Справа № 643/861/19
Провадження № 1-кс/643/443/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.01.2019 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зала суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні № 0006907 від 09.12.2018 за ч. 1 ст. 122 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою за спеціальністю автослюсар, не судимий, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин: 08.12.2018 о 00:25 на вході до супермаркету «АТБ», розташованого в м. Харкові по пр. Тракторобудівників, 130, знаходились ОСОБА_7 , раніше знайомий йому ОСОБА_8 та незнайомі ОСОБА_9 й ОСОБА_6 . В той же день, о 00:26, через те, що ОСОБА_7 , нібито, образив ОСОБА_8 , останній наніс йому несильний удар долонею лівої руки у щелепу праворуч, а ОСОБА_9 схопив правою рукою ОСОБА_7 за одяг спереду та відштовхнув у сторону. В цей час у ОСОБА_6 раптово виник умисел на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, реалізуючи який він підбіг до останнього та наніс один удар кулаком правої руки в область нижньої щелепи ОСОБА_7 зліва, а потім повалив потерпілого на землю та почав наносити йому удари руками й ногами по тулубу.

В результаті дій ОСОБА_6 ОСОБА_7 спричинено закритий двобічний перелом нижньої щелепи в області суглобового відростку справа із зсувом тіла нижньої щелепи в зоні 35, 34 зубів, який є тілесним ушкодженням середнього ступеню тяжкості по критерію тривалості розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 122 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Слідчий, посилаючись на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ті факти, що останній офіційно не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, вважає, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення покарання, незаконно впливати на потерпілого та свідків, основна частина з яких є товаришами підозрюваного, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання переліченим ризикам слідчий просить застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В суді прокурор підтримав клопотання.

ОСОБА_6 в судовому засіданні від дачі показань з приводу обставини кримінального правопорушення відмовився

Захисник проти задоволення клопотання заперечував пославшись на особистість підозрюваного, який не судимий, працює, хоча й не офіційно, має постійне місце проживання. Враховуючи, що наміру переховуватись від слідства, вчиняти інші кримінальні правопорушення чи чинити тиск на потерпілого й свідків підзахисний не має, захисник просив не застосовувати до нього домашній арешт.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного: підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України на даному етапі розслідування підтверджується даними, зафіксованими в протоколах допитів потерпілого та свідків, висновком судово-медичної експертизи щодо тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого та механізму їх отримання, отже її не можна вважати необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, як вказано в ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу враховуються, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків в місті постійного проживання, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутація підозрюваного, наявність судимостей у підозрюваного.

Прокурор, обґрунтовуючи обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказує що інший, більш м`який запобіжний захід, не дасть можливості запобігти ризикам переховування підозрюваним від органу досудового розслідування та суду, вчинення інших кримінальних правопорушень та незаконного впливу на потерпілого й свідків.
З думкою прокурора суд цілком погоджується, так як соціальні зв`язки в місці постійного проживання підозрюваного не можна вважати міцними, отже ризик переховування існує. Враховуючи неприязні стосунки з потерпілим, виниклі внаслідок кримінального правопорушення, повністю виключити ризик вчинення підозрюваним іншого, перш за все подібного, кримінального правопорушення відносно потерпілого, як і ризик незаконного впливу на останнього в інший спосіб, не можна. Існує й ризик незаконного впливу на свідків, частина з яких є особами з оточення підозрюваного.

Зазначене вище дає судові підстави стверджувати, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не є доцільним, отже клопотання має бути задоволено.

Керуючись ст.ст. 177, 181, 184, 193-194, 196, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на останнього обов`язки у вигляді:

- заборони залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 в період з 20:00 до 08:00 години.

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

Ухвала діє протягом 2-х місяців з моменту її постановлення, але не більше строку досудового розслідування і може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1