У Х В А Л А

Справа № 184/677/19
Номер провадження 1-кс/184/317/19

28 березня 2019 рокум. Покров

Слідчий суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000246, внесеного до ЄРДР 28.03.2019 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Орджонікідзе (Покров) Дніпропетровської області, громадянин України, освіта середньо - спеціальна, не працює, не одружений, має неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 11.04.2018 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28.03.2019 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури - ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000246 від 28.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України відносно ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що 28.03.2019 близько 00 години 00 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з ОСОБА_9 , діючи з єдиним умислом, спрямованим на заволодіння майном, що належить ОСОБА_10 , 1939 року народження, прибули до домоволодіння останньої за адресою АДРЕСА_2 .

В той же день та час, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , реалізуючи спільний злочинний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за попередньою змовою між собою з метою заволодіння майном ОСОБА_10 прибули до її домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , де почали гучно стукати у вхідні двері будинку. Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою проникнення та заволодіння майном потерпілої вибили вхідні двері будинку ОСОБА_10 , після чого протиправно проникли до приміщення кухні вказаного вище житлового будинку, де на той час знаходилась ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_9 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою подавлення волі потерпілої ОСОБА_10 до супротиву, металевою гантеллю, яка була у нього при собі, умисно наніс один удар у голову - життєво важливий орган потерпілої ОСОБА_10 , від якого остання, усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відійшла до приміщення житлової кімнати будинку, а ОСОБА_9 та ОСОБА_5 швидко прослідували за нею, де реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , умисно з метою подавлення волі потерпілої ОСОБА_10 до опору, зняв з вішалки куртку та накинув на голову ОСОБА_10 та почав з достатньою силою стискати куртку на голові потерпілої, від чого вона почала задихатися. В цей час, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою відшукання майна та заволодіння ним, пройшов до кімнати, де побачив телевізор «LG 32LJ500V» чорного кольору та покликав ОСОБА_5 . Після цього, ОСОБА_5 відпустив ОСОБА_11 та пройшов до кімнати, де знаходився ОСОБА_9 . В цей час, ОСОБА_10 пройшла за ними у кімнату, де побачила, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 пришукують майно для викрадення. Після цього, ОСОБА_10 почала вимагати від них припинити свої злочинні дії та покинути її житло. На дану вимогу ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою подолання волі потерпілої до супротиву умисно наніс один удар металевою гантеллю в життєво важливий орган ОСОБА_10 - голову, від чого у останньої з голови потекла кров.

Після чого, потерпіла ОСОБА_10 відійшла до рукомийника, який розташований у кухні вказаного житлового будинку, де почала змивати кров. При цьому, ОСОБА_9 діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , з метою заволодіння майном, висловив погрози застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, які виражались у позбавленні життя потерпілої. Сприймаючи погрози життю з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_5 реально, потерпіла присіла на стілець т а не чинила будь-яких дій, спрямованих на перешкоджання злочинним діям останніх.

Подавивши таким чином волю потерпілої ОСОБА_10 до супротиву, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 діючи умисно, відкрито, за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, протиправно заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме:

-телевізор «LG 32LJ500V», чорного кольору, вартістю 7400 грн.;

-7,582 кг чищених грецьких горіхів, вартістю 130 грн. за 1 кг, загальною вартістю 985 грн. 66 коп.;

-4 дюралюмінієві миски;

-мобільний телефон «Nokia».

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 та ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_10 спричинені тілесні ушкодження у вигляді множинних саден м`яких тканин обличчя, гематоми повік, сукон`юктивальні крововиливи обох очей.

Після чого, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 6885 гривень 66 копійок.

На підставі викладеного, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

За таких обставин стороною обвинувачення заявлено клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, внаслідок чого може переховуватися від органів досудового розслідування і суду та може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому існують ризики, передбачені п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав подане клопотання, та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на те, що ОСОБА_5 офіційно не працює, джерела доходу відсутні, що дає підстави вважати, що він може виїхати з місця свого проживання, з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за вчинений тяжкий злочин, який відповідно до ч. 3 ст. 187 КК України карається позбавленням волі на строк від 7 до 12 років.

Крім того ОСОБА_5 раніше судимий 11.04.2018 за вчинення корисливих злочинів до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки, однак продовжив вчиняти вже більш тяжкі злочини.

Будь-який інший запобіжний захід, окрім як тримання під вартою, не перешкодить ОСОБА_5 переховуватися від правоохоронних органів, та не зможе запобігти можливості вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, оскільки ризики наведені в клопотанні недоведені, підозрюваний має постійне місце проживання, має неповнолітніх дітей, міцні соціальні зв`язки (батьки), підозрюваний свою вину визнав, розкаявся, співпрацює зі слідством, а тому просили суд застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою проживання батьків ОСОБА_5 , а саме АДРЕСА_1 .

Заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.
З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Слідчому судді доведено про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років.

Обставинами, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину є наступні докази:

- допит потерпілої ОСОБА_11 , яка показала, що 28.03.2019 ОСОБА_12 та раніше їй відомий ОСОБА_9 спричинили їй тілесні ушкодження та незаконно проникли до її будинку та заволоділи її майном.

- допит свідка ОСОБА_13 , який показав, що 28.03.2019 він за проханням ОСОБА_5 відвозив його до ломбарду, де останній хотів продати телевізор «LG» чорного кольору, з ними також їздили ОСОБА_14 та ОСОБА_15

- допит свідка ОСОБА_14 , яка показала, що 28.03.2019 вона разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_15 та ОСОБА_13 їздила на автомобілі останнього до ломбарду, де ОСОБА_5 хотів продати телевізор «LG» чорного кольору;

- допит свідка ОСОБА_15 , який показав, що 28.03.2019 він разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 їздив на автомобілі останнього до ломбарду, де ОСОБА_5 хотів продати телевізор «LG» чорного кольору;

- допит свідка ОСОБА_16 , який показав, що 28.03.2019 він у ломбарді «Благо» зустрів ОСОБА_5 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , а біля ломбарду виявив автомобіль ВАЗ 2101, де знаходився ОСОБА_13 , а на задньому сидінні лежав телевізор «LG» чорного кольору. Як пояснив йому ОСОБА_5 , то вказаний телевізор він викрав разом з ОСОБА_9 з будинку по АДРЕСА_2 ;

- протокол огляду під час якого з автомобіля ВАЗ 2101 вилучено телевізор «LG 32LJ500V» чорного кольору та 7,582 кг чищених грецьких горіхів.

Отже, з огляду на висновок Європейського суду з прав людини, який міститься у п. 175 рішення від 21.04.2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України», в органу досудового розслідування є факти та інформація про те, що ОСОБА_5 міг вчинити вказане кримінальне правопорушення, тобто підозра є обґрунтованою.

Вивченням особистості ОСОБА_5 встановлено, що останній останній судимий 11.04.2018 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, та на даний час підозрюється у вчиненні, в період іспитового строку, іншого особливо тяжкого корисливого злочину, що вказує на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , не одружений хоч і має неповнолітніх дітей, разом з ними не проживає та їх не утримує, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків з ними, офіційно не працює, джерела доходу відсутні, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, що дає підстави вважати, що він, побоюючись покарання в разі визнання його винним, може виїхати з місця свого проживання, з метою уникнення покарання та переховування від слідства та суду.

Відповідно до правової позиції, викладеної у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», у якій зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Приймаючи до уваги наявність вищевказаних ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховування від органів досудового розслідування та суду та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , з метою забезпечення і реалізації положень ст.177 КПК України, а саме забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Вказаний запобіжний захід є достатнім для запобігання цих ризиків. Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.

Таким чином, виходячи з положень КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри та зазначених ризиків, а також, те що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 28.03.2019 року по 26.05.2019 року включно.

Крім того, слідчий суддя приходить до висновку щодо недоцільності визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вчинений із застосуванням насильства.
Керуючись ст. 177, 178, 182-184, 193,194,196,197, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого СВ Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28.03.2019, по кримінальному провадженню № 0000246, внесеного до ЄРДР 28.03.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 28.03.2019 року по 26.05.2019 року включно.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту - відмовити.

Виконання даної ухвали покласти на Нікопольське ВП ГУНП у Дніпропетровській області та Державну установу "Дніпропетровська установа виконання покарань (№4)".

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1