Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4724/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.289 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2019 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №020002423 від 07 квітня 2016 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2016 року,

щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Томашпіль, Хмільницького району Вінницької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9
захисника ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Прокурор в апеляційній скарзі вирок суду просить скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покаранняза ч.2 ст. 289 КК України у виді 6 років позбавлення волі без конфіскації майна, що є власністю обвинуваченого. Вказує на те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає вимогам ст.65 КК України, оскільки є явно несправедливим внаслідок м`якості. Зазначає, що обґрунтовуючи звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, суд послався на те що, обвинувачений раніше судимий, але повністю відбув покарання, його вік, а також те, що він в складі Добровольчого батальйону ОУН приймав участь в бойових діях в зоні проведення АТО в с. Піски Донецької області та був нагороджений бойовою відзнакою Добровольчого батальйону ОУН, проживає в цивільному шлюбі з ОСОБА_11 , яка хворіє на онкологічне захворювання та має статус багатодітної матері, має на утриманні сина, який має статус дитини-інваліда, вибачився в судовому засіданні перед потерпілим, який не наполягав на призначенні йому суворого покарання.Посилається на те, що призначаючи обвинуваченому покарання суд не врахував, що він раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких злочинів, ніде не працював та не працює, залишив постійне місце проживання, порушивши таким чином, умови обраного йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у зв`язку з чим був оголошений судом у розшук.

Вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст.289 КК України на 5 років позбавлення волі безконфіскації майна.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком впродовж трьох років.

На підставі ст. 76 КК України на обвинуваченого судом покладені обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

- періодично у встановленому законом порядку відмічатися в органі з питань пробації.

Вдповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_7 строк попереднього увязнення за період з 10.11.2016 року по 28.12.2016 року включно до строку відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 в доход держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз в сумі 2 114,84 гривень.

Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 07.04.2016 року близько 04 години 20 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння,знаходився поблизу буд. № 4, що по проїзду академіка Тутковського в м. Житомирі, де побачив автомобіль марки ВАЗ 2107 зеленого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 .

В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, який належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаються не поміченими, в цей же день та час, в цьому ж місці, шляхом пошкодження серцевини замка передніх лівих дверей невстановленим слідством предметом, проник до вищевказаного транспортного засобу та шляхом з`єднання дротів живлення замка запалення, запустив двигун та розпочав рух, таким чином незаконно, повторно, заволодів автомобілем марки ВАЗ 2107 реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 61 260,64 гривень, що належить ОСОБА_9 .

В подальшому, 07.04.2016 року близько 05 години 00 хвилин поблизу буд. 4 по проїзду Ак.Тутковського в м. Житомирі, ОСОБА_7 був затриманий працівниками патрульної поліції.

Заслухавши доповідача, прокурора і потерпілого про задоволення апеляційної скарги поданої прокурором, обвинуваченого та захисника, які вважали вирок суду законним і обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 370 КПК України вирок суду повинен, бути законним і обґрунтованим і вмотивованим.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнано судом доведеним із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.
Вказаних вимог закону суд не дотримався.

Зі змісту вироку видно, що визнаючи винуватими ОСОБА_7 у вчиненні злочину, суд у мотивувальній частині вироку не зазначив формулювання обвинувачення, яке визнано саме судом доведеним, а вказав формулювання обвинувачення, яке визнано доведеним органом обвинуваченням, «згідно обвинувального акту», а вказане формулювання допускається лише у разі виправдання особи у вчиненні злочину.
Порушення, яке допустив районний суд, відповідно до ч.1 ст. 412 КПК України, є істотним, оскільки воно перешкодило суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
За таких обставин, вирок суду не може залишатися в силі, підлягає скасуванню, з призначенням по кримінальному провадженню нового судового розгляду.
При новому розгляді кримінального провадження необхідно ретельно дослідити усі зібрані докази, дати належну правову оцінку діям ОСОБА_7 , перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Колегія суддів вважає, що покарання призначене судом ОСОБА_7 є надмірно м`яким та таким, що не відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 28 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Запобіжний захід ОСОБА_7 залишити попередній особисте зобов`язання з обов`язком прибувати до суду за кожною вимогою.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді :