Справа № 464/5537/18
пр.№ 1-кп/464/70/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження № 464/5537/18, внесене 28 вересня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002988, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Родатичі Городоцького району Львівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працює, невійськовозобов*язаний, має судимість: 1) вироком Галицького районного суду м.Львова від 6 квітня 2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі; 2) вироком цього ж суду від 24 вересня 2018 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, покарання не відбуте,

за ч.2 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження:

заступник начальника Сихівського відділу Львівської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

учасник провадження - потерпіла ОСОБА_6 (не з*явилася),

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 29 вересня 2018 року близько 18.30 год., перебуваючи біля входу в магазин «Простор» по пр.Червоної Калини,62 в м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав велосипед марки «WHEELER» моделі «PROOB», належний потерпілій ОСОБА_6 вартістю 2500 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном. Своїми діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 2500 грн. Такими чином ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованої крадіжки визнав повністю та дав показання, аналогічні фабулі обвинувачення.

Потерпіла ОСОБА_6 подала суду заяву про розгляд кримінального провадження її відсутності; майнових претензій до обвинуваченого не має, шкода повністю відшкодована; не заперечує проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України; при призначенні покарання покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого. Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Отже дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару і виправлення засудженого, а й запобігання вчиненню нових злочинів як самим засудженим, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину проти власності, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно із ст.12 КК України, є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який не працює, неодружений, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, наявність хронічного захворювання (туберкульоз), має формальну характеристику за місцем проживання, притягувався до кримінальної відповідальності та має судимість за злочини проти власності.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
За висновками досудової доповіді, складеної інспектором Франківського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_7 , ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюється як середній, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення дуже високий. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого та його спосіб життя, історію правопорушень орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення волі або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.
Отже, враховуючи характер вчиненого та його суспільну небезпеку, наслідки вчинення злочину та відсутність претензій з боку потерпілої, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має судимість за злочини проти власності і на шлях виправлення не став, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся, що є обставиною, що пом`якшує відповідальність, характеристику, соціальні зв*язки, стан здоров*я та висновок досудової доповіді, відповідно до принципу індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про призначення йому покарання в межах санкції ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 3 місяці. Саме такий вид та розмір покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.
За правилами ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Встановлено, що за вироком Галицького районного суду м.Львова від 24 вересня 2018 року ОСОБА_3 не відбуто покарання у виді 3 місяців арешту повністю.

З огляду на наведене, суд на підставі ч.1 ст.71 КК України визначає покарання, з урахуванням схильності обвинуваченого до вчинення злочинів проти власності та його небажання виправитись, шляхом повного приєднання невідбутого покарання за попереднім вироком та остаточно призначає покарання у виді арешту на строк 6 місяців.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирішуючи питання заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, то, приймаючи до уваги вимоги ст.377 КПК України з урахуванням особи винного та обставин справи, суд не знаходить підстав для його зміни ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374, 532 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 3 (три) місяці.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати невідбуте покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 24 вересня 2018 року - 3 місяці арешту та остаточно призначити покарання у виді арешту на строк 6 (шість) місяців.

Початок строку відбуття покарання рахувати з 28 вересня 2018 року, тобто з часу фактичного затримання ОСОБА_3 (відповідно до протоколу затримання від 28 вересня 2018 року).
Речові докази:
-два DWD-R диски з відеозаписами з камер відеоспостереження, які долучені до матеріалів кримінального провадження (постанови про визнання речовими доказами від 1 жовтня 2018 року), - залишити при матеріалах кримінального провадження;

-велосипед марки «WHEELER» моделі «PROOB», повернутий потерпілій ОСОБА_6 під розписку, - залишити останній.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1