№707/984/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2018 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0000623 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Черкаси, а жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, раніше судимого: 07 червня 2013 року Київським районним судом м. Одеса за ч. 3 ст. 187 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений 07 квітня 2017 року по відбуттю строку покарання

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 13 травня 2018 року близько 01.00 год., знаходячись поблизу музею «Садиба ОСОБА_6 » по вулиці Шевченка у с. Мошни Черкаського району Черкаської області, під час словесного конфлікту, який раптово виник на ґрунті особистих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій штовхнув двома руками в груди ОСОБА_4 , від чого останній впав на асфальт, а ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії відносно ОСОБА_4 , наніс йому близько 5 ударів правою ногою в обличчя, спричинивши при цьому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: чисельних саден тім`яної ділянки справа, синця лівої половини обличчя, синця повіки правого ока та чисельних саден ділянки носа, які згідно висновку експерта № 02-01/631 від 23 травня 2018 року відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень та які могли виникнути за обставин, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту від 14 травня 2018 року, проведеного за участі ОСОБА_4 .

Обвинувачений у судовому засіданні винуватим себе не визнав повністю та показав, що 13 травня 2018 року вранці до його співмешканки зателефонував її вітчим та сказав, щоб вони прийшли подивилися, що він з ним зробив напередодні. Оскільки він потерпілому ніяких тілесних ушкоджень не наносив, вирішив туди не йти. Він дійсно був у барі напередодні ввечері, і бачив потерпілого з якимись чоловіками, сам вживав алкоголь і дрімав у барі, за потерпілим не йшов і тілесних ушкоджень йому не наносив. Однак словесні перепалки раніше у них бували.

Не зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується наступними доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який у судовому засіданні показав, що ОСОБА_5 проживає з ОСОБА_7 , яка є донькою його дружини ОСОБА_8 .. Попередньо з ОСОБА_5 у нього виникали конфлікти із-за дітей ОСОБА_9 . Незадовго до спричинення йому тілесних ушкоджень опікунська рада забрала меншу дитину ОСОБА_9 , а старша дитина втекла до них і проживає разом з ними. 13 травня 2018 року він ліг відпочивати, йому зателефонували з бару «Бурхливий потік» і попросили забрати падчерицю ОСОБА_9 , так як вона нетвереза. Він прийшов до літнього майданчика кафе і побачив, що ОСОБА_10 спить, поруч стояв пакет з речами. Він забрав пакет з речами, дав ОСОБА_11 свою куртку і потихеньку повів її додому на кінець села. Коли вони проходили біля музею, їх наздогнав ОСОБА_10 , який 2 рази штовхнув його в груди, від чого він впав на спину і ОСОБА_12 наніс йому ще декілька, близько 5-8 ударів ногою по голові та обличчю. ОСОБА_11 схопила його за руку і зупинила. Він піднявся, забрав у ОСОБА_11 свою куртку та пішов додому, де все розповів своїй дружині. Наступного дня повідомив поліції та звернувся до СМЕ;

-показаннями свідка ОСОБА_8 , яка у судовому засіданні показала, що в неї є донька ОСОБА_13 , яка проживає з співмешканцем ОСОБА_14 . У ОСОБА_7 є двоє дітей. 11 травня 2018 року служба у справах дітей вилучила у неї меншу дитину, а старша дитина прибігла до них, щоб з ними і залишитися. З цього приводу у них був конфлікт з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . 12 травня 2018 року ОСОБА_8 лягла спати. Близько 01.20 год. прокинулась від удару дверей. Побачила, що ОСОБА_4 сидів і тримав голову руками. Побачила у нього під оком гулі. На питання що трапилось ОСОБА_4 відповів, що йому близько 23.30 год. чи 00.00 год. зателефонували з незнайомого номеру і попросили забрати падчерицю ОСОБА_11 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння у барі «Бурхливий Потік». Він пішов до бару і вмовив ОСОБА_11 піти додому, забрав їх пакет з речами та вів ОСОБА_11 по-під руки додому. По дорозі пояснював їй, що не пити треба, а думати як забрати додому дітей. Коли вони проходили ОСОБА_15 ОСОБА_16 . Шевченка їх наздогнав ОСОБА_17 і штовхнув ОСОБА_4 , який у відповідь його також штовхнув. ОСОБА_12 штовхнув ОСОБА_4 сильніше і останній впав, а ОСОБА_10 ногами наніс йому близько 5-6 ударів по голові. Зранку ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_18 і попросив підійти поговорити. Останній пообіцяв прийти, але не прийшов. Потім свідок зателефонувала ОСОБА_11 і запропонувала прийти подивитись, що наробив ОСОБА_12 . ОСОБА_11 відповіла, що ОСОБА_12 мало дав і зараз прийдуть добавлять;

-показаннями свідка ОСОБА_19 , який у судовому засіданні показав, що раніше працював охоронником у барі «Бурхливий Потік». 12 травня 2018 року він був на роботі. Увечері до бару прийшли ОСОБА_10 і його співмешканка ОСОБА_11 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння. Вони вживали пиво, горілку, а потім заснули за столом. Трохи пізніше підійшов ОСОБА_20 та повів по-тихеньку ОСОБА_11 додому. Близько 00 год., коли зачинявся бар, свідок розбудив ОСОБА_21 , який пішов в ту сторону, в яку десь за 20 хвилин до цього пішли ОСОБА_22 та ОСОБА_11 . Наступного ранку свідок бачив ОСОБА_22 , який був весь побитий. Як пояснив ОСОБА_22 , що ввечері, коли він проводжав додому ОСОБА_11 , біля садиби Шевченка їх наздогнав ОСОБА_10 і побив його ногами;

-даними рапорту інспектора СРПП № 4 Черкаського районного відділення поліції Черкаського ВП ГУНП у Черкаській області про те, що 13 травня 2018 року отримано повідомлення від потерпілого, що його знайомий наніс йому тілесні ушкодження під час конфлікту;

- даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_4 від 13 травня 2018 року, у якому він вказав, що 12 травня 2018 року близько 00.00 год. отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_23 ;

- даними висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 14 травня 2018 року, згідно яких під час проведення огляду на підставі самозвернення ОСОБА_4 виявлено: чисельні садна тім`яної ділянки справа, синець лівої половини обличчя, синець повік правого ока та чисельні садна ділянку носа; Вказані вище ушкодження виникли внаслідок дії тупих предметів, приблизно за добу до проведення огляду ОСОБА_4 , на підставі самозвернення, що підтверджується їх видом та морфологічними властивостями. Виявлені тілесні ушкодження за ступенем тяжкості належать до ЛЕГКИХ;

- даними протоколу слідчого експерименту від 14 травня 2018 року, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_4 та фототаблицею до нього, під час якого ОСОБА_4 показав як ОСОБА_10 його штовхнув руками, від чого він впав на асфальт, а ОСОБА_12 наніс йому близько 5 ударів правою ногою у обличчя;

- даними висновку експерта № 02-01/631 від 23 травня 2018 року, відповідно до якого у ОСОБА_4 мали місце тілесні ушкодження у вигляді чисельних саден тім`яної ділянки справа, синець лівої половини обличчя, синець повік правого ока та чисельні садна ділянки носа. Вид та морфологічні властивості вказаних вище тілесних ушкоджень вказують на те, що вони виникли внаслідок дії тупих предметів, приблизно за добу до проведення огляду ОСОБА_4 (14.05.2018), не виключено у термін та за обставин, вказаних у протоколі проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 . Вказані ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю та його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Суд вважає, що не визнання вини обвинуваченим є намаганням уникнути кримінальної відповідальності за скоєне та розцінює його показання щодо не нанесення тілесних ушкоджень потерпілому як форму захисту від пред`явленого обвинувачення.

Показання потерпілого підтверджені показанями його дружини з його ж слів, показаннями працівника бару, а також підтверджені висновком експерта та слідчим експериментом, проведеним за участю потерпілого.

Указані показання потерпілого та свідків по справі є узгодженими між собою, логічними та не суперечать іншим доказам, які суд оцінивши у сукупності вважає належними та допустимими.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання негативно, раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, не одружений, у вчиненому злочині не розкаявся, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, рецидив злочину, як обтяжуючу покарання обставину, висновок сектору з питань пробації щодо того, що виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства може становити небезпеку для суспільства, а тому суд з урахуванням санкції статті, передбаченої ч.1 ст. 125 КК України вважає, що покарання у виді суспільно-корисних робіт буде достатнім та необхідним покаранням для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати по справі та речові докази - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України і призначити йому покарання у виді 180 год. громадських робіт.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання залишити попередній до набрання вироком законної сили.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги учасниками процесу до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження за заявою можуть отримати в суді в секретаря копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1