Справа №345/926/19
Провадження № 1-кп/345/216/2019
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.05.2019 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001204 про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Перегінське, Рожнятівського району Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , працюючого директором ТОВ "ДРІМВУД", одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого 28.03.2019 року Долинським районним судом за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 гривень
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185КК України, -
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_2

в с т а н о в и в:
ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.

Злочин вчинено за таких обставин.

15.10.2018р. близько 03:30 год., з метою незаконного заволодіння чужим майном, ОСОБА_2 прибув на територію с. Вістова Калуського району. Підійшовши до «Храму Юрія Переможця», що по вул. Січових Стрільців в с. Вістова Калуського р-ну, діючи з корисливого мотиву, шляхом розбиття скла металопластикового вікна кімнати-ризниці, незаконно проник у вказане приміщення. Перебуваючи всередині «Храму Юрія Переможця», ОСОБА_2 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, таємно з шухляди стола викрав грошові кошти у сумі 4000,00 грн. та 100 доларів США, що на момент вчинення злочину відповідно до курсу НБУ становило 2798,00 грн., чим завдав Івано-Франківському Архієпархіальному управлінню Української греко-католицької церкви матеріальної шкоди на загальну суму 6798,00 грн.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 заявив цивільний позов в якому просить стягнути з обвинуваченого 7918,00 грн. матеріальної шкоди: 6798,00 грн. безпосередньо викладене майно і 1120,00 грн. вартість розбитого вікна (а.с. 13-16). Окрім того, подав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задоволити, а щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що злочин вчинив за вищевказаних обставин у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки зарплату йому не виплачували, а йому потрібно було оплачувати за наймане житло.

Зокрема пояснив, що восени минулого року в нічну пору доби розбив кам`яною бордюрою вікно в церкві в с. Вістова і проник в середину приміщення. Із шухляди стола викрав 100 доларів США і 4000 грн.

Розкаюється у вчиненому, обіцяє в подальшому порушень не вчиняти.

Зазначив, що на даний час відносно нього винесено вирок Долинським районним судом, який ще не набув законної сили, і на розгляді в інших судах області знаходяться інші кримінальні провадження відносно нього за вчинення корисливих злочинів, які ще не розглянуті.

Цивільний позов визнає в повному обсязі, проте, на даний час не взмозі самостійно відшкодувати завдані збитки.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оскільки, ні стороною захисту, яка представлена самим обвинуваченим, ні стороною обвинувачення, як представлена прокурором, а ні потерпілою стороною (що вбачається з письмової заяв представника потерпілого) не оспорюються обставини щодо: часу і місця вчинення злочину; способу і порядку таємного заволодіння майном; кількості та обсягу викраденого майна; а також форми вини у виді умислу зі сторони обвинуваченого і корисливого мотиву, то зі згоди сторін кримінального провадження, судом дослідження доказів і фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченого, а також дослідженням письмових матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визначають місце знаходження речових доказів і розмір понесених судових витрат. Щодо решти доказів, то суд визнав недоцільним їхнє дослідження, оскільки вони стосуються обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому суд переконався, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин справи та відсутні сумніви у добровільності їхньої позиції. Також судом роз`яснено учасникам кримінального провадження наслідки щодо позбавлення у такому випадку права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненому злочині у судовому засіданні доведена повністю, а його злочинні дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане із проникненням в інше приміщення, вчинене повторно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, обставини при яких був скоєний злочин, а також думку потерпілої сторони і позицію прокурора.

Зокрема, призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного те, що він на обліку у психіатра та нарколога не числиться, офіційно працевлаштований, проте завдану матеріальну шкоду потерпілій стороні не відшкодував.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 на підставі ст. 66 КК України, суд відносить його щире каяття, що підтвердилось і в судовому засіданні, та активне сприяння у розкритті злочину, про що зазначено в обвинувальному акті.

Обставини, які б відповідно ст. 67 КК України обтяжували покарання обвинуваченому, стороною обвинувачення в обвинувальному акті не наведено. Не встановлено таких обставин і в судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор просив врахувати дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він на даний час органами поліції обгрунтовано підозрюється у вчиненні інших аналогічних корисливих злочинів, обставини вчинення ним злочину і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців. Щодо призначення обвинуваченому покарання, то потерпіла сторона поклалась на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи сукупність наведених обставин, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, суд приходить до переконання, що виправлення і перевиховання обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження скоєння ним нових злочинів.

Представником потерпілої сторони - ОСОБА_5 заявлено цивільний позов про відшкодування майнової шкоди завданої злочином, в якому він просить стягнути з обвинуваченого 7918,00 грн.

Враховуючи обставини справи і визнання обвинуваченим цивільного позову, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі, адже згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Долинського районного суду Івано-Франківської області від 29.03.2019 р. ОСОБА_2 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і на даний час Долинським районним судом Івано-Франківської області винесено вирок від 11.05.2019 р., яким строк дії цього запобіжного заходу продовжено до набрання вироком законної сили. Таким чином, початок строку відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з 29.03.2019 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати, пов`язані із проведенням трасологічних експертиз, суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_2 .

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 395 КПК України,

у х в а л и в:
Засудити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тавизнати його винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання рахувати з 29.03.2019 р.

Цивільний позов Івано-Франківського Архієпархіального Управління УГКЦ до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в с. Верхній Струтин, Рожнятівського району Івано-Франківської області, в користь Івано-Франківського Архієпархіального Управління УГКЦ (вул. Василіянок, 64, м. Івано-Франківськ, 76019, код ЄДРПОУ: 13643656) - 7918,00 грн. матеріальної шкоди завданої злочином.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (одержувач УК в м. Івано-Франківську, код: 24060300, рахунок: 9002, банк одержувача: Казначейство України, , код банку одержувача: 899998):

- 1716,00 грн. витрат за проведення експертизи № СЕ-19/109/12-1ТР/19;

- 1430,00 грн. витрат за проведення експертизи № 1.2-967/18.

Речові докази:

-слід взуття розміром 266х195 мм та елемент бруківки, які знаходяться в камері зберігання речових доказів Калуського ВП ГУНП знищити;
-взуття, вилучене в ході обшуку затриманого ОСОБА_2 , яке знаходиться у відділенні трасологічних досліджень Івано-Франківського НДЕКЦ повернути ОСОБА_2 ;
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядкудо Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення. Вирок суду у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Суддя