Постанова
Іменем України

06 грудня 2018 року

м. Київ
справа № 755/20938/15-к
провадження № 51-2095км17
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0013410, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , судимого 16 серпня 2011 року Апеляційним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 1 місяць,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за:
- ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності;
- ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності;
- ч. 2 ст. 309 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК визначено ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_6 зараховано у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі період з моменту його фактичного затримання 27 вересня 2015 року до дня постановлення вироку включно 11 листопада 2016 року.
Згідно з ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року вирок суду Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року змінено:
- виключено з мотивувальної та резолютивної частин вироку додаткову кваліфікацію за ч. 2 ст. 307 КК, постановлено вважати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК;
- виключено з резолютивної частини вироку призначення ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 307 КК у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією всього майна, належному йому на праві власності;
- постановлено вважати ОСОБА_6 засудженим за: ч. 2 ст. 307 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією всього майна, належному йому на праві власності; ч. 2 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ст. 70 КК визначено ОСОБА_6 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна, що належить йому на праві приватної власності.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК ОСОБА_6 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12 листопада 2016 року по 20 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В іншій частині вирок залишено без змін.
Як зазначено у вироку, суд визнав доказаним, що ОСОБА_8 , будучи раніше судимим за злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини, пов`язані з незаконним збутом і зберіганням наркотичних засобів та психотропних речовин за наступних обставин.

ОСОБА_8 , у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим слідством обставин, повторно незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс та незаконно повторно зберігав його за місцем проживання з метою подальшого незаконного збуту іншим особам.

Надалі 15 вересня 2015 року в період часу з 12:52 до 13:00 у службовому кабінеті № 219 ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУ МВС України у м. Києві за адресою: вул. Каунаська, 14/1, м. Київ, згідно з постановою про оперативну закупівлю особливо небезпечного наркотичного засобу працівниками СБНОН Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві у присутності двох понятих ОСОБА_9 було вручено кошти в сумі 150 грн для проведення першого етапу оперативної закупівлі особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу у ОСОБА_6 . Також ОСОБА_9 було вручено сумку, обладнану пристроєм, призначеним для аудіо- та відеофіксації проведення оперативної закупки.

Того ж дня близько 13:10 ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_9 у під`їзді за місцем свого мешкання на 1-ому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Під час зустрічі вони домовилися про повторний незаконний збут ОСОБА_9 за 150 грн особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, і тоді ж ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 гроші в сумі 150 грн, видані для проведення оперативної закупівлі. У свою чергу ОСОБА_6 передав ОСОБА_9 , у такай спосіб незаконно повторно збув, речовину рослинного походження зеленого кольору, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом.

Надалі того ж дня близько о 13:21 в службовому кабінеті СБНОН у приміщенні ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві співробітниками цього сектора при огляді ОСОБА_9 було вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, що являється особливо небезпечним наркотичним засобом канабіс, масою 2,8 г, який ОСОБА_8 повторно незаконно збув ОСОБА_9 при проведенні оперативної закупки.

Крім того, ОСОБА_8 у невстановлений досудовим слідством час, за невстановлених досудовим слідством обставин, повторно незаконно придбав у невстановленої досудовим слідством особи психотропну речовину амфетамін та повторно незаконно зберігав його за місцем свого проживання з метою подальшого повторного незаконного збуту іншим особам.

27 вересня 2015 року в період часу з 14:34 по 14:47 у службовому кабінеті № 219 ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУМВС України у м. Києві за постановою про оперативну закупівлю психотропних речовин працівниками СБНОН Дніпровського РУ ГУМВС України у м. Києві у присутності двох понятих ОСОБА_9 було вручено кошти в сумі 300 грн для проведення другого етапу оперативної закупівлі психотропної речовини амфетаміну у ОСОБА_6 . Також ОСОБА_9 було вручено сумку, обладнану пристроєм, призначеним для аудіо- та відеофіксації проведення оперативної заківлі.

Того самого дня о 15:20 ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_9 біля під`їзду за місцем свого мешкання і домовився з ним про повторний незаконний збут йому за 300 грн психотропної речовини амфетаміну. Після цього, вони пішли вздовж вул. Червоноткацької в м. Києві, і біля будинку № 6 на б-рі Праці ОСОБА_9 передав ОСОБА_6 кошти у сумі 300 грн, видані йому для проведення оперативної закупівлі. Згодом за адресою: вул. Червоноткацька, 22, м. Київ, ОСОБА_6 передав ОСОБА_9 , таким чином повторно незаконно збув, згорток з фольги з порошкоподібною речовиною світлого кольору, яка містить психотропну речовину амфетамін.

Того ж дня близько 15:50 в службовому кабінеті СБНОН у приміщенні ТВМ-4 Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві співробітниками цього сектора при огляді ОСОБА_9 було вилучено згорток фольги з порошкоподібною речовиною світлого кольору, яка містить психотропну речовину амфетамін, масою 0,033 г, який ОСОБА_6 повторно незаконно збув ОСОБА_9 при проведенні оперативної закупівлі.

Крім того, 27 вересня 2015 року в період часу з 17:25 по 19:10 працівниками Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві після проведення двох етапів оперативних закупівель особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу та психотропної речовини амфетаміну у ОСОБА_10 був проведений санкціонований обшук за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масою в перерахунку на суху речовину 9,16 г, який ОСОБА_6 повторно незаконно придбав та зберігав за місцем мешкання для власного вживання, без мети збуту.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 , вказуючи на істотні порушення кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, порушує питання про скасування судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Стверджує, що судами залишено поза увагою порушення кримінального процесуального закону при проведенні оперативної закупки, які свідчать про провокацію злочину з боку правоохоронних органів. Крім того, вважає, що вирок суперечить вимогам ст. 374 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), а призначене покарання не відповідає вимогам статей 50, 65 КК.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 порушує питання про скасування судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Стверджує, що судами залишено поза увагою порушення кримінального процесуального закону при проведенні оперативної закупки, які свідчать про провокацію злочину з боку правоохоронних органів, а отже, зібрані докази не можуть бути визнані допустими. Крім того, вважає, що судові рішення у даному кримінальному провадженні постановлені у супереч вимогам
Позиції інших учасників судового провадження
Засуджений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримали доводи своїх касаційних скарг, просили скасувати судові рішення та призначити розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення касаційних скарг засудженого і його захисника.
Мотиви Суду
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни касаційним судом судового рішення є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
При перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що свої висновки про доведеність винуватості ОСОБА_6 та кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК судами першої та апеляційної інстанцій зроблено на підставі доказів, досліджених та оцінених у сукупності із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, про що у вироку відповідно до ст. 374 КПК наведено докладні мотиви. Оцінка доказів відповідно до вимог ст. 94 КПК є виключною компетенцією суду, що постановив вирок.
За матеріами провадження судами першої і апеляційної інстанцій ретельно перевірено доводи, аналогічні викладеним у касаційних скаргах щодо порушення кримінального процесуального закону при проведенні негласної слідчої дії у виді оперативної закупки та невідповідності призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Зазначені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними касаційний суд вважає обґрунтованими і такими, що відповідають дослідженим у судовому засіданні доказам.
У процесі вивчення матеріалів кримінального провадження не було виявлено порушень вимог кримінального процесуального закону під час збирання й закріплення доказів, які б викликали сумніви у їх достовірності. Всі докази, на яких ґрунтується обвинувачення, відповідають вимогам закону щодо допустимості, достовірності й достатності. Винуватість ОСОБА_6 підтверджується доказами, зібраними на підставі ухвали Апеляційного суду міста Києва від 01 вересня 2015 року щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо-, відео-контролю особи, постанов прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва від 10 вересня та 23 вересня 2015 року про проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки наркотичних та психотропних речовин, матеріалами оперативних закупок, протоколами огляду місця події, висновками експертиз, протоколом обшуку, речовими доказами, показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та іншими наведеними у вироку суду першої інстанції доказами.
Таким чином, доводи засудженого та його захисника про порушення кримінального процесуального закону при проведенні оперативних закупок, які свідчать про провокування особи на вчинення злочину з боку правоохоронних органів, не були підтвердженні.
Сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК.
Підстав вважати, що за встановлених фактичних обставин неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, касаційним судом не встановлено.
Апеляційний суд, належним чином перевіривши доводи апеляційних скарг, які аналогічні доводам касаційних скарг засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , надав на них обґрунтовані відповіді. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Призначене ОСОБА_6 покарання, на думку суду касаційної інстанції, відповідає вимогам ст. 65 КК та є необхідним і достатнім для виправлення засудженого й попередження нових злочинів.
Таких порушень кримінального процесуального закону, які були б істотними, чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би безумовними підставами для зміни чи скасування судових рішень, касаційним судом не встановлено, а тому підстави для задоволення касаційних скарг відсутні.
Керуючись статтями 433, 434, 436 438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року№ 2147-VIII, Верховний Суд
у х в а л и в:
Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 11 листопада 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 12 вересня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3