Справа № 342/4/18
Провадження № 1-кп/342/56/2018
18 грудня 2018 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованої в с. Тишківці, жительки АДРЕСА_1 , не одруженої, громадянки України, яка має професійно-технічну освіту, навчалась в ДНЗ Коломийський професійний ліцей сфери послуг, неофіційно працює офіціантом, раніше судима вироком Коломийського міськрайонного суду від 23.03.2018 р. за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
учасники судового провадження:
прокурори ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
потерпіла ОСОБА_10 ,
законний представник ОСОБА_11 ,
представники служби в справах дітей Городенківської РДА ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
представник Городенківського відділення поліції ОСОБА_14 ,
обвинувачена ОСОБА_5 ,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 вчинила таємне викрадення чужого майна.
Злочин вчинила за таких обставин.
25.11.2017р. близько 23 год. ОСОБА_5 прийшла на дискотеку в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 . Перебуваючи в приміщенні гардеробної кімнати кафе, яка не забезпечена охороною та перебуває у вільному доступі всіх відвідувачів, у ОСОБА_5 виник злочинний намір вчинити крадіжку чужого майна. Реалізуючи свій намір, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_5 оглянула куртки, які знаходились на вішаках у гардеробній кімнаті, в одній з яких, що належить ОСОБА_10 , виявила мобільний телефон марки «Sоnу Хреria M2». Діючи умисно, усвідомлюючи cуспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, користуючись відсутністю сторонніх осіб, ОСОБА_5 таємно викрала мобільний телефон марки «Sоnу Хреria M2» білого кольору з сім-карткою та карткою пам`яті, вимкнула телефон та сховала в кишеню своєї куртки. Після чого пішла до танцювальної зали кафе, де перебувала до 01 год. Після завершення дискотеки викраденим мобільним телефоном розпорядилась на власний розсуд. Своїми діями спричинила потерпілій ОСОБА_10 матеріальні збитки на суму 1443 грн., що включає вартість: телефона 1333 грн., сім-картки мобільного оператора ПрАТ «Київстар» 25 грн., картки пам`яті 4 GB 85 грн.
Обвинувачена ОСОБА_5 вину визнала, щиро розкаюється у вчиненному. Суду показала, що 25.11.2017 р. після 22 год. прийшла в кафе «Старий замок» по вул. С. Дідича, 15А в м. Городенка на дискотеку. Перебуваючи в приміщенні гардеробної кімнати кафе на другому поверсі, де відвідувачі залишали верхній одяг, в неї виник намір вчинити крадіжку чужого майна. Скориставшись тим, що в гардеробній, крім неї, нікого не було, в одній із курток в зовнішній кишені виявила мобільний телефон «Sоnу Хреria». Зразу його виключила та поклала в кишеню своєї куртки, після чого пішла танцювати. Коли біля 1 год. ночі вийшла з приміщення кафе на вулицю, витягнула сім-картку з викраденого мобільного телефона. Мала намір «перепрошити» цей телефон. Але через декілька днів віддала викрадений телефон своїй знайомій Плитус Діані з м. Надвірна, з якою разом вчилась в Коломиї. Після того, як остання «перепрошила» цей телефон, зателефонували з поліції та викликали її в поліцію.
Винуватість ОСОБА_5 в скоєному злочині доведена показаннями потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_15 .
Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні 13.04.2018 р. показала, що телефон «Sоnу Хреria M2» білого кольору придбала влітку 2017р. приблизно за 2000 грн. 25.11.2017р. ввечері вона з друзями прийшла на дискотеку в кафе «Старий замок», на той час дискотека вже розпочалась. В гардеробній кімнаті скинула куртку, в кишені куртки залишила свій телефон. Ще до закінчення дискотеки зайшла в гардеробну, хотіла подивитись на телефон, чи ніхто їй не дзвонив, і виявила, що телефон викрали. Звернулась до власника кафе, щоб переглянути записи відеокамери. Однак, із записів неможливо було впізнати, хто саме викрав телефон, так як багато людей заходили/виходили з приміщення гардеробної. Через день звернулась до поліції. Телефон був знайдений працівниками поліції в обвинуваченої і їй повернутий. В даний час претензій до обвинуваченої не має, не наполягає на суворій мірі покарання для неї. 29.10.2018р. потерпіла подала до суду заявупро продовження розгляду справи в її відсутності, так як в зв`язку з декретною відпусткою вона не може з`явитись в судове засідання; просить розгляд кримінального провадження закінчувати без неї. Одночасно зазначила, що згідно свідоцтва про шлюб вона змінила прізвище ОСОБА_16 на ОСОБА_17 .
Згідно ст. 325 КПК України судом вирішено продовжувати судовий розгляд у відсутності потерпілої.
Свідок ОСОБА_15 показала, що вона є подругою потерпілої ОСОБА_10 , з якою разом вони були на дискотеці в кафе «Старий замок» ввечері 25.11.2017р. Свідок ствердила показання потерпілої стосовно обставин, за яких було виявлено викрадення мобільного телефона, який ОСОБА_10 залишила в своїй куртці в гардеробній кімнаті і що після виявлення факту крадіжки вони звертались до власника кафе для надання можливості переглянути записи відеокамери. Однак, із записів неможливо було впізнати, хто саме викрав телефон. Їй відомо, що потерпілій телефон був повернутий працівниками поліції.
Також винуватість ОСОБА_5 у вчиненні крадіжки стверджується дослідженими під час судового розгляду документами:
- рапортом про те, що 27.11.2017 р. о 10:36 год. по телефону до чергової частини Городенківського ВП Коломийського відділу поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_10 , жительки м. Городенка, про те, що 25.11.2017р. в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в м. Городенка вона виявила відсутність свого мобільного телефону, який залишала в куртці в кишені;
- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.11.2017 р., де зазначено, що ОСОБА_10 повідомила про те, що в період часу з 21 год. 25.11.2017 р. до 01год. 26.11.2017 р. в кафе «Старий замок» в м. Городенка по вул. С. Дідича невідома особа вчинила крадіжку мобільного телефона марки «Sоnу Хреria M2» ІМЕІ: НОМЕР_1 з номером сім-картки НОМЕР_2 ;
- заявою ОСОБА_5 від 04.12.2017 р., наданою в присутності її матері ОСОБА_11 , про те, що вона добровільно видає працівникам поліції мобільний телефон марки «Sоnу Хреria M2», який вона викрала 25.11.2017р. з кишені куртки в гардеробній кімнаті кафе «Старий замок» в м. Городенка;
- даними Протоколу огляду місця події від 04.12.2017 р. з фототаблицею, складеного в присутності двох понятих, в якому зазначено, що ОСОБА_5 в приміщенні службового кабінету Городенківського відділення поліції, в присутності її матері ОСОБА_11 , добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон марки «Sоnу Хреria M2» білого кольору та написала заяву про добровільну видачу цього мобільного телефона; описано зовнішній вигляд та зафіксовано телефон на фотографіях;
- даними протоколу огляду предмета від 04.12.2017 р. мобільного телефону марки «Sоnу Хреria M2» з карткою пам`яті 4GB, складеного в присутності двох понятих, в якому описано зовнішній вигляд телефону;
- висновком експерта № 4.3.-362/17 від 27.12.2017 р., згідно з яким станом на 25.11.2017 р. ринкова вартість бувшого у використанні мобільного телефону марки «Sоnу Хреria M2» могла становити 1333 грн., ринкова вартість бувшої у використанні карти пам`яті 4GB могла становити 85 грн.;
- даними постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 04.12.2017 р., згідно якої мобільний телефон марки Sоnу Хреria M2» ІМЕІ: НОМЕР_1 та карта пам`яті в ньому об`ємом 4GB визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 .
Оцінюючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого їй злочину повністю доведена, її дії вірно кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд керується положеннями статей 65-67, 98, 103 Кримінального кодексу України, враховує тяжкість вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, обставини вчинення, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обставин, що обтяжують покарання не встановлено, а також враховує умови життя та виховання обвинуваченої, рівень її розвитку, вплив дорослих.
Вчинений ОСОБА_5 злочин відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченої, повне визнання нею вини, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність претензій зі сторони потерпілої, вчинення злочину обвинуваченою в неповнолітньому віці.
Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона зареєстрована в с. Тишківці Городенківського району Івано-Франківської області, фактично її місцем проживання є м. Городенка, де вона проживає разом з матір`ю, її чоловіком, молодшими братом і сестрою, що стверджено Актом обстеження матеріально-побутових умов і сімейних обставин від 14.12.2017р.; вона позитивно характеризується органом місцевого самоврядування за місцем проживання та Коломийським ПЛСП за місцем навчання; на обліку в наркологічному, психоневрологічному та підлітковому кабінетах Городенківської ЦРЛ не перебуває; негативно ставиться до скоєного, щиро розкаюється.
Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, визначає ч. 2 ст. 65 Кримінального кодексу України.
Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд керується положеннями, визначеними у розділі XV КК України та роз`ясненнями, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», що суди при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватись принципу справедливості, індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. До неповнолітніх, визнаних винними у скоєнні злочину, судом може бути призначено лише покарання, передбачені у ст.98 КК, та виключно в межах розмірів та строків, установлених ст.ст.99-102 КК України.
За наведених вище обставин, враховуючи досудову доповідь Городенківського районного сектору з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, з якої слідує, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства та особа не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб, рівень небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, визначається як середній, позицію прокурора, який просить призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, суд приходить до переконання, що ОСОБА_5 слід обрати покарання в межах санкції ч. 1 статті 185 КК України у виді штрафу, оскільки обвинувачена працює та має самостійний заробіток. Такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженої та попередження скоєння нею нових злочинів.
Враховуючи те, що даний злочин ОСОБА_5 вчинила до постановлення вироку Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області від 23.03.2018 р., яким ОСОБА_5 засуджена за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень; штраф сплачений, про що свідчить квитанція № 63.13.1/13128444 від 27.03.2018 р., тому покарання слід призначити з врахуванням ч. 4 ст. 70 КК України.
Згідно із ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати за проведення судової експертизи відповідно до ч.2 ст.124 КПК України слід покласти на обвинувачену.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100,124, 368-371, 373-374, 395, 484,485,487, 488, 490,496 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому виразі становить 1020 (одну тисячу двадцять) гривень.
Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.03.2018 р., яким засуджено ОСОБА_5 за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, слід виконувати самостійно, на підставі ч. 3 ст. 72 КК України.

Речові докази: мобільний телефон марки Sоnу Хреria M2» ІМЕІ: НОМЕР_1 та карту пам`яті в ньому об`ємом 4GB, передані на зберігання потерпілій ОСОБА_18 , залишити їй, як власнику.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 494,35грн. процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи № 4.3.-362/17 від 27.12.2017 р.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського апеляційного суду через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя: ОСОБА_1