Справа № 201/1682/19
Провадження 1-кс/201/1111/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2019р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 08.02.2019р. про закриття кримінального провадження №0003219 від 10.10.2016р. в частині складу кримінального правопорушення, внесеному до ЄРДР за № 00000198 від 23.02.2017р. та іншим вимогам,

ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 13.02.2019р. звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 08.02.2019р. про закриття кримінального провадження №0003219 від 10.10.2016р. в частині складу кримінального правопорушення, внесеному до ЄРДР за № 00000198 від 23.02.2017р. та іншим вимогам. В обґрунтування скарги зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні було проведено неповно та односторонньо, постанова про закриття кримінального провадження була винесена передчасно, без проведення необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій, у зв`язку з чим, відповідна постанова є передчасною та підлягає скасуванню. Адвокат ОСОБА_3 також просив зобов`язати уповноважену особу розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 07.02.2019р. про проведення процесуальних дій.

В провадження слідчого судді ОСОБА_1 згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 13.02.2019р. скаргу передано 14.02.2019р. Розгляд скарги було призначено на 19.02.2019р. з урахуванням того, що 16 та 18 лютого 2019р. були вихідними днями.

Розгляд скарги, який було призначено на 19.02.2019р., було відкладено по причині ненадання прокуратурою Дніпропетровської області для огляду суду матеріалів кримінального провадження №0003219.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 26.02.2019р. (діє за договором про надання правової допомоги від 31.03.2017р.), надав суду заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглядати її за його відсутності, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі адвоката ОСОБА_3 з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник прокуратури Дніпропетровської області 19.02.2019р. та 26.02.2019р. в судові засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (в справі є відповідні підтвердження), що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

На е/пошту суду 19.02.2019р. надійшла заява прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 , в якій він просив в задоволенні скарги відмовити та проводити розгляд скарги за його відсутності. Заперечуючи проти задоволення скарги, прокурор посилався на те, що постановою від 08.02.2019р. кримінальне провадження закрито лише в частині декількох складів кримінальних порушень, внесених до ЄРДР. Крім того, повідомив суду, що кримінальне провадження №0003219 станом на 19.02.2019р. не перебуває в провадженні СУ прокуратури Дніпропетровської області.

Розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України та поданих до суду заяв сторін від 19.02.2019р. та 26.02.2019р.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вважає, що скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Завданнями кримінального провадження, відповідно до ст. 2 КПК України, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

На підставі ч. 2 ст. 9 КПК України керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених випадках, - на потерпілого.

Статтею 93 КПК України встановлено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.
Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.
Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Постановою слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 08.02.2019р. кримінальне провадження № 0003219 від 10.10.2016р. в частині складу кримінального правопорушення, внесеному до ЄРДР за № 00000198 від 23.02.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, було закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, оскільки встановлено відсутність в діянні працівників правоохоронних органів складу кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.368 КК України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого повинна бути вмотивованою та містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, однак дані вимоги кримінально процесуального закону слідчим не були виконані, оскільки постанова про закриття кримінального провадження від 08.02.2019р. не містить мотивів прийняття такого рішення та їх обґрунтування.

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978р. у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011р., (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).
Проте, суд вважає, що органом досудового розслідування не було дотримано вимог ст.ст. 9, 91, 110 КПК України, оскільки висновки щодо обставин, які обумовлюють закриття провадження у справі були зроблені передчасно, без належної перевірки обставин викладених в заяві скаржника та не надавши відповідної оцінки доказам, які були здобуті під час проведення досудового розслідування у всій їх сукупності.

З матеріалів скарги встановлено, що 14.12.2017р. слідчим в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 було винесено постанову про призначення судової фоноскопічної експертизи, провадження якої було доручено експертам Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України та на вирішення експертів було поставлено наступні запитання:

- Чи належить голос і мовлення у розмовах, зафіксованих у файлах під назвами«21», «22 февраля», «23 февраля», які містяться на наданому на дослідження флеш-носії інформації та які зазначені наступними індексами у стенограмі, відображеній у протоколі огляду від 06.07.2017р., наданому для дослідження, умовним індексом «Деркач Татьяна» наступним особам: ОСОБА_7 ?

- Чи належить голос і мовлення у розмовах, зафіксованих у файлах під назвами «21», «22 февраля», «23 февраля», які містяться на наданому на дослідження флеш-носії інформації та які зазначені наступними індексами у стенограмі, відображеній у протоколі огляду від 06.07.2017р., наданому для дослідження, умовним індексом «Алексей Шулика» наступним особам: ОСОБА_8 ?

22.12.2017р. судовим експертом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_9 було складено клопотання, в якому зазначено, що винесені питання на вирішення експертизи належать до ототожнення особи за фізичними параметрами голосу, для вирішення яких надаються в розпорядження експерта фонограми з порівняльними зразками у формі бесіди. Натомість, після проведеного вивчення матеріалів, наданих для проведення експертизи встановлений суттєвий недолік, який унеможливлює проведення повного, всебічного та об`єктивного дослідження, оскільки взагалі не надані зразки голосу і мовлення громадян ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , стосовно яких необхідно провести дослідження у відповідності до винесених питань.

На підставі викладеного судовим експертом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_9 заявлено клопотання про надання зразків голосу і мовлення громадян ОСОБА_7 і ОСОБА_8 з урахуванням вимог, зазначених експертом.

У супровідному листі від 26.12.2017р. до клопотання судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_9 від 22.12.2017р. зазначено, що вказане клопотання має бути задоволено протягом 45 днів з дня направлення клопотання, в іншому випадку матеріали експертизи будуть повернуті без виконання.

Проте, у строк, який було встановлено експертом, недоліки матеріалів, представлених для експертного дослідження усунуті не були, тобто не були відібрані зразки голосу і мовлення громадян ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також не були відібрані зразки голосу і мовлення потерпілого ОСОБА_4 , як учасника розмов зі вказаними фігурантами кримінального провадження, у зв`язку з чим 18.02.2018р. Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України було направлено повідомлення про неможливість проведення судової експертизи та матеріли, надані для проведення експертизи були повернуті до Слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області.

Незважаючи на те, що після отримання клопотання судового експерта ОСОБА_9 від 22.12.2017р. про усунення недоліків матеріалів, представлених на експертизу минуло більше року, зразки голосу і мовлення громадян ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , а також потерпілого ОСОБА_4 органом досудового розслідування відібрані не були.

07.02.2019р. потерпілим ОСОБА_4 було заявлено слідчому клопотання, в якому він просив відібрати для проведення експертного дослідження, призначеного постановою слідчого в ОВС другого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 від 14.12.2017р. у кримінальному провадженні № 0000198 від 23.02.2017р., зразки голосу і мовлення громадян ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у відповідності з вимогами, викладеними у клопотанні судового експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України ОСОБА_9 від 22.12.2017р., та у відповідності з вимогами Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, у присутності представника потерпілого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 .

Проте, у строк визначений ст. 220 КПК України, вказане клопотання від 07.02.2019р. розглянуто не було, а 08.02.2019р. кримінальне провадження було закрито оскаржуваною постановою слідчого.

Окремі посилання слідчого в постанові про закриття кримінального провадження носять загальний характер, без змістовного, конкретного аналізу доказів.
Матеріали кримінального провадження органом досудового розслідування надані не були (після надходження на е/пошту суду 19.02.2019р. заяви прокурора відділу прокуратури області ОСОБА_6 , суд листом від 19.02.2019р. запитував ці матеріали і в СУ ФР ГУ ДФС, між тим суду вони для огляду надані не були а.с. № 18-19, 24-25), а відтак доводи скаржника щодо неповноти ведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не можуть бути спростовані у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що свідчить про необхідність задоволення поданої скарги.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000198, не були дотримані вимоги чинного кримінально-процесуального закону щодо всебічності та повноти, що в свою чергу робить необґрунтованою відповідну постанову, яка на підставі цього підлягає скасуванню.

Що стосується вимог скарги в частині зобов`язання слідчого в ОВС слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 або іншої уповноваженої особи розглянути клопотання потерпілого ОСОБА_4 від 07.02.2019р. про проведення процесуальних дій, то суд вважає їх передчасними, оскільки такі вимоги можуть бути предметом розгляду в порядку ст. 303 КПК України виключно лише під час досудового розслідування, а відтак скарга в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 91, 93, 94, ч. 4 ст.107, ст.ст.110, 303-307 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 08.02.2019р. про закриття кримінального провадження №0003219 від 10.10.2016р. в частині складу кримінального правопорушення, внесеному до ЄРДР за № 00000198 від 23.02.2017р. та іншим вимогам задовольнити частково.

Постанову слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 08.02.2019р. про закриття кримінального провадження №0003219 від 10.10.2016р. в частині складу кримінального правопорушення, внесеному до ЄРДР за № 00000198 від 23.02.2017р. скасувати.

В задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1