Справа № 635/2721/18
Провадження № 1-кс/635/34/2019
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

скаржника - ОСОБА_3 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 від 05.11.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0001812, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського районного суду Харківської області звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 від 05.11.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0001812.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , доводи скарги підтримав у повному обсязі..

Представник органу досудового слідства в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, слідчим відділом Харківського ВП ГУНП в Харківській області суду направлено для дослідження кримінальне провадження №0001812 за фактом подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції" за ч. 1 ст. 366-1 КК України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для їх розгляду і вирішенню по суті, приходить до наступного.

Процесуальна можливість оскарження рішень слідчого та прокурора про закриття кримінального провадження регламентована пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 303 КПК, при цьому суб`єктами оскарження відповідного рішення слідчого є заявник, потерпілий, його представник, законний представник, а прокурора заявник, потерпілий, його представник, законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник.

Підстави та порядок закриття кримінального провадження встановлені у ст. 284 КПК, яка, крім іншого, визначає випадки, коли закриття провадження уповноважений здійснювати слідчий, а коли прокурор. Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 КПК cлідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 ч. 1 ст. 284 КПК, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру, а прокурор щодо підозрюваного з підстав, передбачених ч. 1 ст. 284 КПК.

Також під час розгляду аналізованого виду скарг слідчі судді враховують положення ч. 2 ст. 9 КПК, яка встановлює, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Враховуючи те що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Таким чином, правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Недотримання відповідних вимог зумовлює прийняття слідчими суддями рішень про скасування постанов слідчого, прокурора.

Із скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що 24.07.2017 ОСОБА_3 звернувся до Слобідського ВП ГУНП у Харківській області із заявою (повідомленням) про вчинення злочину (далі Заява), відповідальність за скоєння якого передбачено статтею 366-1 Кримінального кодексу України, громадянкою України ОСОБА_5 , яка обіймає посаду спеціаліста з реєстрації місця проживання фізичних осіб у Котлярівській сільській раді Харківського району Харківської області.

Того ж дня відомості, які містяться у Заяві були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001812.

02.08.2017 через канцелярію Слобідського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_3 подав заяву про надання додаткових доказів і свідчень.

Згідно листа СУ ГУНП у Харківській області від 06.11.2017 матеріали вищевказаного кримінального провадження 19.09.2017 надійшли до Харківського ВП та прийняті до свого провадження слідчим ОСОБА_4 .

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 була допитана в якості свідка та пояснила, що з 04.04.2016 року перебуває на посаді спеціаліста в Котлярівській сільській раді та згідно чинного законодавства є суб`єктом декларування та за 2016 рік подала електронну декларацію. Про фінансові зобов`язання, наявність рухомого або нерухомого майна, яке є у власності її чоловіка ОСОБА_6 вона не знала. Зі слів свідка все майно, яке є у власності її чоловіка було придбано ним до шлюбу. Об`єктивних обставин, які б підтверджували те, що ОСОБА_5 навмисно не вказала доходи майна її чоловіка під час досудового слідства не встановлено.

На цій підставі слідчий ОСОБА_4 зробив висновок про можливість закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч.1 статті 284 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що такий висновок слідчого є передчасним та необґрунтованим з огляду на такі обставини.

У своїй Заяві від 24.07.2017 ОСОБА_3 посилається, зокрема, на ту обставини, що відносно ОСОБА_5 та її чоловіка ОСОБА_6 державними виконавцями відкрито декілька виконавчих проваджень (ВП №№52580309, №52580171, 50896148, 51351767). Матеріали цих виконавчих проваджень можуть свідчити про час виникнення фінансових зобов`язань ОСОБА_5 та її чоловіка, а також про обізнаність чи необізнаність ОСОБА_5 із фактом існування таких фінансових зобов`язань. Проте, слідчий матеріали означених вище виконавчих проваджень не досліджував, до слідчого судді про надання тимчасового доступу до матеріалів вказаних виконавчих проваджень не звертався.

Окрім того, слідчий не допитав ОСОБА_6 в якості свідка щодо обставин, які можуть мати значення під час досудового розслідування (зокрема, щодо обізнаності ОСОБА_5 про його фінансові зобов`язання та належне йому майно).

Слідчий ОСОБА_4 не звертався до органів та установ, що уповноважені реєструвати право власності на окремі види майна, не робив витяги із державних реєстрів з метою встановлення наявності чи відсутності у ОСОБА_5 та її чоловіка майна, яке також має бути задекларовано.

Фактично, слідчий ОСОБА_4 не вчинив жодної слідчої дії.

Поруч із тим, доводи ОСОБА_3 підтверджуються копією рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 09.02.2018, що ухвалене за результатами проведення повної перевірки електронної декларації ОСОБА_5 за 2016 рік. У вказаному рішення НАЗК зазначено, що електронна декларація ОСОБА_5 містить численні порушення приписів пунктів 2, 3, 7, 9 частини першої статті 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно висновку НАЗК, у декларації ОСОБА_5 зазначено недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на суму понад 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а в діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки злочину, передбаченого статтею 366-1 КК України.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що досудове слідство проведено неповно та необ`єктивно, а висновки про відсутність складу кримінального правопорушення є передчасними і недоведеними.

Крім того, ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 02.05.2018 р. скарга ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження № 0001812 задоволена, постанова від 29.11.2017 р. скасована.

При цьому, кримінальне провадження № 0001812 повторно закрито слідчим на підставі п. 2 ч.1 статті 284 КПК України.

Суд вважає, що винесення ст. слідчим СВ Харківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 постанови про закриття кримінального провадження від 05.11.2018 р. зумовлено недбалим виконанням ним своїх процесуальних обов`язків та перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, внаслідок чого підлягає скасуванню внаслідок необґрунтованості висновків, які містяться в постанові, щодо обставин, які повинні бути встановлені слідчим, та завчасність висновку про відсутність в діянні складу злочину, не проведення слідчим необхідного та повного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини у справі.

Таким чином, винесена слідчим СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 постанова від 05.11.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0001812 за фактом подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції" за ч. 1 ст. 366-1 КК України є необґрунтованою, оскільки фактично досудове слідство не проводилося.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст. 303-304, 307, 309 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 від 05.11.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0001812 - задовольнити.
Скасувати постанову слідчого СВ Харківського ВП ГУНП у Харківській області ОСОБА_4 від 05.11.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0001812 за фактом подання суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції" за ч. 1 ст. 366-1 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1