справа №619/377/19
провадження №1-кп/619/198/19
ВИРОК
Іменем України

20 березня 2019року м. Дергачі
Судова колегія Дергачівського районного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: секретаря судового засідання- ОСОБА_4 ,
захисника- ОСОБА_5 ,
обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі кримінальне провадження № 0001678 у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Харків, не одруженого, освіта середня. не працюючого, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України ,-

ВСТАНОВИЛА:

31 жовтня 2018 року близько 22 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_6 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_2 разом зі своєю знайомою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час розмови між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, під час якого ОСОБА_6 наніс один удар лівою рукою в обличчя ОСОБА_7 . Під час подальшого конфлікту ОСОБА_7 зайшла до спальної кімнати вказаного будинку, де за нею зайшов ОСОБА_6 та наніс ще один удар правою рукою в обличчя ОСОБА_7 , в результаті якого остання присіла на стілець.
Після вказаних дій, під час подальшого конфлікту, у ОСОБА_6 , виник прямий умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , реалізуючи який,він, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті останньої, діючи з цією метою, з мотивів особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 взяв обома руками дерев`яну биту, яка знаходилася поруч на ліжку, підняв її над головою ОСОБА_7 та наніс вказаною битою 4-5 ударів, спрямованих зверху вниз по життєво важливому органу - голові ОСОБА_7 , від яких остання впала на підлогу і ознак життя не подавала. Після цього ОСОБА_6 відтягнув тіло ОСОБА_7 до приміщення нежилої кімнати вказаного будинку, де в результаті проведеного огляду 04.11.2018 о 01.50 в буд. АДРЕСА_2 виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з тілесними ушкодженнями голови.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 353/18Дт від 27.12.2018 причиною смерті ОСОБА_7 стало гостре порушення мозкового кровообігу, обумовлене наявністю закритої черепно-мозкової травми, морфологічно проявилася у вигляді рвано-забитих ран скроневої, тім`яної та потиличної ділянок, крововиливів під тверду мозкову оболонку (субдуральний крововилив), крововиливи під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний крововилив), лінійний перелом основи черепа (що проходить від скроневої кістки, через середню та задню черепні ямки, в подальшому переходячи на потиличну кістку). Вищезазначена черепно-мозкова травма утворилася від неодноразової дії тупого предмета, який не відобразив в пошкодженні своїх індивідуальних властивостей, незадовго до настання смерті (час вимірюється хвилинами або десятками хвилин). За ступенем тяжкості вищезазначена травма має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочину, так як це зазначено вище.

Надав показання про те, що в обвинувальному акті всі відомості зазначені правильно. Не заперечував час, спосіб, інші обставини вчинення злочину. Пояснив, що наніс потерпілій множинні тілесні ушкодження, про що дуже жалкує.Щиро кається у скоєному.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, судова колегія відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнала недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч. 4 ст. 349 КПК України судова колегія обмежилась допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні вищезазначеного злочину доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , які виразились в убивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, судова колегія кваліфікує за ч.1 ст. 115 КК України.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має хвороби органів зору, що підтверджується наданою медичною документацією. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи від 14.01.2019 ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі синдрому залежності внаслідок вживання опіоїдів. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання, поза тимчасового розладу психічної діяльності. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Повністю визнав свою вину, щиро кається у скоєному.

Обставин, які обтяжують покарання винуватого ОСОБА_6 судовою колегією не встановлено.

Судова колегія враховує явку із зізнанням, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Відповідно до змісту ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Судова колегія при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, а також факт відсутності обставин, які обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями, які містить п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи із засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування й належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Таким чином, при призначенні покарання ОСОБА_6 судова колегія відповідно до вимог ст.65 КК України бере до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.

Згідно ч.6 ст.368 КПК України обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За таких обставин справи судова колегія вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції даної статті.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 377 КПК України, судова колегія,

УХВАЛИЛА :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити незмінною - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 04.11.2018

Речові докази: речі та змиви речей знищити, конверти зі слідами папілярних візерунків залишити в матеріалах провадження.

Стягнути із ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи №1601 - 2574.00 грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3