Справа № 405/7326/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2018 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 15.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна,
встановив:
слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно об`єкт нерухомого майна комплекс будівель (цех по переробці сільськогосподарської продукції) загальною площею 502 кв.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 225), який на праві власності належить ОСОБА_5 , із забороною відчужувати дане майно.
В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 15.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться завод з виробництва олії соняшникової. Діяльність з переробки насіння соняшника та реалізації олії соняшникової на вказаному вище виробництві здійснює ОСОБА_6 , який згідно даних АІС ДФС України зареєстрований ФОП та знаходиться на загальній системі оподаткування, спільно із своєю дружиною - ОСОБА_5 .
Виробничі потужності вказаної олійні, дозволяють за добу переробити близько 40 тонн насіння соняшника та отримати до 16 тон олії та близько 22 тон макухи (шроту). Згідно отриманої та відпрацьованої інформації з урахуванням технічних можливостей виробничого обладнання ФОП ОСОБА_6 встановлено, що за період першого кварталу 2018 року ФОП ОСОБА_6 перероблено близько 2 200 тон насіння соняшника при цьому виготовлено 880 тон олії соняшникової та 1 144 тони макухи. Зважаючи на вищевикладене ФОП ОСОБА_6 не відобразив в податковій звітності фактичний обсяг операцій проведених протягом 2017-2018 років., а реалізацію виготовленої продукції здійснював за готівкові кошти.
В ході досудового розслідування даного кримінального провадження 23.10.2018 за місцем знаходження комплексу будівель (цеху по переробці сільськогосподарської продукції), розташованого по АДРЕСА_1 , працівниками податкової міліції ГУ ДФС у Кіровоградській області було проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: вантажний а/м ГАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 ; кисневі балони, 2 шт.; вантажний а/м DAF, д.н.з. НОМЕР_2 ; напівпричіп, д.н.з. НОМЕР_3 ; вантажний а/м MAN, д.н.з. НОМЕР_4 з причепом, д.н.з. НОМЕР_5 ; насіння соняшника у кількості 28 520 кг.; вантажний а/м DAF, д.н.з. НОМЕР_6 , з напівпричепом типу автоцистерна, д.н.з. НОМЕР_7 , порожня з йогої відчувається запах соняшникової олії; вантажний а/м DAF, д.н.з. НОМЕР_8 , з напівпричепом, д.н.з. НОМЕР_9 ; ТТН №976 від 23.10.2018 на поставку ФОП ОСОБА_6 насіння соняшника у кількості 28 520 кг.; технічний паспорт на а/м DAF спеціалізований вантажний сідловий тягач, д.н.з. НОМЕР_2 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 ; технічний паспорт на спеціалізований напівпричіп марки "DROMECH", д.н.з. НОМЕР_7 зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 ; копія технічного паспорту на нежитлове приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 , на 8 арк.; перелік підприємств Онуфріївського району з контакними даним представників, на 1 арк.; роздруківка з переліком осіб і підприємств з чорновими записами, на 4 арк.; протокол випробувань харчової продукції від 25.11.2016р., з рукописним написом "Шаповал", на 1 арк.; відривні аркуші паперу з рукописними чорновими записами на 3 арк.; заяви ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про прийняття на роботу, від 22.10.2018, на 2 арк. та інше майно.
Крім того, вищевказаним обшуком зафіксовано факт наявності на території вищезазначеного цеху робітників та ОСОБА_6 , які здійснювали приймання вантажних транспортних засобів завантажених насінням соняшника, здійснювали підготовку лінії виробничого цеху до запуску виробництва олії соняшникової. Вказані обставини підтверджують встановлені досудовим розслідуванням об`єктивні дані причетності саме ОСОБА_6 та ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ОСОБА_7 який являється їхнім сином, навчається на денній формі навчання в Одеському національному економічному університеті, сукупно отримано прибутків у період з 2015 року по 2018 рік у сумі 110 000 грн.
Натомість, ОСОБА_6 упродовж 2017-2018 років купив 6 об`єктів рухомого майна (вантажний а/м DAF, д.н.з. НОМЕР_2 ; вантажний а/м DAF, д.н.з. НОМЕР_6 ; вантажний а/м DAF, д.н.з. НОМЕР_8 ; напівпричіп, д.н.з. НОМЕР_3 ; напівпричіп типу автоцистерна, д.н.з. НОМЕР_7 ; напівпричіп, д.н.з. НОМЕР_9 ), яке зареєстрував на ім`я свого сина ОСОБА_7 .
При цьому, загальна вартість зазначених 6 об`єктів рухомого майна, явно перевищує розміри офіційно отриманих прибутків з офіційних джерел ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Вказане може свідчити про порушення податкового законодавства.
Так, за результатами проведених обшуків, а також, в ході проведеного розслідування встановлено, що вищезазначений цех по переробці сільськогосподарської продукції, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 використовувався, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, для виготовлення олії соняшникової та макухи соняшникової з метою збуту за готівкові кошти не відображаючи в податковій звітності операції з переробки насіння соняшника на соняшникову олію та макуху.
24.10.2018 комплекс будівель (цех по переробці сільськогосподарської) продукції за адресою: АДРЕСА_1 визнано речовим доказам по даному кримінальному провадженню, як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
За таких обставин, орган досудового розслідування звертається до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вищезазначене нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_5 та яким користується ОСОБА_6 , для тимчасового позбавлення права його відчуження, оскільки не застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати можливості застосування спеціальної конфіскації.
В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити, зважаючи на підстави, викладені в ньому.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, вказавши, що ОСОБА_5 є власником комплексу будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Кримінальне провадження зареєстроване 15.05.2018, а «Висновок експертного дослідження №4/2» від 23.04.2018 року складений на підставі листа начальника оперативного управління ГУ ДФС у Кіровоградській області від 20.04.2018. Відсутність будь-яких експертиз в кримінальному провадженні підтверджує надуманість кримінального провадження і його замовний характер. Таким чином, відсутні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 чи ОСОБА_5 скоєний будь-який злочин і що є підстави накладати арешт на належне їй майно. Клопотання слідчого суперечить вимогам ст.ст. 170, 173 КПК України, ґрунтується на припущеннях і направлене на виконання замовлення ФОП ОСОБА_10 по захопленню належного ОСОБА_5 комплексу будівель. Враховуючи, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірваний ще у 2000 році, комплекс будівель не належить ФОП ОСОБА_6 та не має ніякого відношення до кримінального провадження, тому спеціальна конфіскація для такого майна не може бути застосована.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що СУ ФР ГУ ДФС у Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000354 від 15.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, щодо ухилення ФОП ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_5 , яка здійснювала ведення бухгалтерського обліку ФОП ОСОБА_6 , протягом січня-березня 2018 року умисно ухилилися від сплати податку на додану вартість в сумі 4523200 грн., що призвело до фактичного ненадходження в бюджет грошових коштів в особливо великих розмірах (витяг з ЄРДР від 25.10.2018 а.п. 6).

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом з тим, доданий до клопотання висновок експертного дослідження № 4/2 від 23.04.2018 за результатами експертних досліджень за листом № 390/10/11-28-21-03 від 20.04.2018, складений за 22 дні до внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, тобто, поза межами кримінального провадження, тому не може вважатися доказом у даному кримінальному провадженні щодо ухилення ФОП ОСОБА_6 від сплати податку на додану вартість в сумі 4523200 грн. Вказане свідчить про недоведеність слідчим існування обґрунтованої підозри такого ступеня тяжкості, що може слугувати підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчий обґрунтовує необхідність накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, що належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження призведе до втрати можливості застосування спеціальної конфіскації.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого, зокрема, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з п. 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається, зокрема з метою забезпечення спеціальної конфіскації.

Відповідно до п. 3-1 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу).

При цьому, ч. 4 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті (спеціальна конфіскація), арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 96-2 КК України гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема частинами першою і другою статей 212 Кодексу (ч.1 ст. 96-1 КК України).

З матеріалів клопотання вбачається, що власник майна, на яке слідчий просить накласти арешт ОСОБА_5 не є особою із статусом підозрюваний, обвинувачений або засуджений чи особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану їх діями, тобто не підпадає під коло осіб, визначених ст.170 КПК України.

Так, спеціальна конфіскація може бути застосована до майна третіх осіб в певних випадках, зокрема, якщо третя особа набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, безплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч.1 ст. 96-2 КК України:

1) одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення;

3) були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави;

4) були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_10 від 27.07.2007 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 585 від 2000 року (а.п. 99).

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 24.10.2018 вбачається, що право приватної власності на комплекс будівель за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано ОСОБА_5 29.08.2016, підстава виникнення права власності: декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: КД10, виданий 06.05.2016, видавник: Управління ДАБІ у Кіровоградській області; договір дарування, серія та номер: 39, виданий 26.02.2010, видавник: ОСОБА_11 приватник нотаріус Кіровоградського міського нотаріального округу (а.п. 27-29). Таким чином, майно набуте ОСОБА_5 належить їй на праві приватної власності.

Слідчим не наведено в клопотанні та не доведено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 набула об`єкт нерухомого майна від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, безплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості.

Також, слідчим не доведено, що нерухоме майно ОСОБА_5 призначалося (використовувалося) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, було предметом злочину, було підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засоби чи знаряддя вчинення злочину, тобто що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п. 1-4 ч.1 ст. 96-2 КК України.

На підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Таким чином, слідчим в своєму клопотанні не доведено, що нерухомість, яка належать на праві приватної власності ОСОБА_5 , є об`єктами спеціальної конфіскації відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України, а сама ОСОБА_5 є особою, до якої може бути застосований такий захід кримінально-правового характеру.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що на даний час підстави для обмеження власника ОСОБА_5 у користуванні і розпорядженні належним їй на праві приватної власності майном відсутні, у зв`язку з чим клопотання слідчого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України,

постановив:
в задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 15.05.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України, про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_12 Льон