Справа № 504/224/19
Провадження № 1-кп/504/459/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.05.2019смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 15.01.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рава-Руська Жовківського району Львівської області, громадянина України, українця за національністю, освіта середня, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 10.04.2009 року Жовківським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185, 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, 15, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 189, 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- 01.06.2012 року Жовківським районним судом Львівської області за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч. 2, ст. 71, ч.ч. 4, 5 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців (26.02.2016 року звільнений із застосуванням умовно-дострокового звільнення),

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

за участі прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2019 року приблизно о 18:55 год., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 перебував з дозволу та відома власника в гостях у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 . У той же час, ОСОБА_4 помітив у кишені кофти-жилетки ОСОБА_7 , яка була одягнута на потерпілій, грошові кошти, після чого у нього виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, перебуваючи в коридорі будинку за вищевказаною адресою, підійшов до ОСОБА_7 та шляхом ривка з кишені кофти-жилетки відкрито викрав грошові кошти на загальну суму 10 300 грн. (тринадцять купюр номіналом - «500» гривень, дев`ятнадцять купюр номіналом «200» гривень), після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Вказаними умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 10 300 грн.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно 14.01.2019 року приблизно о 18:55 год. він перебував з дозволу та відома власника в гостях у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_7 , де помітив у кишені кофти-жилетки ОСОБА_7 , яка була одягнута на ній, грошові кошти, після чого у нього виник умисел на відкрите викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний намір, він діючи умисно із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, перебуваючи в коридорі будинку за вищевказаною адресою, підійшов до ОСОБА_7 та шляхом ривка з кишені кофти-жилетки відкрито викрав грошові кошти на загальну суму 10 300 грн. (тринадцять купюр номіналом - «500» гривень, дев`ятнадцять купюр номіналом «200» гривень), після чого, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

У скоєному ОСОБА_4 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Потерпіла ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду провадження, в судове засідання не з`явилася. До суду надіслала заяву про розгляд провадження у її відсутність. Одночасно зазначила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Суд визнав за можливе розглядати провадження у відсутність потерпілої.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині).

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до тяжких злочинів відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, проте позитивно характеризується за місцем фактичного проживання, офіційно одружений, має на утриманні неповнолітню дитину дружини, до вчинення злочину офіційно працював, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відсутність матеріальних претензій від потерпілої. Крім того, суд враховує, що дружина обвинуваченого ОСОБА_8 хворіє та потребує термінового оперативного втручання, що підтверджується медичним висновком, наявним в матеріалах судової справи.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, потерпілої, пом`якшуючі покарання обставини, обтяжуючі покарання обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_4 міри покарання у виді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 16.01.2019 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до суду обвинувачений утримувався в ДУ «Одеська установа покарань № 21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та більше на волі не знаходився, суд вважає, що термін відбуття ним покарання слід обчислювати з 15.01.2019 року, з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 2046-VIII від 18.05.2017 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування його під вартою в період з 15.01.2019 року по 06.05.2019 року.

Кримінальним правопорушенням завдано майнову шкоду на суму 10 300 грн., яку відшкодовано потерпілій ОСОБА_7 в ході досудового розслідування.

Цивільний позов не заявлений.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України і звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 3 (трьох) років іспитового строку ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби занятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну роботу (посаду).
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк перебування його під вартою в період з 15.01.2019 року по 06.05.2019 року.

До набрання вироком законної сили, обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши засудженого з-під варти в залі суду.

Покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання втрачає силу після набрання вироком законної сили.

Речові докази по провадженню: грошові кошти на загальну суму 10 300 грн., купюрами номіналом «500» в кількості 13 штук та номіналом «200» в кількості 19 штук, які віддані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_7 , вважати повернутим власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1