Номер провадження 1-кп/495/514/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2018 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002834 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Татарбунари Одеської області, українця, громадянина України, не одруженого, працюючого за наймом, маючого на утриманні бабусю похилого віку 1930 року народження, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 17 серпня 2018 року, приблизно о 14 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , підійшов до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який йшов в бік ринку разом зі своїм товаришем неповнолітнім свідком ОСОБА_6 , який знаходиться в смт. Сергіївка міста Білгород-Дністровський Одеської області, та почав спілкуватися з неповнолітнім потерпілим ОСОБА_5 . В ході спілкування обвинувачений ОСОБА_3 , побачивши у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон, попросив мобільний телефон, щоб показати фокус при цьому запевнивши його, що поверне належний йому мобільний телефон. Неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , не знаючи і не підозрюючи про наміри обвинуваченого ОСОБА_3 , віддав останньому свій мобільний телефон марки «FLY ЕАС - 032 FS 509 nimbus 9» вартістю 1083,33 гривень разом з SIM картою оператора Київстар № НОМЕР_1 вартістю 30,00 грн.

У результаті чого, обвинувачений ОСОБА_3 , переслідуючи свій раптово виниклий намір, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довіри, не звертаючи увагу на неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , з належним йому мобільним телефоном зник скориставшись викраденим на свою користь, тим самим спричинивши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 1113,33 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно 17.08.2018 року, він перебуваючи біля будинку № 9 по вул. Чорноморській в смт. Сергіївка міста Білгород-Дністровський Одеської області, побачив потерпілого ОСОБА_5 та почав спілкуватися з ним. В ході розмови він побачив у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон, попросив у останнього телефон для того щоб показати фокус, тобто хотів пожартувати з потерпілим, та пішов в бік ринку з телефоном останнього. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив призначити йому покарання у вигляді штрафу.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинувачений ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відносить щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, позитивну характеристику за місцем мешкання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, його щире каяття в скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його ставлення до скоєного, а саме те, що він розкаявся у скоєному та сприяв розкриттю злочину, те, що він має постійне місце проживання на території смт. Сергіївка м. Білгород-Дністровський Одеської області, його сімейний стан, а саме, що у нього на утриманні мається бабуся похилого віку, суд вважає можливим обрати у відношенні обвинуваченого покарання, не пов`язане з обмеженням волі, та застосувати до нього покарання у вигляді мінімального штрафу, передбаченого санкцією статті 190 ч. 1 КК України.

На переконання суду, призначення такого покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави за проведення товарознавчої експертизи 1716,00 грн.

Речові докази: телефон марки «FLY ЕАС - 032 FS 509 nimbus 9» разом з SIM картою оператора Київстар № НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510грн.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави за проведення товарознавчої експертизи 1716,00 грн.

Речові докази: телефон марки «FLY ЕАС - 032 FS 509 nimbus 9» разом з SIM картою оператора Київстар № НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП України в Одеській області повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1