Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кп/641/434/2018 Справа №641/1685/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2018 року Комінтернівський районного суду м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
секретаря ОСОБА_8 ,
при розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінального провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 від 22.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
В провадженні суду знаходиться кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229 від 22.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. ст. 15, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.
На розв`язання судом в порядку ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено питання щодо доцільності продовження строку запобіжного заходу у вид тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 .
Прокурор в судовому засіданні вважала необхідним продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , при цьому зазначила, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені при застосуванні даного запобіжного заходу, не змінились. Прокурор вказала, що ОСОБА_7 скоїла особливо тяжкі умисні кримінальні правопорушення (злочини), за які законом передбачено покарання, в тому числі у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна. Крім того, прокурор посилалась на спосіб життя обвинуваченої, її соціальні зв`язки, спосіб вчинення правопорушення, тому вважала, що перебуваючи на свободі, ОСОБА_7 може переховуватися від суду, може чинити тиск на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Таким чином, з метою запобігання зазначеним ризикам, враховуючи тяжкість вчинених злочинів, даних, що характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_7 , її майновий стан, відсутність реєстрації та постійного місця проживання в м. Харкові та з метою розгляду кримінального провадження в розумні строки, вважала необхідним продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 .
Потерпіла вважала можливими змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Захисник обвинуваченої та обвинувачена заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважали можливим застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, вказали щодо відсутності доказів на підтвердження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Суд, заслухавши думку учасників процесу, оглянувши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено, що до обвинуваченої ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 24.01.2018 р. застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та, в подальшому цей строк було продовжено, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, свідчать про підвищену суспільну небезпеку. У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.
Таким чином, враховуючи, що обвинувачена до застосування запобіжного заходу не мала тісних соціальних зв`язків, постійного місця роботи, джерела заробітку, а також постійного місця мешкання в м. Харкові, на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зокрема, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, чинити тиск на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, продовжити злочинну діяльність, тому, суд вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій строком на 60 днів.
Заперечення обвинуваченої та її захисника, суд оцінює критично, оскільки фактичні обставини, на які вони посилаються, не спростовують обставини, які дають підстави вважати щодо існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 177, 197, 199, 376, 383,384, 395 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).
Строк дії ухвали до 09 лютого 2019 року.
Ухвала щодо продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя- ОСОБА_1

Судді- ОСОБА_3

ОСОБА_2