Провадження № 1-кс/761/7008/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000363 від 10.10.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.200, ч.3 ст.209 КК України,-

в с т а н о в и в:

До Шевченківського районного суду м. Києва 21 березня 2018 року надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000363 від 10.10.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.200, ч.3 ст.209 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року у вказаному кримінальному провадженні накладено арешт на майно, що було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1

Адвокат вважає, що арешт на майно ОСОБА_4 накладено необґрунтовано, підстави для застосування такого обмеження відсутні.

Сторони кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як вбачається зі змісту клопотання, ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 11 січня 2018 року у кримінальному провадженні №0000363 від 10.10.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.200, ч.3 ст.209 КК України накладено арешт на майно, що було вилучено під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, оскільки доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування у застосуванні такого запобіжного заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість арешту майна, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , оскільки потреба в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення не відпала, обставини, на які посилається адвокат ОСОБА_5 в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

Таким чином, у задоволенні клопотання адвоката слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 174, 309, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000363 від 10.10.2017 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.3 ст.27, ч.4 ст.190, ч.3 ст.27, ч.2 ст.200, ч.3 ст.209 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1