Справа № 727/9219/18
Провадження № 1-кп/727/378/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2018 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участю сторони обвинувачення:

- прокурора ОСОБА_3

- потерпілої ОСОБА_4

за участю сторони захисту:

обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 приміщення Шевченківського райсуду м. Чернівці кримінальну справу у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0001712 від 28.07.2018 року по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Челябінськ Російська Федерація, росіянина, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та постійно проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий, - у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 27.07.2018р., приблизно о 19.00 год., перебуваючи за адресою м. Чернівці вул. Південно - Кільцева, 106, в ході виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно наніс потерпілій удар кулаком руки по голові та два удари по рукам; від нанесених ударів, потерпіла зігнулася схопившись руками за живіт; після чого, ОСОБА_5 продовжуючи свої протиправні дії, наніс ОСОБА_4 ще два удари ногою в область живота. Відповідно до висновку експерта №688д від 29.08.2018р., ОСОБА_4 було спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді синців: в тім`яно-скроневій ділянці зліва; по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині; по передній поверхні правого передпліччя в середній третині; по передній поверхні черевної стінки справа в нижній третині; дані тілесні ушкодження у своїй сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 будучи допитаним в порядку вимог ст. 351 КПК України, свою вину у предявленому йому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України визнав в повному обсязі, не заперечуючи своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення. В наданих показаннях підтвердив обставини скоєння ним кримінального правопорушення, по епізодах викладених в установочній частині вироку, щиро розкаявся у вчиненому. Не заперечував, що дійсно 27.07.2018, приблизно о 19.00 год., перебуваючи за адресою м. Чернівці вул. Південно - Кільцева, 106, в ході виниклого конфлікту з ОСОБА_4 , він останній наніс кілька ударів в область голови руки та живота руками і ногою. В скоєному щиро кається просить його суворо не карати; заявлений потерпілою, цивільним позивачем ОСОБА_4 цивільний позов підтримав в повному обсязі і в залі суду попросив вибачення в останньої.

Вказані показання є співмірними і з показами потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні під присягою надала показання про те, що 27.07.2018р. близько 19.00 год., вона знаходилася за адресою АДРЕСА_2 та між нею і обвинуваченим ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого останній їй наніс кулаком руки удар по голові та два удари по рукам; їй стало погано, вона присіла і розуміючи що обвинувачений ще буде наносити удари прикрила руками живіт, після чого ОСОБА_5 наніс ще кілька ударів їй ногою в область живота; вона впала і після того, як хтось вигукнув про припинення дій і виклику працівників поліції, останній її залишив. В судовому засіданні підтримала наданий нею цивільний позов, який просила задовольнити та погодилися із запропонованим прокурором покарання обвинуваченому.

На думку суду, покази обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні надав послідовно, показання є логічними і такими, що не викликають сумнівів учасників процесу у правильності та розумінні ним змісту обставин пред`явленого обвинувачення, а отже, суд з`ясувавши, що учасники процесу (сторона обвинувачення, сторона захисту) вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутні сумніви у добровільності їх позицій, і згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, і тих документів, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, а також інших доказів, у яких викладені і посвідчені відомості, що мають значення для встановлення обставин даного кримінального провадження та інших, як-то: висновок експерта з метою правильної кваліфікації дій обвинуваченого у відповідності до положень Кримінального Кодексу України. Обвинуваченому роз`яснено вимоги ст. 349 ч. 3 КПК України та роз`яснення ОСОБА_5 підтверджено.

Виходячи з наведеного, суд з врахуванням думки прокурора, потерпілої, а також за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження встановлених в судовому засіданні, у межах пред`явленого обвинувачення та згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд вірно кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, так як в судовому засіданні з достовірністю установлено, що обвинувачений вчинив злочин проти потерпілої, завдавши їй умисно легкі тілесні ушкодження.

Судом роз`яснено обвинуваченому вимогу ч.1 ст.337 КПК України, яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, згідно вимог ст. 65ч.3 КК України, у відповідності до якої особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного і обставини, що обтяжують і помякшують його покарання.

Згідно ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого в силу вимог ст.. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого у вчиненому та сприяння розкриттю злочину, не відшкодування завданої потерпілій моральної шкоди, визнав цивільний позов, попросив вибачення в залі суду перед потерпілою ОСОБА_4 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом визнається вчинення ним кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, а також щодо особи похилого віку, що не заперечувалося в засіданні самим обвинуваченим та потерпілої ОСОБА_4 .

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, висновок експерта № 602 від 08.08.2018 року судової медичної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_4 , за висновками якої останній було спричинено синець в тім`яно скроневій ділянці зліва по зовнішній поверхні лівого плеча в середній третині по передній поверхні правого передпліччя в середній третині по передній поверхні черевної стінки справа в нижній третині, а також особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що останній раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, про що свідчить довідка ІЦ при УМВС України в Чернівецькій області, вину у вчиненому обвинувачений визнав, розкаявся та сприяв розкриттю кримінального правопорушення, матеріальну шкоду завдану потерпілій протиправними діями не відшкодував, в судовому засіданні визнав в повному обсязі цивільний позов, має зареєстроване постійне місце проживання, за яким характеризується задовільно, обвинувачений перебуває на обліку в наркологічному диспансері з липня 2018 року, в психіатричній лікарні на обліку не перебуває.

Отже, суд із врахуванням наведеного вище, обставин, що пом`якщують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , вважає, що останньому слід призначити, з врахуванням думки потерпілої, покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України.

На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення. За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана не обгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Аналогічне визначено і вимогами постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 7 лютого 2003 р. «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» (з змінами і доповненнями).

Таким чином, призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , на думку суду є таким, що відповідає принципу необхідності й достатності, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В судовому засіданні, встановлено, що до початку судового розгляду справи потерпілою, цивільним позивачем ОСОБА_4 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_5 на її користь моральної шкоди в розмірі 5000 грн., який обвинуваченим було визнано і не заперечувалося проти його задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Положеннями ч.1 ст.56 КПК України, передбачено, що потерпілий має право на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом.

Суд вважає, із врахуванням досліджених доказів по справі, висновку експерта, що цивільний позов, заявлений потерпілою, цивільним позивачем ОСОБА_4 підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Як вбачається з поданої до суду позовної заяви, потерпіла посилається на те, що злочином їй було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі та душевних стражданнях, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих зв`язків, які позначили негативні зміни в її житті, викликали негативні переживання та спогади, тривогу, почуття образи. Ці події викликали у неї сильні душевні страждання, завдану моральну шкоду оцінює у розмірі 5000 гривень.

При вирішенні цивільного позову, суд виходить із дійсного розміру завданих матеріальних збитків по кримінальному провадженню, які були визнані судом доведеними, а також вимог щодо належності та допустимості доказів у кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про відшкодування моральної шкоди потерпілому, суд враховує положення Постанови Пленуму ВСУ №4 від 31.03.1995 р., зокрема п. 4, який встановлює, що відповідно дост.137 ЦПК(1502-06) у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, а також п. 9 вказаної Постанови, згідно якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Виходячи із наведеного суд вважає, що безумовно потерпіла зазнала певних моральних страждань внаслідок завдання їй з боку обвинуваченого тілесних ушкоджень, що підтверджується вище дослідженим висновком експерта, а тому позовні вимоги ОСОБА_4 грунтуються на законі і підлягають задоволенню.

Речові докази і процесуальні витрати на залучення експерта по справі в рамках кримінального провадження відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 не обиралися.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України і призначити йому покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди завданої злочином задовольнити.

Стягнути з засудженого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 5000 грн. в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні при ухваленні вироку, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1