Єдиний унікальний номер 205/8596/18
№ 205/8596/18
№ 1-кс/205/2022/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003002 від 17.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2018 року до суду надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.11.2018 року за № 0003002, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

17.11.2018 року до Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла заява від Громадської Організації « ІНФОРМАЦІЯ_1 », про те, що ними було виявлено факт шахрайських дій невстановленою особою, яка шляхом обману заволоділа чужим майном, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що 05.04.2018 року за місцем мешкання було виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зі значними гнильними змінами.

Даний факт зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 05.04.2018 року за № 0000784, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, з позначкою «природня смерть» оскільки видимих ознак насильницької смерті під час проведення огляду виявлено не було.

20.11.2018 року постановою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №4 копії матеріалів №0000784 було долучено до матеріалів кримінального провадження № 0003002.

Згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_5 від 07.04.2018 року ОСОБА_4 проживав один та останній раз свідок бачив померлого не менше ніж за два місяці до виявлення трупу ОСОБА_4 .

В ході досудового розслідування встановлено, що 17.07.2018 року нотаріусом ОСОБА_6 зареєстровано під № 42092655 нотаріальну дію, а саме договір купівлі-продажу вказаної квартири реєстраційний АДРЕСА_2 , на підставі якого право власності на дану квартиру набув ОСОБА_7 , реєстраційний номер ІНН НОМЕР_1 паспорт громадянина України НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ у м. Дніпропетровську. Хто саме відчужив нерухоме майно нотаріусом ОСОБА_6 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вказано не було.

Отже договір-купівлі продажу укладено лише через 3 місяці після встановлення факту смерті ОСОБА_4 , коли він уже згідно ст. 30 ЦК України втратив цивільну дієздатність, а отже не міг вчиняти жодних правочинів, та згідно ст. 1270 ЦК України не пройшов необхідний, визначений законом строк спадкування у 6 місяців.

В свою чергу 14.11.2018 року приватним нотаріусом ОСОБА_8 внесено зміни права власності на кв. АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу № 12344 від 14.11.2018 року було зареєстровано право власності на вищевказану квартиру за ОСОБА_9 .

На теперішній час, з використанням підроблених документів, або іншим незаконним способом вищевказана квартира незаконно відчужена. Крім того, існують достатні підстави вважати, що нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в подальшому може виступити предметом іпотеки, здано в оренду або пошкоджено.

20.11.2018 року квартиру АДРЕСА_3 було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0003002.

У своєму клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_3 . Заборонити здійснення будь-яких операцій, пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь-яким чином та використовувати зазначене майно.

Згідно із ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, однак їх неявка згідно вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Частиною 1 статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Між тим, відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у клопотанні про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Другий абзац частини першої статті 170 КПК України зазначає, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи, що вказана вище квартира є важливим речовим доказом та з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, відчуження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на квартиру арешт.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170-172, 175 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003002 від 17.11.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_3 .

Заборонити здійснення будь-яких операцій, пов`язаних із відчуженням квартири АДРЕСА_3 , та заборонити інший особі розпоряджатись будь-яким чином та використовувати зазначене майно.

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1