Справа №198/254/19
Провадження №1-кп/0198/34/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.19

року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в Юр`ївському районному суді Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000046 внесене в ЄРДР 02.03.2019 року за звинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Павлоград Дніпропетровської області, зареєстрований по АДРЕСА_1 , не одружений, не працює, із середньо-спеціальною освітою, засуджений:

1)02.06.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст.309 ч.1, 75, 76 КК України до обмеження волі на строк один рік, з іспитовим строком на один рік;

2)20.08.2008 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до позбавлення волі на строк три роки.

Звільнений 22.06.2011 року з Дніпропетровської ВК №89 умовно-достроково на 2 місяці 5 днів;

3)20.07.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк три роки;

4)28.08.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 300 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4, 72 КК України до позбавлення волі на строк три роки три місяці з конфіскацією кіно та відеопродукції, що пропагують культ насильства і жорстокості;

5)13.10.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч.1, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі на строк три роки.

Звільнений 26.06.2018 року з Дніпропетровської ВК №89 по відбуттю строку покарання;

6)20.03.2019 року Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст. 309 ч.2, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі на строк два роки

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 будучи раніше засудженим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, а саме 28.08.2015 року за ст.ст. 185 ч.2, 190 ч.2, 300 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4, 72 КК України, маючи не зняту і непогашену у встановленому законом порядку судимість, знову вчинив крадіжку чужого майна та незаконно заволодів транспортним засобом за таких обставин.

Так, 01 березня 2019 року ОСОБА_5 перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , з дозволу мешкаючого там потерпілого ОСОБА_4 , побачив зберігаєму на столі у кімнаті сумку, у якій знаходилися гроші у сумі 500 гривень, що належали ОСОБА_4 . О 10:50 годин вказаного дня ОСОБА_5 , реалізуючи виникший умисел, спрямований на крадіжку чужого майна, скориставшись відсутністю дієвого нагляду з боку власника за своїм майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, взяв зі столу сумку з грошима у сумі 500 гривень, які належали ОСОБА_4 , та таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав сумку з грошовими коштами у зазначеній вище сумі.

З майном здобутим злочинним шляхом місце вчинення кримінального правопорушення залишив, розпорядившись ним на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 злочином шкоду на суму 500 гривень.

Окрім того, 01 березня 2019 року близько 11:00 годин ОСОБА_5 перебуваючи біля будинку №16 по вул.Центральна с.Новогригорівка Юр`ївського району Дніпропетровської області побачив зберігаємий там транспортний засіб мопед марки «Honda Lead», що належав ОСОБА_4 . У зазначений час ОСОБА_5 , реалізуючи виникший умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, за допомогою лапки кікстартера привів двигун мопеда марки «Honda Lead» у робочий стан, сів за його кермо та поза волею власника ОСОБА_4 , діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів незаконно заволодів вказаним вище транспортним засобом, здійснивши на ньому рух від будинку АДРЕСА_3 .

Кримінальні правопорушення підлягають кваліфікації за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; ч.2 ст.289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні злочинів визнав повністю та підтвердив ту обставину, що 01.03.2019 року о 10:50 годин таємно викрав зберігаємо в кімнаті будинку АДРЕСА_3 сумку з грошовими коштами у сумі 500 гривень. 01.03.2019 року о 11:00 годин незаконно заволодів мопедом марки «Honda Lead», що зберігався біля будинку №16 по вул.Центральна с.Новогригорівка Юр`ївського району Дніпропетровської області.

Час, місце вчинення кримінальних правопорушень, вартість, обсяг, індивідуальні ознаки майна, котрим незаконно заволодів та викрав, інші обставини вчинення злочинів, викладені в обвинувальному акті, ОСОБА_5 не спростовував.

Учасники судового провадження не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочинів, викладених вище, їх не оспорювали, правильно розуміючи при цьому зміст цих обставин. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження не виникає.

Зізнавальні свідчення ОСОБА_5 суд знаходить такими, що відповідають об`єктивним обставинам. Вони надані послідовно, несуперечливо, добровільно. Суд вважає їх допустимими. Сумнівів у правдивості показів ОСОБА_5 у суду не виникає.

Беручи до уваги викладене, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, з урахуванням позитивної думки учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин вчинення злочинів, оскільки вони ніким не оспорюються.

З урахуванням зазначеного вище суд вважає, що вина ОСОБА_5 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно; в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненому повторно доведена. Скоєне ОСОБА_5 підлягає кваліфікації за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, відповідно.

Обираючи покарання для ОСОБА_5 суд, згідно зі ст.ст. 65-67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 скоїв злочини, які згідно ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості та тяжким, раніше судимий. Обтяжуючою покарання обставиною для ОСОБА_5 суд визнав рецидив злочинів, пом`якшуючою - щире каяття.

Слід зазначити, що ОСОБА_5 є суб`єктом злочинів. Підстави вважати вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень у стані неосудності відсутні.

Грунтуючись на завданні Кримінального кодексу України, меті та загальних засадах призначення покарання, визначених у ст.ст. 1, 50, 65 КК України, приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, наявність пом`якшуючої і обтяжуючої покарання обставин та зважаючи на те, що ОСОБА_5 будучи раніше судимим за вчинення умисних злочинів, через нетривалий час після відбуття покарання за раніше скоєне кримінальне правопорушення, знову вчинив умисні кримінальні правопорушення, суд призначає покарання ОСОБА_5 в межах санкцій ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки приходить до переконання, що саме таке покарання буде не тільки карою, а також сприятиме виправленню ОСОБА_5 та попередженню вчинення ним і іншими особами нових злочинів.

Приймаючи до уваги щире каяття ОСОБА_5 , обставини вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України, а саме вид транспортного засобу яким незаконно заволодів обвинувачений, відсутність доказів на підтвердження заподіяння цим кримінальним правопорушенням значної шкоди, суд не застосовує до останнього додаткове покарання, передбачене ч.2 ст.289 КК України конфіскація майна.

Зважаючи на тяжкість вчинених злочинів, особу винного, суд не знайшов за можливе застосувати до ОСОБА_5 правила ст.75 КК України.

Цивільний позов по справі не поданий.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому за ч.2 ст.185, ч.2 ст.289 КК України обвинуваченні.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк три місяці.

ОСОБА_5 призначити покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

На підставі ст.ст.70 ч.1, 72 ч.1 п.1«а» КК України призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

У відповідності до ч.4 ст.70 КК України, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням, призначеним цим вироком, менш суворого покарання призначеного йому вироком Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 20.03.2019 року, у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 березня 2019 року.

Цивільний позов не поданий.

Процесуальні витрати, які підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави або на користь потерпілого, відсутні.

Речові докази сумку (барсетку), булку, пачку цигарок «Checterfield», пачку цигарок «Camel», гроші у сумі 500 гривень, мопед марки «Honda Lead», залишити потерпілому ОСОБА_4 , як власнику, забезпечивши зберігання речових доказів до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Обвинуваченим ОСОБА_5 в той же строк та в такому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку вручити негайно прокурору, обвинуваченому.

Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1