КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1338/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2019 року м. Київ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 січня 2019 року,
прокурора ОСОБА_7 ,
підозрюваного ОСОБА_9 ,

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2019 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 год. до 07.00 год. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,4,8 ст. 194 КПК України, щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Путила, Путильського району Чернівецької області, українця, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей 2006р.н.,2007р.н.,2016р.н., працюючого на посаді голови правління садівницького товариства «Арсеналець 1», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ранішене судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.01.2019 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В обґрунтування доводів поданої апеляційної скарги, прокурор зазначає про необґрунтованість оскаржуваної ухвали, та невідповідність останньої фактичним обставинам справи.
Крім того, прокурор посилається на те, що слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва під час розгляду клопотання слідчого безпідставно не врахував наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування, знищувати чи спотворювати документи, що можуть містити будь-які докази, вчиняти тиск на свідків та вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.
Також, апелянт вказує, що ухвала є такою, що прийнята з порушенням норм кримінального процесуального права, а слідчим суддею, при її постановленні не було надано належної правової оцінки доводам прокурора.
Жоден інший, більш м`який запобіжний захід, крім виключного тримання ОСОБА_9 під вартою, як зазначає у апеляційній скарзі прокурор, не зможе забезпечити запобіганню існуючим ризикам та виконанню завдань кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.
23.01.2019 року ОСОБА_9 було затримано, в порядку ст. 208 КК України.
24.01.2019 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 368-3 КК України.
25.01.2019 року слідчий СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 за погодженням з прокурором відділу прокуратури м. Києва звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
25.01.2019 року ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва було відмовлено у задоволенні клопотання слідчого та застосовано щодо ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 год. до 07.00 год. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,4,8 ст. 194 КПК України, а саме: - прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;
- не залишати межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду;
- не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні;
- здати на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Строк дії ухвали визначено в межах строку досудового розслідування до 23.03.2019 року.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду зазначені вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею належно дотримані.
Під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою судом з`ясовано питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.
При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_9 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_10 не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені у клопотанні ризики в сукупності з тяжкістю злочину та даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати виключною підставою для тримання підозрюваного під вартою.
Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою
З урахуванням вказаного, а також даних в їх сукупності про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, який має постійне місце проживання та роботи, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, не перешкоджає досудовому розслідуванню кримінального правопорушення, не переховується, має сталі соціальні зв`язки, тяжкість покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати місце свого проживання у певний період часу з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, на думку колегії суддів апеляційного суду вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Крім того, для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя поклав на нього передбачені п.п. 1,2,3,4,8 ст. 194 КПК України обов`язки.
Колегія суддів погоджуються з таким рішенням слідчого судді та вважає, що органом досудового розслідування не доведено суду виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного ОСОБА_9 на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Не доведено даних обставин і прокурором під час апеляційного розгляду.
Під час розгляду клопотання слідчий суддя обґрунтовано застосував до ОСОБА_9 саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, що в сукупності із встановленими конкретними обставинами кримінального провадження в повній мірі відповідає практиці Європейського суду з прав людини та статті 5 Конвенції, положення якої вказують, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Доводи, на які посилається в апеляційній скарзі прокурор щодо нездатності застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення та нездатність запобігти доведеним у ході досудового розслідування ризикам, на думку колегії суддів, є непереконливими, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у вигляді домашнього арешту на певний період доби, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону є необґрунтованими, у зв`язку з чим вказана апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана ухвала слідчого судді залишенню без змін.
Керуючись ст. ст. 176 178, 181, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25 січня 2019 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ГУ НП в м. Києві ОСОБА_10 , погодженого прокурором відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з 21.00 год. до 07.00 год. наступної доби, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2,3,4,8 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватися зі свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому паспорт для виїзду за кордон та інші документи, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:
_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4