Ухвала
Іменем України
14 лютого 2019 року

м. Київ
справа № 184/1452/17
провадження № 51-2371 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року у кримінальному провадженні за клопотанням захисника ОСОБА_6 про застосування амністії стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Ставище Київської області, жительки АДРЕСА_1 , раніше двічі судимої, останнього разу за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 грудня 2013 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки, звільненої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 роки.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

За вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2015 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки 6 місяців.

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 27 вересня 2017 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_6 , засуджену ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного за цим вироком покарання на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року апеляційну скаргу прокурора задоволено. Ухвалу місцевого суду скасовано та відмовлено захиснику ОСОБА_6 у задоволенні клопотання про звільнення засудженої ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році». При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що оскільки засуджена після постановлення щодо неї попереднього вироку від 19 грудня 2013 року, але до повного відбуття покарання, знову вчинила умисний злочин, то вона є особою, яка відповідно до п. «а» ст. 9 не підпадає під дію вищезазначеного Закону.

Вимоги касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу апеляційного суду та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що апеляційний суд неправильно застосував положення Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки до ОСОБА_7 має бути застосовано не п. «а» ст. 9, а п. «в» ст. 9 цього Закону.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор у судовому засіданні просив закрити кримінальне провадження, посилаючись на позицію Великої Палати Верховного Суду щодо вирішення питання про оскарження у касаційному порядку застосування амністії на стадії виконання вироку.

Мотиви суду

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.
В рішенні Конституційного Суду України від 12.06.2012 року №13-рп/2012 зазначено, що встановлюючи обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним.
Отже, Конституцією України допускається можливість обмеження права на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, однак воно не може бути свавільним та несправедливим. Таке обмеження має встановлюватися виключно Конституцією та законами України; переслідувати легітимну мету; бути обумовленим суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційним та обґрунтованим.
Судові рішення, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку, зазначено в частинах 1 і 2 статті 424 КПК України. Це стосується вироків та ухвал про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, судових рішень суду апеляційної інстанції, постановлених щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції, а також ухвал суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвал суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених КПК України.
Кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України). Відповідно до п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження це кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судових розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.
Таким чином, питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за правилами розділу VIII КПК України "Виконання судових рішень" і порядок їх вирішення врегульовано в статті 539 цього Кодексу, згідно з якою за наслідками розгляду відповідного клопотання (подання) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Статтею 537 КПК України визначено питання, які вирішуються судом під час виконання вироку. Разом з тим, оскарження зазначених судових рішень у касаційному порядку Розділом VIII «Виконання судових рішень» не передбачено.
В судових засіданнях з вирішення питань виконання вироку не з`ясовуються питання щодо факту вчинення злочину, наявності достатньої сукупності доказів, кримінально-правової кваліфікації дій засудженого тощо - вони вже з`ясовані на попередніх стадіях кримінального провадження, а тому рішення суду, ухвалені на стадії виконання вироку, не можуть перешкоджати "подальшому провадженню".
Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, захисник ОСОБА_6 оскаржує рішення апеляційного суду щодо відмови у задоволенні його клопотання про звільнення засудженої ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році». Зазначене рішення постановлено на стадії виконання вироку суду щодо ОСОБА_7 , тобто воно не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.
Велика Палата Верховного Суду у рішенні від 23 січня 2019 року (справа № 738/1482/16-к) зробила висновок про застосування норм права, а саме - виходячи з положень п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України в редакції Закону № 1401-VIII, право особи на касаційне оскарження судового рішення в кримінальному провадженні має обмежений характер та реалізується виключно у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Судові рішення щодо застосування амністії, постановлені на стадії виконання вироку, не можуть бути оскаржені в касаційному порядку, оскільки у Кримінальному процесуальному кодексі України не передбачено право особи на їх касаційне оскарження.
Виходячи з того, що касаційне провадження відкрите за скаргою на судові рішення, які не можуть бути предметом касаційного оскарження, то викладені у скарзі доводи з питань застосування амністії в касаційному порядку не перевіряються, а кримінальне провадження слід закрити.
Враховуючи наведене, Суд дійшов висновку, що кримінальне провадження з перегляду ухвали Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 рокущодо ОСОБА_7 у касаційному порядку підлягає закриттю.

З цих підстав суд постановив:

Касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2017 року, що винесена відповідно до ст.ст. 537-539 КПК України в порядку вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_8