ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2019 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 201/14058/18 (пр. № 1-кп/201/441/2019), відомості про яке 06 грудня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003050, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, раніше не судимої, не працюючої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_4 15 листопада 2018 року приблизно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні ТЦ «Гермес» в магазині «Єва № 33», розташованому за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв 11-Л, побачила на торговому стелажі туш для вій марки «Лореаль» об`єм мільйон від Фаталь», вартістю 212 гривень 50 копійок, який належить ТОВ «Руш» магазину «Єва № 33», та яку вона визначила як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, обвинувачена ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, таємно, шляхом вільного доступу, взяла у руку туш для вій марки «Лореаль» об`єм мільйон від Фаталь», вартістю 212 гривень 50 копійок, яку поклала до правої кишені вдягнутої на ній куртці, та в подальшому, з викраденим майном зникла з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала ТОВ «Руш» матеріального збитку у розмірі 212 гривень 50 копійок.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала у повному обсязі та підтвердила фактичні обставини щодо вчиненого нею діяння та викладених у обвинувальному акті.

Ухвалою суду в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються визнані судом недоцільними. У зв`язку з чим суд не приводить не дослідженні докази винуватості обвинуваченої у мотивувальній частині вироку.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання, суд виходить зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченої, яка на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, має на утриманні малолітніх дітей, вину визнала у повному обсязі та щиро розкаялась у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, при цьому, зазначені обставини суд відносить до пом`якшуючих її покарання. При цьому, обтяжуючих покарання останньої обставин, судом не встановлено.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченій ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, його конкретним обставинам і наслідкам, зокрема, виду викраденого чужого майна і його вартості, даним про особу обвинуваченої, яка вину визнала у повному обсязі і щиро розкаялась, має на утриманні трьох малолітніх дітей, у зв`язку із доглядом за якими, перебуває у декретній відпустці, а також обставинам, що пом`якшують її покарання і відсутності таких, що його обтяжують, сукупність яких з вищенаведеними даними, які враховувались при призначенні покарання, свідчить про недоцільність призначення обвинуваченій ОСОБА_4 іншого більш суворого покарання, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, при цьому, призначення такого покарання у виді штрафу є необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, а також буде відповідати принципам справедливості, достатності і співрозмірності призначення покарання.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Також, на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у цьому кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (вісімсот п`ятдесят гривень) 00 коп.

Речові докази DVD-R диск із відеозаписом з камер відеоспостереження залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 286 грн. (двісті вісімдесят шість гривень) 00 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана учасниками кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1