Номер провадження: 11-кп/813/728/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2017 року стосовно ОСОБА_4 , якою розглянуто клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації,

установив:

Зазначеною ухвалою суду 1-ої інстанціїзадоволено клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України.

Вирок Заводського районного суду м. Орла від 16.11.2016 р. про засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 30, п. «г» ч. 4 ст. 228.1 КК РФ до 10 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у виправній колонії суворого режиму - приведений у відповідність із законодавством України.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 відрахований з 16.11.2016р. Зараховано в строк відбуття покарання час знаходження його під вартою з 19.09.2015 р. по 15.11.2016 р.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_3 зазначив, що його підзахисний не був викликаний у судове засідання суду першої інстанції, а повний текст ухвали отримав лише 05.02.2019 року, тому вважає, що строк на подачу апеляційної скарги не пропущений. Окрім того, захисник просить ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2017 року змінити.
Вивчивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_3 підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченомуКПК України.

Разом з тим, апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.
Стаття 610 КПК України передбачає порядок розгляду судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до приписів ч. 7 вказаної норми закону, ухвала постановлена згідно з цією статтею, може бути оскаржена в апеляційному порядку органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором.
Натомість ч. 4 ст. 46 КПК України передбачає, що захисник користується процесуальними правами підозрюваного, обвинуваченого, захист якого він здійснює, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо підозрюваним, обвинуваченим і не може бути доручена захиснику, з моменту надання документів, передбачених статтею 50 цього Кодексу, слідчому, прокурору, слідчому судді, суду.
Враховуючи зазначені вимоги закону, суддя-доповідач приходить до висновку про те, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_4 , не є особою, яка має право на подання апеляційної скарги на ухвалу суду 1-ої інстанції про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.
Щодо права на оскарження вироку суду, суддя-доповідач враховує позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 03.03.2016 року у справі №5-347кс15, в якій визнано право особи, яка не брала участі у судовому розгляді кримінального провадження, на оскарження судового рішення, якщо таке рішення стосується інтересів такої особи.

Натомість, відповідно до п. 2 постанови Верховного Суду України по справі № 5-103 кс-15 від 1.10.2015 року, право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Отже, суддя-доповідач вважає, що апеляційна скарга підлягає поверненню адвокату ОСОБА_3 .

Разом з цим, апеляційний суд роз`яснює, що згідно із ч. 7 ст. 399 КПК України повернення апеляційної скарги не позбавляє права звернення, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, до суду апеляційної інстанції в порядку, передбаченому цим Кодексом, у межах строку на апеляційне оскарження.
Керуючись ст.ст. 24, 370, 395, 399, 404, 419, 532, 610 КПК України, суддя-доповідач,

ухвалив:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2017 року стосовно ОСОБА_4 , якою розглянуто клопотання Міністерства Юстиції України про приведення у відповідність із законодавством України вироку суду Російської Федерації - повернути апелянту, в зв`язку з тим, що вона подана особою, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги негайно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою.
Ухвала вступає в силу з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду: ОСОБА_2