Справа № 456/415/16-к
Провадження № 1-кп/456/80/2019
ВИРОК

іменем України

"17" січня 2019 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_7

представника служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрий справу про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий, Львівської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працює, зареєстрованого та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого 06.12.2018 року Стрийським міськрайонним судом Львівської області за ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст. 185, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі та згідно ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, - за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,

встановив:

19.10.2015 року близько 15:30 год. неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні жіночого гардеробу у спортзалі ДНЗ Вище професійне училище №34 м.Стрия, що в м.Стрий по вул.Гайдамацька, 17, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з рюкзака мобільний телефон марки «Nokia Lumia 530 Dual SIM» вартістю 960 гривень, який належав ОСОБА_9 , в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 4 ГБ вартістю 65 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 1025 гривень.
Крім цього, 19.10.2015 року близько 19:00 год., неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні побутової кімнати (кухні) гуртожитку ДНЗ Вище професійне училище №34 м.Стрия, що в м.Стрий по вул.Гайдамацька, 17, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав зі стола мобільні телефони, які були під`єднані до зарядних пристроїв, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy yong GT-S5360» вартістю 650 гривень, який належав ОСОБА_10 , в якому знаходились сім-карта мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 гривень та карта пам`яті об`ємом 4 ГБ вартістю 50 гривень, на рахунку якого було 2 гривні, а також мобільний телефон марки «LG-X135» вартістю 1020 гривень, який належав ОСОБА_11 , в якому знаходились сім-картка мобільного оператора «Київстар» вартістю 10 гривень та сім-картка мобільного оператора «Лайф» вартістю 10 гривень, на рахунку яких коштів не було, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 712 гривень та потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 1040 гривень.
Крім цього, 14 січня 2016 року близько 12:00 годин, неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні Госпрозрахункової бактеріологічної лабораторії, що в м. Моршин по вул. І.Франка, 37А, де підійшов до кабінету завідуючого, щоб у свято засіяти зерном, який відкрив та побачив, що у ньому нікого немає. В подальшому він побачив на тумбочці мобільний телефон, який був під`єднаний до зарядного пристрою та у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Переконавшись, що його дій ніхто не бачить, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав з тумбочки мобільний телефон марки «Nokia-6303 CI», вартістю 550 гривень, який належав ОСОБА_13 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС» вартістю 10 гривень та карта пам`яті об`ємом 2 ГБ вартістю 50 гривень, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 610 гривень.
Крім цього, 21.10.2016 року близько 18.00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи по вул.Торговиця у м.Стрию Львівської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_14 , який в цей час їхав на велосипеді, що належить його матері ОСОБА_15 , та в нього виник умисел на заволодіння чужим майном. В подальшому ОСОБА_5 керуючись прямим злочинним умислом на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, повторно, шляхом зловживання довірою неповнолітнього ОСОБА_14 , взяв велосипед марки «Mountec» та проїхався на ньому, провівши додому ОСОБА_14 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього, ОСОБА_5 , діючи з єдиним умислом на заволодіння чужим майном, цього ж дня близько 19:00 год. під вигаданим приводом покататися на велосипеді, зловживаючи довірою потерпілого, заволодів велосипедом та привіз до себе додому з метою його подальшого продажу, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на суму 2750 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно 19.10.2015 року близько 15:30 год. він знаходячись в приміщенні жіночого гардеробу у спортзалі ДНЗ Вище професійне училище №34 м.Стрия, що в м.Стрий по вул.Гайдамацька, 17, переконавшись що його дій ніхто не бачить, таємно викрав з рюкзака мобільний телефон марки «Nokia Lumia 530 Dual SIM», який належав ОСОБА_9 , в якому знаходилась карта пам`яті об`ємом 4 ГБ.
Крім цього, 19.10.2015 року близько 19:00 год., він знаходячись в приміщенні побутової кімнати (кухні) гуртожитку ДНЗ Вище професійне училище №34 м.Стрия, що в м.Стрий по вул.Гайдамацька, 17, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав зі стола мобільні телефони, які були під`єднані до зарядних пристроїв, а саме: мобільний телефон марки «Samsung Galaxy yong GT-S5360», який належав ОСОБА_10 , в якому знаходились сім-карта мобільного оператора «Київстар» та карта пам`яті об`ємом 4 ГБ, на рахунку кого було 2 гривні, а також мобільний телефон марки «LG-X135», який належав ОСОБА_11 , в якому знаходились сім-картка мобільного оператора «Київстар» та сім-картка мобільного оператора «Лайф», на рахунку яких коштів не було.
Крім цього, 14 січня 2016 року близько 12:00 годин, він знаходячись в приміщенні Госпрозрахункової бактеріологічної лабораторії, що в м. Моршин по вул. І.Франка, 37А, де підійшов до кабінету завідуючого, щоб у свято засіяти зерном. Коли відчинив двері кабінету та побачив, що у ньому нікого немає. В цей час він побачив на тумбочці мобільний телефон, який був під`єднаний до зарядного пристрою, та переконавшись, що його дій ніхто не бачить, таємно викрав з тумбочки мобільний телефон марки «Nokia-6303 CI», який належав ОСОБА_13 , в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора «МТС» та карта пам`яті об`ємом 2 ГБ.
Крім цього, 21.10.2016 року близько 18.00 год. він перебуваючи по вул.Торговиця у м.Стрию Львівської області, зустрів свого знайомого ОСОБА_14 , який в цей час їхав на велосипеді, що належить його матері ОСОБА_15 , та в нього виник умисел на заволодіння вказаним велосипедом. Зловживаючи довірою ОСОБА_14 , взяв у нього велосипед марки «Mountec» та проїхався на ньому, провів ОСОБА_14 додому, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_5 цього ж дня близько 19:00 год. під вигаданим приводом покататися на велосипеді, заволодів ним та привіз до себе додому з метою його подальшого продажу, щоб купити собі їжу.
Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, його вина доведена доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження №0001867 від 20.10.2015 року, та в матеріалах кримінального провадження №0002252 від 22.10.2016 року, які суд, роз`яснивши обвинуваченому вимоги ст. 349 КПК України, визнав недоцільним досліджувати в повному обсязі в судовому засіданні, оскільки на цьому не наполягали учасники судового розгляду, а фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорювалися.

Аналізуючи зібрані докази по справі і оцінюючи їх в сукупності суд знаходить вину обвинуваченого доведеною і вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна, повторно.

Вірною є кваліфікація дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, оскільки він скоїв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №358 від 17.06.2016 року ОСОБА_5 хронічним психічним захворюванням чи недоумством у період інкримінованих дій не страждав та не виявляв ознак тимчасового або будь-якого іншого хворобливого розладу психічної діяльності, виявляв загальний специфічний розлад психологічного розвитку з емоційно-вольовими порушеннями. Наявний психічний розлад значною мірою впливав на достатнє розуміння ним ситуації правопорушення, власного місця та ролі в цій ситуації, а емоційно вольові розлади привели до порушення контролю діяльності і здатності регулювати свою поведінку, а тому за своїм психічним станом ОСОБА_5 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, однак не в повній мірі. ОСОБА_5 у даний час психічною хворобою не страждає, виявляє загальний специфічний розлад психологічного розвитку з емоційно-вольовими порушеннями, що не позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та тяжкість вчиненого злочину, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних злочином наслідків, спосіб вчинення злочину і його мотиви, а також те, що обвинувачений є особою молодого віку, позитивно характеризується за місцем проживання, поганий стан здоров`я, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду є щире каяття, сприяння у розкритті кримінального правопорушення, обвинувачений вчинив злочин, будучи неповнолітнім, потерпілі не мають жодних матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого, а також відсутність обтяжуючих обставин, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

Суд, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, його стан здоров`я, обставини справи, та наведені вище дані, які характеризують особу обвинуваченого, пом`якшуючі обставини, відсутність обтяжуючих обставин, приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання й вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним та призначити покарання за:

- ч. 2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- ч. 2 ст. 190 КК України 2(два) роки позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначеного за даним вироком та вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2018 року призначити остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Згідно ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Нокіа 6303», карта пам`яті 2ГБ, які повернуті ОСОБА_13 залишити ОСОБА_13 .

Велосипед марки «Mountec», який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_15 залишити ОСОБА_15 .

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1