ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/266/18 Справа № 208/5023/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2018 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року про відмову в задоволенні подання установи про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_6
за участю:
прокурора ОСОБА_7
в режимі відеоконференції:
засудженої ОСОБА_6
представника колонії ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:
Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.
Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні подання адміністрації ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_6 від відбування покарання.
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання, оскільки засуджена протягом тривалого часу знаходження в колонії не проявляла соціально-корисної ініціативи. Подяка оголошена за дотримання правил трудового розпорядку, вимог безпеки праці, додержання правил поведінки, тобто фактично за ті дії, які засуджена і так повинна була дотримуватися. В судовому засіданні не доведено факт виправлення засудженої та можливості застосування до неї ст. 81 КК України.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.
В апеляційній скарзі засуджена просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити подання адміністрації ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» про умовно-дострокове її звільнення від відбування покарання. Вважає, що суд однобічно розглянув справу, залишив поза увагою її доводи та свідчення та не дослідив в повному обсязі усі дані та докази, наявні в справі. Зазначає, що по прибутті до установи була працевлаштована, на роботі зауважень не мала, проявляла старанність, що і є фактичним підвищенням кваліфікаційного рівня та прагнення до покращення якісних та кількісних показників. Щодо проявлення соціально-корисної активності зазначає, що завжди цікавилася життям відділення, вела політінформаційну годину, культурно-масовий сектор, проявляла активність, за власним бажанням приймала участь в роботі з благоустрою установи. Тому з огляду на її поведінку та ставлення до праці адміністрацією установи було висловлено довіру у вигляді переведення до дільниці соціальної реабілітації при установі, де режим відбування покарання значно м`якіший. Зазначає, що прагнучи до виправлення, продовжувала сумлінно дотримуватися умов відбування покарання та працювати на контрагентському об`єкті, та за добру працю була нагороджена подякою. Засуджена також зазначає, що усвідомлює тяжкість скоєного нею злочину та розкаюється в цьому, відбула більшу частину покарання, зробила для себе належні висновки щодо своєї поведінки та майбутнього. Вдома її чекають рідні, які підтримують її. Вважає, що своєю поведінкою довела своє виправлення.
Позиції учасників судового провадження.
В судовому засіданні засуджена ОСОБА_6 підтримала свою апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити подання установи про умовно-дострокове її звільнення від відбування покарання.
Представник колонії в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу засудженої, вважала, що остання своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та до неї можливо застосувати умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги засудженої, посилаючись на її безпідставність, просила ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.
Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Таким чином, з вищенаведеної статті вбачається, що головною передумовою для звільнення особи умовно-достроково є не формальний сплив певного строку покарання та стан здоров`я засудженого, а факт виправлення засудженої особи, яке вона довела своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці за весь час відбування покарання, а також досягнення цілей покарання.
Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Як вбачаться із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 27 червня 2012 року, яким останню засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 24 березня 2016 року засудженій зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 02 лютого 2012 року по 18 вересня 2012 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. З урахуванням зазначеного рішення, кінцем строку відбування покарання є 16 червня 2019 року та станом на момент надходження подання до суду першої інстанції засуджена відбула 3/4 строку покарання.
Згідно характеристики, наявною в матеріалах провадження, ОСОБА_6 під час утримання в ДУ Луцький слідчий ізолятор вимог режиму не дотримувалась, мала чотири стягнення та профілактичну бесіду, стягнення погашені у встановленому законом порядку. Перебуваючи в УВП №4 м. Дніпро вимог режиму утримання не порушувала, стягнень та заохочень не мала, характеризувалась задовільно. З 02 листопада 2012 року відбуває покарання в ДУ Кам`янська виправна колонія (№34), де була працевлаштована у бригаду механіків, згодом переведена чистильником продукції на ручні роботи у швейному виробництві установи. З наданими дорученнями справлялася, опанувала навички швачки 1 розряду, а з березня 2017 року була призначена бригадиром та з обов`язками справлялася.
З 10 квітня 2018 року засуджену переведено до дільниці соціальної реабілітації установи та працевлаштовано на контрагентському об`єкті підсобним робітником, до праці ставиться добре, відповідально, проявляє ініціативу, порушень вимог безпеки, не допускає. Вимог режиму відбування покарання та правил внутрішнього розпорядку наразі дотримується, мала одне стягнення, яке погашено, має два заохочення 21.12.2017 року та 18.10.2018 року.
Окрім того, засуджена приймала участь в програмах диференційованого виховного впливу Жінка в історії людства, Правова просвіта, Освіта, Подолання алкогольної залежності, на даний час бере участь в програмах Фізкультура та спорт, Підготовка до звільнення, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що засуджена прагне до виправлення своєї поведінки, протягом усього часу відбування покарання була працевлаштована та до праці ставиться добре, відповідально, тому, на переконання колегії суддів, зазначеним обставинам у сукупності суд першої інстанції належної оцінки не дав, внаслідок чого дійшов необґрунтованого висновку про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання.
Апеляційний суд вважає, що вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 довела своє виправлення ставленням до праці, при цьому також враховує й те, що засуджена вчинила злочин вперше та раніше судима.
В контексті вимог ст. 6 КВК України, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженої особи, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, що вбачається у поведінці засудженої.
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що засуджена ОСОБА_6 під час відбування покарання довела своє виправлення, тому до неї може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України. Також, враховуючи строк покарання, який вже остання відбула, колегія суддів вважає, що досягнуті цілі покарання, в тому числі кара засудженої та її виправлення.
З огляду на викладене, доводи засудженої ОСОБА_6 про наявність підстав для її умовно-дострокового звільнення, колегія суддів вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової ухвали.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 7, 9, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_6 задовольнити.
Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 вересня 2018 року про відмову в задоволенні подання ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_6 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою подання ДУ «Кам`янська виправна колонія (№34)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_6 задовольнити.
Звільнити засуджену ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково від відбування покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 27 червня 2012 року на невідбутий строк покарання 7 (сім) місяців 4 (чотири) дні позбавлення волі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_____________________ ______________________ _____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4