Справа № 392/1344/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2018 року Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі колегії суддів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4 ,

за участю прокурора: ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0000477 від 25.06.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25 жовтня 2018 року обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23 грудня 2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

В судовому засіданні постало питання щодо доцільності перебування обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою.

В судовому засіданні прокурор зазначив про необхідність продовження обвинуваченим запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зазначивши, що обвинувачені скоїли особливо тяжкий злочин, ризики застосування запобіжного заходу тримання під вартою не відпали, обвинувачені можуть ухилитися від суду, впливати на потерпілих та свідків, які не до питанні в судовому засіданні.

Заслухавши доводи прокурора, думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до висновку про доцільність продовження тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для справи; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 судом враховані обставини, передбачені ст.178 КПК України, а саме тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, міцність соціальних зв`язків обвинувачених.

Так, ОСОБА_8 уродженець с. Олександрівка, Маловисківського району, Кіровоградської області, не одружений, не працюючий, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

ОСОБА_9 уродженець м. Жагань, Польща, не одружений, не працюючий, не маючий на утриманні малолітніх дітей, що свідчить про відсутність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч.3 ст. 187 КК України поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 12 років.

Наведене свідчить про те, що обвинувачені в подальшому можуть переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності та незаконно впливати на потерпілих та свідків, які не допитані в судовому засіданні.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що тримання обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного запобіжний захід тримання під вартою відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підлягає продовженню строком на 60 днів, тобто до 18 лютого 2019 року, так як більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків та завдань кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 331, 177, 178 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 лютого 2019 року включно.

Продовжити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід - тримання під вартою на 60 днів, тобто до 18 лютого 2019 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3