Провадження № 1-кс/359/761/2019
Справа № 359/2318/19
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2019 року м. Бориспіль

Слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на дії та бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідування і підтримання державного обвинуваченого Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
18.03.2019 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена скарга про визнання бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтриманням державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 щодо неповернення майна ОСОБА_3 протиправною та зобов`язати процесуального керівника у кримінальному провадженні № 00000758 повернути ОСОБА_3 феросплав у вигляді кусків і гранул середньої та дрібної фракції, загальною вагою близько 264 тонни, які містяться в 119 мішках біг-бегах, та знаходиться на зберіганні на складі Волинської митниці, за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі.

В обґрунтування скарги зазначено, що в кримінальному провадженні за №0004344 було вилучено майно ОСОБА_3 у вигляді партії товару, що був набутий ним на законних підставах, згідно договору відступлення прав вимоги між ОСОБА_3 та ТОВ ТД "Трейдторг" від 15.08.2014 до договору поставки № 038/14 від 12.05.2014 укладеного між ТОВ "Гарантія плюс" та ТОВ "ТД "Трейд-Торг". Право власності ОСОБА_3 підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду у м. Запоріжжя № 59372530 від 21.07.2016 по справі № 335/5896/16-ц, яким визнано право власності ОСОБА_3 на партію товару Ферохрому Сг>10% (феросплаву у вигляді кусків і гранул середньої та дрібної фракції. Хімічний склад: хрому Сг 13,24%, вуглецю С 1,29%, нікелю Ni 7,89%, фосфору Р 0,004%, сірки S 0.01%, заліза Fе2 77,566%) в кількості 264 тони, який був поставлений на підставі договору поставки (постачання) № 038/14 від 12.05.2014. Крім того, право власності ОСОБА_3 на вищезазначений товар підтверджується ухвалою Апеляційного суду Запорізької області № 65840026 від 04.04.2017 за справою № 335/5896/16-ц та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 67728629 від 07.07.2017 року за справою № 335/5896/16-ц.

Арешт на вказану партію товару, що належить ОСОБА_3 , вже неодноразово скасовувався, ухвалою Печерського суду міста Києва від 02.06.2017 у справі № 757/25179/17-к, ухвалою Печерського суду м. Києва від 02.11.2017 у справі 757/45644/17-к, ухвалою Печерського суду міста Києва від 04.06.2018 у справі 757/14564/18-к, проте прокуратура кожен раз, не виконуючи зазначені ухвали судів звертається до Печерського районного суду з клопотаннями про арешт зазначеного майна.

Крім того зазначено, що 04.06.2018 слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва, розглянувши у відкритому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, ухвалив скасувати арешт на феросплав у вигляді кусків і гранул середньої та дрібної фракції, загальною вагою близько 264 тонни, які містяться в 119 мішках біг-бегах, та знаходиться на зберіганні на складі Волинської митниці, за адресою: Волинська область, Любомльський район, с. Римачі та зобов`язано процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0004344 повернути ОСОБА_3 вищевказану партію товару.

Проте процесуальний керівник вчетверте, звернувся до Печерського районного суду з клопотанням про арешт майна, який 11 липня 2018 року ухвалою по справі № 757/31081/18-к повторно наклав арешт на вказане майно. Проте ухвала не набрала законної сили та 27.08.2018 Апеляційний суд міста Києва скасував та відмовив у його задоволенні.

25.09.2018 Генеральна прокуратура України в п`яте звернулась з клопотанням про накладення арешту на майно до Печерського районного суду міста Києва, яке було задоволено. Проте 07.02.2019 Печерський районний суд міста Києва скасував вказаний арешт та зобов`язав негайно повернути майно.

Проте на дату подання даної скарги партію товару, що належить на праві власності ОСОБА_3 так і не було повернуто законному власнику

Крім того зазначено, що 19.02.2019 ОСОБА_3 звернувся до Генеральної прокуратури України з клопотанням в порядку ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України з вимогою повернути йому майно на що отримав 22.02.2019 лист-відповідь від Генеральної прокуратури України про те, що клопотання скеровано для розгляду до Головного слідчого управління Національної поліції України.

12.03.2019 також було отримано відповідь з Головного слідчого управління Національної поліції України, за підписом старшого слідчого в особливо важливих справах ОСОБА_5 , що фактично відмовився від виконання рішення суду, відповідно до якого у них відсутні правові підстави щодо виконання ухвали Печерського районного суду міста Києва та що майно ОСОБА_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 00000758, яке, виділено з кримінального провадження № 0004344.

Вивчивши подану скаргу та додані до неї документи приходжу до висновку, що скаргу слід повернути за наступних підстав.

Так, порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.

Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 26.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.

Проте як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року № 223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306, частина третя статті 234 КПК України тощо). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у таких випадках не можна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.

Водночас у більшості випадків КПК України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України).

Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування.

Водночас, вищезазначена скарга не містить жодних обґрунтувань щодо її подання на розгляд слідчому судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області та відповідно не додано докази, що досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється Бориспільським відділом поліції ГУ НП в Київській області.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається якщо : скарга не підлягає розгляду в цьому суді.
Враховуючи вище викладене, слід повернути скаргу, оскільки вона не підлягає розгляду слідчим суддею Бориспільського міськрайонного суду Київської області, та, враховуючи викладені в скарзі обставини, може бути подана слідчому судді Печерського районного суду м.Києва, або питання про долю речових доказів може вирішити суд, в порядку, визначеному ст..100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 214, 303, 304, 306-307, 376 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на дії та бездіяльність прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідування і підтримання державного обвинуваченого Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 повернути.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня вручення її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1