Справа № 344/1449/19
Провадження № 1-кс/344/928/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 про визнання діяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

в скарзі вказано, що 16 січня 2019 року скаржник звернувся до прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури в кримінальному провадженні за № 0002705 від 30 липня 2018 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення працівниками поліції, передбачених ч.1 ст. 125 КК України (умисне легке тілесне ушкодження ) та ч.1 ст. 365 КК України ( перевищення службових повноважень ) із клопотанням про проведення в розумні строки у відповідності до ст. 240 КПК України слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведених необхідних дослідів чи випробувань з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. 24 січня 2019 року скаржником отримана відповідь від прокурора, в якій вказано, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено підстав для перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а відтак відсутня необхідність у проведенні слідчого експерименту.

В судовому засіданні скаржник надав пояснення про те, що 18/01/2019 р. звернувся зі скаргою, просив суд зобов`язати прокурора надати мотивовану відповідь за клопотанням від 18/01/2019 р. Після надання прокурором пояснень щодо суті письмової скарги скаржника від 16/01/2019 р., а не щодо скарги від 18/01/2019 р. скаржник висловив незадоволенням діями прокурора, яка надала пояснення щодо скарги, щодо якої скаржник не бажав отримувати пояснення.

У свою чергу прокурор двічі роз`яснила скаржникові, що це він надає пояснення за своєю скаргою, яка не є предметом судового засідання.

Судом роз`яснено скаржнику, що він двічі проігнорував роз`яснення учасників судового розгляду про те, що судовий розгляд здійснюється за скаргою від 25/01/2019 р., що складено самим же скаржником за обставинами не задоволення ним відмовою прокурора задовольнити його заяву від 16/01/2019 р.

При цьому скаржникові роз`яснено, що відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Отже скаржник двічі проігнорував повідомлення учасників судового розгляду щодо суті предмету судового розгляду.

Тільки після роз`яснення судом скаржникові його обов`язку надавати пояснення виключно щодо предмету відповідного судового розгляду, необхідність припинити затягування судового засідання і перейти до виконання власних процесуальних обов`язків, він надав пояснення щодо суті своєї скарги.

В наступному скаржник підтримав скаргу та надав перед судом пояснення про те, що працівники поліції склали щодо нього два протоколи за ст. 130 КУпАП, заподіяли тілесні ушкодження, вилучили відеореєстратор скаржника, в матеріалах провадження відсутні будь-які відеозаписи.

В судовому засіданні прокурор заперечила скаргу з тих підстав, що нею розглянуто клопотання скаржника, обґрунтовано відмовлено в задоволенні відповідного клопотання, пункти 2 і 3 прохальної частини скарги є взаємно заперечливими, не можуть бути задоволені одночасно, оскільки також не можливо одночасно провести слідчий експеримент і ухвалити постанову про відмову в задоволенні клопотання про відмову в проведенні слідчого експерименту, постанову про відмову в задоволенні клопотання скаржником не оскаржено, кримінальний процесуальний спір сторін вже розглянуто та зобов`язано ухвалити постанову.

Судом встановлено наступні обставини.

16/01/2019 р. скаржник звернувся до процесуального прокурора із клопотанням, в якому просив провести слідчий експеримент у зв`язку із тим, що відсутні відеозаписи з реєстратора скаржника.

17/01/2019 р. Прокуратурою Івано-Франківської області повідомлено скаржника про те, що досудовим розслідуванням не встановлено підстав для перевірки і уточнення відомостей, що є підставою для проведення слідчого експерименту.

Відповідно до довідки №5152, виданої на ім`я скаржника вказано на діагноз.

22/01/2019 р. проголошено вступну та резолютивну частину ухвали в справі №344/1041, відповідно до якої зобов`язано прокурора розглянути клопотання скаржника від 11/01/2019 р. про витребування відеозаписів нагрудних камер працівників поліції щодо спірних обставин.

18/01/2019 р. скаржник звернувся зі скаргою до Івано-Франківського міського суду, в якій просив зобов`язати прокурора надати йому вмотивовану відповідь у формі постанови за його клопотанням від 16/01/2019 р.

24/01/2019 р. постановою Івано-Франківського міського суду зобов`язано прокурора надати скаржникові відповідь на його клопотання у формі постанови.

25/01/2019 р. прокурором ухвалено постанову, якою відмовлено скаржникові у задоволенні його клопотання від 16/01/2019 р. з тих підстав, що судово-медична експертиза в даному кримінальному провадженні ще не завершена і триває, обставин, які б потребували перевірки у формі відтворення обставин чи проведенні слідчого експерименту на даний час не встановлено. У змісті постанови вказано на право скаржника оскаржити відповідну постанову.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так в клопотанні скаржника від 16/01/2019 р. зазначено, що він вважає за необхідне перевірити знищення відеозапису і заподіяння йому тілесних ушкоджень.

В постанові прокурора від 25/01/2019 р. вказано, що скаржником у його клопотанні не вказано на обставини і відомості, що підлягають перевірці, а досудовим розслідуванням на відповідний період часу не встановлено усіх обставин, які може бути перевірено.

Тому для усунення суперечностей в різноманітних твердженнях необхідно встановити відповідні суперечності.

Отже в скарзі від 25/01/2019 р. скаржник повторно просить суд зобов`язати прокурора ухвалити постанову, яку ним вже ухвалено.

Таким чином прокурора не може бути повторно зобов`язано ухвалити постанову за клопотанням скаржника, оскільки його вже зобов`язано ухвалити відповідну постанову, а також прокурором вже ухвалено відповідну постанову.

Крім цього прокурором вже вирішено клопотання скаржника про проведення відтворення дій, обстановки, обставин події та відмовлено в клопотанні.

Отже за обставин відмови прокурором скаржникові на підставі письмової постанови процесуальним законом не гарантовано право скаржникові на зобов`язання прокурора повторно розглянути це саме питання і ухвалити будь-яку іншу постанову.

Так само в постанові прокурора вказано, що за обставин вирішення клопотання скаржника постановою, процесуальним законом скаржникові надається право на оскарження відповідної постанови.

В параграфі 1 глави 26 КПК України врегульовано перелік рішень, дій і бездіяльності прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

В п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено право скаржника на оскарження постанови про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій.

Згідно з ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності; якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Отже процесуальним законом скаржникові не гарантовано право на повторне звернення про оскарження бездіяльності, оскільки клопотання скаржника вирішено відповідною постановою щодо якої встановлено спеціальний порядок її оскарження.

Тому необхідно зазначити, що в п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В ст. 36 КПК України вказано, що прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Таким чином з моменту складення прокурором постанови щодо вирішення питань досудового слідства законом передбачено для сторін кримінального провадження право оскаржити рішення прокурора, або виконувати його рішення.

Відповідно до ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

У свою чергу у справі Європейського суду з прав людини "Preda and Dardari v. Italy" (1999) Суд вказав, що метою конвенції також є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь-яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією.

В ст. 343 КК України встановлено кримінальну відповідальність за вплив у будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків або добитися прийняття незаконного рішення.

Так інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Оскільки скаржник не оскаржив до суду постанову про відмову в задоволенні клопотання, відповідно суд не отримав компетенції, оскільки в п. 3 ст. 26 КПК України вказано, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Крім цього в п. 2 ст. 220 КПК України вказано, що про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже задовлення клопотання здійснюється у формі проведення слідчої дії, а відмова від задоволення клопотання оформлюється постановою прокурора.

Тому вірним є пояснення прокурора про те, що її не може бути одночасно зобов`язано вчинити дві взаємно суперечливі дії.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із загальних засад правосуддя є обов`язковість виконання судових рішень.

Однак не може бути виконано рішення про зобов`язання вчинити дві взаємно суперечливі дії.

Отже скарга від 25/01/2019 р. заснована на порушенні встановленого порядку регулювання спірних відносин і спрямована на зловживання скаржником правом на оскарження дій прокурора.

Однак суд не є засобом для сторін у кримінальному провадженні для зловживанні ними їх процесуальними правами і не толерує цього.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

постановив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора провести слідчий експеримент та надати вмовтивовану відповідь у формі постанови за клопотанням від 16/01/2019 р., відмовити.

Ухвала не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1