КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1018/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 лютого 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 січня 2019 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.01.2019 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурорм відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 днів до 04.03.2019 року включно, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жашків Черкаської області, громадянина України, перебуваю чого у цивільному шлюбі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,-

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 11.01.2019 року подав апеляційну скаргу, у якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.01.2019 року, скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали, захисник ОСОБА_6 посилається на те, що її повний текст був проголошений 09.01.2019 року, а також тим, що підозрюваний ОСОБА_7 у ніч з 09.01.2019 року на 10.01.2019 року був етапований до Черкаського слідчого ізолятора, що унеможливило узгодити з ним правову позицію щодо подачі апеляційної скарги.
В обґрунтування доводів поданої в інтересах ОСОБА_7 апеляційної скарги, захисник ОСОБА_6 посилається на те, що органом досудового розслідування не було доведено обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Також, як зазначає захисник, запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_7 у виді цілодобового домашнього арешту може запобігти заявленим у клопотанні слідчого ризикам.
Слідчий суддя, на думку захисника, безпідставно відмовив у задоволенні скарги щодо незаконного затримання ОСОБА_7 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до положень ч. 1. ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Оскільки з матеріалів судового провадження вбачається, що під час проголошення короткого тексту оскаржуваної ухвали слідчого судді від 05.01.2019 року був присутній захисник підозрюваного ОСОБА_6 , із невідомих причин ОСОБА_7 було етаповано до Черкаського слідчого ізолятору, що унеможливило 10.01.2019 року узгодити правову позицію з підзахисним та подати вчасно апеляційну скаргу, тобто строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді пропущено з поважних причин, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з наданих в апеляційний суд матеріалів, у провадженні відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000007 від 03.09.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.
Органом досудового розслідування зазначено, що у вересні 2018 року, ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа жіночої статті, отримали вказівку від інших учасників організованої злочинної групи на вчинення вербування громадян, а також їх переміщення до території сільськогосподарських угідь ТОВ Агрофірма «Факел», що в с. Великий Дальник Біляївського району Одеській області, з метою їх експлуатації для примусової праці, з використанням примусу, обману та уразливого стану, що виражався у збігу тяжких особистих, сімейних обставин, пов`язаних зі скрутним матеріальним становищем.
На виконання відведеної ролі, у вересні 2018 року, точна дата слідством не встановлена, ОСОБА_7 та невстановлена слідством особа жіночої статті, діючи згідно заздалегідь відомого усім учасникам організованої групи плану, на автомобілі марки «Volvo» прибули до Центрального залізничного вокзалу міста Києва, що за адресою: м. Київ Вокзальна площа, 1, де вказані особи, виконуючи відведену їм роль, підшукали приблизно о 09 год. громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою вербування останнього. Поспілкувавшись з ОСОБА_10 , ОСОБА_7 дізнався, що ОСОБА_10 за збігом тяжких особистих, сімейних обставин перебуває в скрутному матеріальному становищі, тобто уразливому стані.
Використовуючи вищевказані обставини, ОСОБА_7 разом з невстановленою особою жіночої статті, шляхом обману, реалізуючи злочинний умисел, направлений на вербування та переміщення людини з метою експлуатації, схилив ОСОБА_10 до поїздки на сільськогосподарські угіддя задля працевлаштування. Так, діючи умисно, з відома та згоди інших учасників злочинного угрупування, шляхом обману, що полягав у переконанні вигідності праці на сільськогосподарському підприємстві неподалік м. Умань Черкаської області, обіцяючи хороші умови проживання та харчування, виплату заробітної плати у розмірі 400 гривень на добу, скористався уразливим станом ОСОБА_10 , повіз останнього до Одеської області, не повідомляючи при цьому фактичне місце роботи, дійсні умови праці та намір безоплатної експлуатації.
В подальшому, ОСОБА_7 спільно з невстановленою особою жіночої статті, діючи згідно розробленого та відомого усім учасникам групи плану, на вищевказаному автомобілі марки «Volvo», під керуванням ОСОБА_7 , перевезли (перемістили) ОСОБА_10 , та інших осіб, яких завербували того ж дня, до бараку, розташованого на території сільськогосподарського угіддя ТОВ Агрофірма «Факел», в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, з метою його подальшої трудової експлуатації іншими учасниками організованої групи згідно розподілених ролей.
Того ж дня, ОСОБА_7 , прибувши на автомобілі в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області за обумовлену грошову винагороду передали потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншим учасникам злочинної групи, з метою його трудової експлуатації, які відповідно до розподілу ролей та заздалегідь розробленого плану, одержавши ОСОБА_10 , розмістили останнього та інших перевезених того дня для експлуатації людей, до бараку, розташованого на сільськогосподарській земельній ділянці в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області (тобто вчинили переховування), обмежили свободу пересування ОСОБА_10 , та в подальшому вчиняли дії щодо його трудової експлуатації, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та погрозами застосування такого насильства, тобто ОСОБА_12 , разом з ОСОБА_11 здійснювали трудову експлуатацію ОСОБА_10 , якого розподілили в одну з робочих бригад.
04.01.2019 року ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України.
04.01.2019 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України.
05.01.2019 року старший слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, без права внесення застави, яке мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, а також наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків можливого перераховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим, застосування щодо останнього більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного. Також, слідчий просив суд не визначати підозрюваному розмір застави з огляду на вчинення ним кримінального правопорушення із застосуванням насильства.
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05.01.2019 року клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 (шістдесят) днів, а саме до 04.03.2019 року включно, без визначення застави.
Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Словосполучення «обґрунтована підозра» передбачає наявність існування фактів або інформації, які б переконали неупередженого спостерігача в тому, що ця особа, можливо, вчинила злочин («Cebotari v. Moldova», п. 48).
При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).
Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.
У даному кримінальному провадженні, зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України є обґрунтованою.
Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та конкретні обставини кримінального провадження.
Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи продовжити свою злочинну діяльність, що у свою чергу дає підстави для застосування до нього одного з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.
Згідно повідомлення про підозру від 04.01.2019 року, дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч. 3 ст. 149 КК України, при цьому наведено виклад фактичних обставин кримінального правопорушення у вчиненні якого останній підозрюється, у зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів відхиляє, як необґрунтовані.
Відповідно до положень ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Задовольняючи клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_9 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним слідчим у клопотанні ризикам.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Як вбачається з повідомлення про підозру від 04.01.2019 року, ОСОБА_7 у вересні 2018 року спільно із невстановленою слідством особою перевіз (перемістив) потерпілого ОСОБА_10 та інших завербованих осіб до бараку, розташованого на території сільськогосподарського угіддя ТОВ Агрофірма «Факел», в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, якого за обумовлену грошову винагороду передали до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та іншим учасникам злочинної групи, які в подальшому вчиняли дії щодо його трудової експлуатації, поєднані з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та погрозами застосування такого насильства.
Проте, матеріали судового провадження не містять даних, що саме підозрюваний ОСОБА_7 своїми діями застосував насильство чи погрозу його застосування.
Враховуючи викладене, а також тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , його вік, ту обставину, що останній є особою раніше не судимою, має громадянство України, перебуває у цивільному шлюбі, наявність постійного місця проживання, що свідчить про наявність міцних соціальних зв`язків, враховуючи, що слідчим доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, приймаючи до уваги наявність встановлених органом досудового розслідування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, які на даний час продовжують існувати, недоведеність прокурором недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а також виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 05.01.2019 року та постановлення нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, з покладенням передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язків, який, як вважає колегія суддів, в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та передбачить запобігання передбачених ст. 177 КПК Україниризиків.
На час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 до Київського апеляційного суду будь яких повідомлень про існування інших судових рішень щодо продовження дії запобіжного заходу ОСОБА_7 не надходило. Ні прокурор, ні адвокат колегії суддів про таке також не повідомляли.
Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 січня 2019 року.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 05 січня 2019 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою тривалістю 60 діб, а саме до 04 березня 2019 року включно, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , погоджене із прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 про застосування щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити частково.
Застосувати щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , строком до 04 березня 2019 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наступні процесуальні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора та суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 04.03.2019 року включно.

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 , а контроль за її виконанням на прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_8 .

Підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4