Справа № 357/2468/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.05.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судового засідання №3 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, угоду про визнання винуватості у судовій справі за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , майора запасу, учасника бойових дій, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_5 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду помічника командира військової частини з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби вказаної військової частини, у лютому, квітні, червні, липні 2016 року діючи із злочинною недбалістю, в умовах особливого періоду, внаслідок недбалого ставлення до виконання службових обов`язків, неналежним чином виконавши дії, які входять в коло його службових обов`язків, перебуваючи на території пункту постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 , що дислокується по АДРЕСА_2 , погодив та прийняв до виконання накази командира військової частини, що не відповідали вимогам наказів Міністерства оборони України №44 від 27.01.2016, №80 від 17.02.2016 та Бюджетного кодексу України, на підставі яких за видатковими касовими ордерами отримав кошти та за роздавальним відомостями здійснив безпідставне нарахування та видачу на руки з каси додаткову премію військовослужбовцям вказаної військової частини, виплата якої була заборонена, що призвело до незаконних виплат бюджетних коштів на загальну суму - 860 781 грн. 45 коп., що в 500 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_7 01 березня 2019 року укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 3 ст. 425 КК України як недбале ставлення військової службової особи до служби, що заподіяло тяжкі наслідки, вчиненому в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Сторонами узгоджено, що у разі затвердження угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ч.3 ст.425 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю один рік.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч. 4,5 ст.474 КПК України, і укладена сторонами угода - є добровільною, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім цього, умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, зокрема, вимогам ст.ст. 52, 63 КК України та інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, та при цьому обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання.

Матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушенням відшкодована в ході досудового розслідування.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 є учасником бойових дій що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_2 а також має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та заявив про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році»,. Захисник заяву підтримав, прокурор щодо застування амністії не заперечує, у зв`язку з чим суд вважає за можливе звільнити його від покарання за вчинення даного злочину

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 01 березня 2019 року про визнання винуватості, укладену між прокурором військової прокуратури Білоцерківського гарнізону ОСОБА_6 і обвинуваченим ОСОБА_5 з участю захисника останнього адвоката ОСОБА_7 .

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.425 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання:

за ч.3 ст.425 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України , а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

На підставі п.п. «в», «д» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за даним вироком.
Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати у справі в сумі 17 160 (сімнадцять тисяч сто шістдесят) грн.

Речові докази по справі, а саме: оригінали документів зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000002

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1