно наявної інформації, компанія «The Procter & Gamble Company», і він вважає, що виробничі потужності по виготовленню та фасуванню фальсифікованої продукції можуть знаходитись на території Закарпатської області.

Згідно рапортів, що надійшли від співробітників відділу Закарпатського управління ДВБ НП України, на виконання доручень слідчого, достовірно встановлено, що урезультаті проведених оперативно розшукових заходів, було встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., житель АДРЕСА_1 , за місцем свого проживання, приховано, організував підпільних цех по виготовленню фальсифікованої продукції, яку ж сам та за допомогою окремих невстановлених на даний час мешканців села Четфалва, маркує торгівельними марками компанії «The Procter & Gamble Company», а саме марками «ARIEL» та «TIDE». Дану продукцію, ОСОБА_5 за допомогою невстановлених на даний час спільників, реалізовують на ринку в м. Берегово, та за межами області.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстрований як приватна власність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, згідно відомостей відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .
У зв`язку з вищевикладеним, 05.04.2019 було проведено санкціонований обшук по місцю реєстрації та проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 , у ході проведення якого, у зв`язку з неспівпадінням серійних номерів, було виявлено та вилучено наступне :

1) пістолет для відстрілу гумовими кулями з маркуванням на корпусі : «ПМР 9 мм. НОМЕР_1 »;

2) дозвіл № НОМЕР_2 на право зберігання, носіння спецзасобу «ПМР» 9 мм. № ХК-КМ 9742, виданий ОСОБА_5 20.09.2013, дійсний до 20.09.2019, виконаний на бланку № 968998.

Зазначене вище, є тимчасово вилученим майном та речовими доказами у даному кримінальному провадженні та відповідають вимогам ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки являються знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, являються об`єктом кримінально протиправних дій, або набуті кримінально протиправним шляхом внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що виявлені та вилучені по місцю реєстрації та проживання ОСОБА_5 , у ході проведення обшуку, вищевказані спецзасіб та дозвіл на нього являються тимчасово вилученим майном та речовими доказами по даному кримінальному провадженню та необхідні для проведення ряду експертиз, в тому числі проведення слідчих дій, однак у разі не накладення арешту на них, їх необхідно негайно повернути, згідно ч.5 ст.171 КПК України, особі у якої вони вилучені, що може привести до втрати чи знищення речових доказів, а тому, з метою забезпечення збереження речових доказів, та з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Власник майна в судове засідання не зявився, хоч був повідомлений про дату та час розгляду клопотання.

У судове засідання слідчий не зявився, однак подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності.

Вивчивши зміст клопотання та додані до нього письмові докази, суддя приходить до наступного висновку.

Органом досудового слідства - СУ ГУНП в Закарпатській області, проводиться досудове розслідування кримінального провадження за №0000107, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, за фактом незаконного використання торгових марок компанії « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що спричинило матеріальної шкоди в особливо великих розмірах.

В рамках даного кримінального провадження 05.04.2019 було проведено санкціонований обшук по місцю реєстрації та проживання громадянина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою : АДРЕСА_1 , у ході проведення якого, у зв`язку з неспівпадінням серійних номерів, було виявлено та вилучено наступне :1) пістолет для відстрілу гумовими кулями з маркуванням на корпусі : «ПМР 9 мм. НОМЕР_1 »;2) дозвіл № НОМЕР_2 на право зберігання, носіння спецзасобу «ПМР» 9 мм. № ХК-КМ 9742, виданий ОСОБА_5 20.09.2013, дійсний до 20.09.2019, виконаний на бланку № 968998.

Сторона кримінального провадження ставить питання про накладення арешту на на тимчасово вилучене майно з тих підстав, що таке має значення речового доказу .

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до статті 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Разом з тим при детальному вивченні наданих слідчим письмових доказів встановлено, що в таких наявна копія дозволу № 124/10 на право зберігання, носіння спецзасобу «ПМР» 9 мм. № ХК-КМ 9742, виданий ОСОБА_5 20.09.2013, дійсний до 20.09.2019, виконаний на бланку № 968998.

Жодних доказів того, що вказаний дозвіл є підробленим чи не відповідає вимогам закону стороною кримінального провадження не надано.

На підставі викладеного вище слідчий суддя приходить до переконання, що матеріали провадження не містять достатньо даних, які вказують на відповідність зазначеного слідчим майна критеріям ст. 98 КПК України, а відповідно і можливості його використання стороною обвинувачення як доказу у кримінальному провадженні, що є підставоюд для відмови в задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері службової та господарської діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000107, розпочатого за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 229 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2018 - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення (особою, яка не була присутньою на оголошенні протягом п`яти днів з дня отримання її копії) до Закарпатського апеляційного суду.
Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду: ОСОБА_1