Дата документу 27.11.2018 Справа № 313/1027/15-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/807/80/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 313/1024/15-к Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали провадження за апеляційною скаргою і доповнення до неї засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року, якою

задоволено подання Веселівського районного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 27.04.2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2015 року, стосовно засудженого ОСОБА_7 .
Скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_7 та направлено його для відбування основного покарання, призначеного вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2015 за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
Початок строку відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Згідно зі змістом ухвали, вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2015 ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.289 КК України до основного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільненого від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3, 4 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. Вирок суду набрав законної сили 21.09.2015.
Веселівський районний відділ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (далі - Веселівський районний відділ з питань пробації) звернувся до суду з поданням від 27.04.2018 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2015, зазначивши, що 22.09.2015 вирок відносно ОСОБА_7 отриманий КВІ Веселівського району для виконання та заведено особову справу № 40/2015. 02.10.2015 ОСОБА_7 було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`яснені обов`язки, покладені на нього судом згідно п.п.2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України, про що він підписав підписку. ОСОБА_7 ознайомлений з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію під особистий підпис, згідно з якою зобов`язаний з`являтися на реєстрацію у другий та четвертий понеділок кожного місяця.
Протягом випробувального терміну, призначеного вироком Веселівського районного суду від 20.08.2015, ОСОБА_7 допустив невиконання обов`язку явки на реєстрацію та систематичне вчинення правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення. Протиправна поведінка засудженого ОСОБА_7 є очевидною і свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Ураховуючи викладене та на підставі ч.2 ст.78 КК України, ч.1 ст.166 Кримінально-виконавчого Кодексу України, Веселівський районний відділ з питань пробації просив вирішити відносно засудженого ОСОБА_7 питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування призначеного покарання за вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2015.
Вивчивши подання та матеріали особової справи, заслухавши пояснення представника органу пробації та засудженого, думку прокурора, суд прийшов до висновку, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання і направлення засудженого для відбування покарання дійсно існують.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати і призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. Апелянт посилається на порушення права на захист, і те що висновки суду викладені в ухвалі не відповідають дійсності. Зокрема вказує, що йому не 30.08.2017 йому не виносилось застереження. На переконання засудженого той факт, що він після вчинення адміністративного правопорушення, більше року не притягався до відповідальності, свідчить на хибність висновків суду про систематичне вчинення ним правопорушень.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти скарги засудженого; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України.

На переконання колегії суддів, оскаржуване рішення не відповідає зазначеній нормі процесуального Закону.

Скасовуючи звільнення від відбування покарання ОСОБА_7 , місцевий суд дійшов висновку, що засуджений протягом строку не виконує покладені на нього судом обов`язки, періодично з`являвся для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації та двічі не з`являвся до вказаного органу, за відсутності об`єктивних підстав, а також систематично вчинив правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення, постійного місця роботи не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, що на думку суду першої інстанції свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Разом з тим колегія суддів не може погодитись із вказаними висновками.

Відповідно до ч.3 ст.166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.

Проте, матеріалами провадження не доведено факт умисного ухилення ОСОБА_7 від відбування покарання, умисного порушення ним умов призначеного випробування.

З матеріалів особової справи випливає що на протязі 2 років та 6 місяців іспитового терміну, із 46 разів зазначених в листі реєстрації (о.с. а.с 21, 145), засуджений лише двічі не з`явився до органу пробації 14.12.2015 та 11.01.2016. Після чого 15.12.2015 та 16.01.2016 повідомляв орган пробації про причини неявки. Вказане свідчить про те, що неявки на реєстрацію не носили систематичного характеру, тому вказівка суду щодо злісного ухиляння засудженим від відбування призначеного судом покарання, є помилковою.

З пояснень ОСОБА_7 випливало, що 14.12.2015 він не з`явився на реєстрацію оскільки переплутав дні та вважав, що йому необхідно з`явитись саме 15.12.2015. В апеляційному суді підтвердив ці покази. Щодо другої неявки до органу пробації 11.01.2016 засуджений пояснив, що він їздив до свого товариша в м. Запоріжжя та забув про явку. Вказані обставини судом перевірені не були, натомість необґрунтовано були розцінені як такі, що свідчать про неповажність причин неявки до органу пробації.

Стосовно адміністративних правопорушень (вчинені 09.03.2017, 12.03.2017 та 10.05.2017), за які ОСОБА_7 притягнуто до відповідальності постановами від 22.03.2017, 31.03.2017 та 24.05.2017, слід зазначити, що відомості про притягнення засудженого до адміністративної відповідальності періодично направлялись до органу пробації. Так 13.07.2017 року до відділу пробації Веселівським районним судом Запорізької області направлено копію постанови від 24.05.2017 про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП. 20.11.2017 року до відділу пробації Веселівським районним судом Запорізької області направлено копію постанови від 31.03.2017 про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП. 18.04.2018 року до відділу пробації Веселівським районним судом Запорізької області направлено копію постанови від 22.03.2017 про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст.51 КУпАП.

В матеріалах особової справи (а.с.106) знаходиться повідомлення Веселівського ВП Мелітопольського ВП ГУПН в Запорізькій області від 05.04.2017 про притягнення засудженого ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності протягом І кварталу 2017 року.

У період з травня 2017 року по квітень 2018 року, засуджений ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності не притягувався, порушень порядку та умов призначеного випробування покарання не порушував.

Однак після спливу майже року з дня винесення останньої постанови про притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності, орган пробації звертається до суду з поданням про скасування звільнення.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що допущені ОСОБА_7 два порушення обов`язків щодо явки на реєстрацію в орган пробації та вчинення ним адміністративних правопорушень, не можуть бути підставою для застосування положень ч.2 ст.78 КК України і направлення засудженого для відбування покарання, внаслідок чого ухвала суду підлягає скасуванню, а подання підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року, якою задоволено подання Веселівського районного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 27.04.2018 року, скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням стосовно засудженого ОСОБА_7 та направлено його для відбування основного покарання, призначеного вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2015 за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, скасувати.

В задоволенні подання Веселівського районного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 27.04.2018 року про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення звільненого від відбування покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком Веселівського районного суду Запорізької області від 20.08.2015 року, стосовно засудженого ОСОБА_7 відмовити.
ОСОБА_7 звільнити з-під варти в залі суду.
Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4