ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/154/19 Справа № 202/6807/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2019 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваного ОСОБА_9
розглянувши 11 лютого 2019 року у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 січня 2019 року, по кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №0001475 від 08.09.2018 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, громадянина України, із вищою освітою, тренер педагог ДЮСШ № 4, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей 2001 року народження та 2007 року народження, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України
ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та змінити підозрюваному ОСОБА_9 застосований до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

В обґрунтування зазначає, що слідчий суддя всупереч вимогам ст. 177 КПК України обмежився тільки перерахуванням ризиків, викладених у клопотанні слідчого. Вказує на те, що кримінальне провадження перебуває на початку досудового розслідування, юридична кваліфікація дій, вчинених ОСОБА_9 є попередньою і надалі може стати більш м`якою. Також вказує на те, що ОСОБА_9 досяг 40 річного віку, і цей вік дає йому спроможність належно приймати і виконувати покладені на нього обов`язки, а також те, що підозрюваний з 2013 року хворіє хронічним пієлонефритом і потребує постійного лікування. Також вказує на те, що у підозрюваного перебувають на утриманні неповнолітні діти 2001 року народження та 2007 року народження, а він є єдиним від кого залежить їхнє матеріальне становище, оскільки дружина займається домашнім господарством. Також вказує на те, що останні п`ять років ОСОБА_9 працевлаштований тренером -викладачем з боксу КПНЗ ДЮСШ № 4. Зазначає, що він є раніше не судимою особою.

Під час розгляду клопотання, сторона обвинувачення не довела, що більш м`який запобіжний захід до підозрюваного не зможе забезпечити належну поведінку останнього та запобігти ризикам.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 січня 2019 року, було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_11 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовжено строк тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, до 18 години 00 хвилин 14 березня 2019 року.

Обґрунтовуючи своє рішення, слідчим суддею зазначено що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки на даний час по зазначеному кримінальному провадженню ще не проведено усіх слідчих дій, спрямованих на перевірку отриманих доказів. Крім цього, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя врахував дані про особу ОСОБА_9 , який працює тренером педагогом ДЮСШ № 4, одружений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, який усвідомлюючи невідворотність покарання за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, потерпілих, експерта, інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, та прийшов до висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

19.11.2018 року ОСОБА_9 затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

19.11.2018 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21.11.2018 року застосовано до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 02 год. 55 хв. 16.01.2019 року.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.01.2019 року строки досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001475 було продовжено до шести місяців.

Оскаржуваною ухвалою було продовжено ОСОБА_9 запобіжний захід строком до 14 березня 2019 року.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки наведені слідчим обставини дають достатні підстави для такого висновку.

Підозра ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України підтверджується наступними доказами: показами потерпілого ОСОБА_12 від 19.11.2018; показаннями свідка ОСОБА_13 від 20.11.2018; показаннями потерпілого ОСОБА_14 від 30.11.2018; показаннями потерпілого ОСОБА_15 від 05.12.2018; оглядом місця події території ФГ «Дар Попасне», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Попасне, вул. Українська, 29 від 19.11.2018; обшуком автомобіля «Мазда 3», держ. номер НОМЕР_1 від 19.11.2018; іншими матеріалами кримінального провадження.
Слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися. Такими обставинами обґрунтовано визнано те, що тяжекість вчиненого ОСОБА_9 правопорушення, за який відповідно до ст. 12 КК України передбачено покарання від7 до 12 років, може вказувати на те, що підозрюваний усвідомлюючи невідворотність покарання за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, оскільки по даному кримінальному провадженню призначено ряд судових експертиз, які перебувають на виконанні у експертів відповідних установ, що не виключає можливості підозрюваним з метою перешкоджання здійснення досудового розслідування, вчинення незаконного впливу на експерта у вказаному кримінальному провадженні; а також те, що підозрюваний ОСОБА_9 може вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема пов`язаного з насильством, оскільки є тренером з боксу та має відповідну фізичну підготовку. Крім того, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу.
Таким чином, колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції, що зазначені ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України КПК України є обґрунтованими та мотивованими.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

З урахуванням наведеного, колегія суддів оцінює доводи апеляційної скарги щодо недоведеності вищезазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, як безпідставні та такі, що не підлягають задоволенню.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_16 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Також, слідчим суддею були враховані докази, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_16 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тяжкості покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним, від 7 до 12 років позбавлення волі, підозрюється у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, характер вчиненого злочину, а також останньому повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження № 0001475 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та соціальні обставини життя, зв`язки з суспільством, стан здоров`я, сімейний стан.

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги і соціальні зв`язки підозрюваної, оскільки їх наявність та міцність, а також і дані, характеризуючі особу, на що є посилання в апеляції захисника, не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що стали підставою для обрання та подальшого продовження запобіжного заходу ОСОБА_9 .

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , даних про особу підозрюваної, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14 січня 2019 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4