Дата документу 06.05.2019 Справа № 314/4018/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 314/4018/18 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/925/19 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія: п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2019 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)»,

захисника засудженого адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів справи, 6 вересня 2018 року до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Своє рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений за період відбування покарання протягом 2017-2018 років працевлаштований не був, у зв`язку з чим він не довів свого виправлення та перевиховання.

В апеляційних скаргах засуджений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 просять ухвалу суду скасувати та застосувати до ОСОБА_7 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що засуджений за весь час відбування покарання має 16 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, на виробництві установи він не працевлаштований у зв`язку з відсутністю вакантних місць для роботи на оплатній основі, натомість, засуджений безоплатно працює протягом всього часу відбування покарання, що представниками адміністрації не заперечується.

Одночасно як засуджений так і його захисник посилаються на порушення судом першої інстанції права ОСОБА_7 на захист, яке полягає в тому, що його клопотання про умовно-дострокове звільнення судом було розглянуто буз його участі в судовому засіданні, про розгляд клопотання без нього засуджений перед судом не клопотав.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні апеляційного суду заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що поведінка засудженого не завжди була сумлінною, він мав два стягнення, які хоча й на теперішній час погашені, але свідчать про відсутність у нього стабільної сумлінної поведінки, до того ж, адміністрація колонії заперечує проти його звільнення умовно-достроково.

Заслухавши доповідь судді, засудженого та його захисника, прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати інші питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається протягом десяти днів з дня його надходження до суду суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цього розділу.

З огляду на положення ч. 5 ст. 539 КПК України, в судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник та прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого; лікарська комісія, що дала висновок стосовно питань застосування до засудженого примусового лікування або його припинення, у випадку розгляду відповідних питань; спостережна комісія, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання; цивільний позивач і цивільний відповідач, якщо питання стосується виконання вироку в частині цивільного позову, інші особи у разі необхідності.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції, приймаючи рішення за результатами отриманого клопотання, вимог ч.ч. 3, 5 ст. 539 КПК України не дотримався, учасників провадження, передбачених вказаними нормами в судове засідання не викликав, розгляд клопотання за правилами, передбаченими статтями 318-380 КПК України з урахуванням положень цього розділу не здійснив.

З технічного запису та журналу судового засідання від 12 листопада 2018 року вбачається, що засуджений був присутній в даному судовому засіданні, в якому суд першої інстанції вирішив призначити ОСОБА_7 захисника, натомість, як про перенесення розгляду справи, так і про нову дату судового засідання суд першої інстанції засудженому не повідомив (а.с. 15).

Після цього, 18 грудня 2018 року судом було розглянуте клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за відсутності засудженого, без належного його повідомлення про час та місце розгляду клопотання, оскільки матеріали провадження не містять будь-яких даних про отримання такого повідомлення засудженим, так як він відбуває покарання в ДУ «Вільнянська виправна колонія (№ 20)», і жодних вимог про необхідність його доставлення в судове засідання, направлених на адресу виправної колонії, або ж повідомлень про призначення ВКЗ, а також клопотання засудженого про розгляд клопотання за його відсутності, матеріали провадження не містять.

Оскільки обов`язковість виклику до судового засідання засудженого передбачена вимогами ч. 5 ст. 539 КПК України, а в матеріалах даного провадження відсутні дані про належне повідомлення засудженого ОСОБА_7 про день, час та місце розгляду даного клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінального процесуального законодавства, про що обґрунтовано наведено в апеляційних скаргах.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності обвинуваченого, крім випадків, передбачених статтею 381 цього Кодексу, або прокурора, крім випадків, коли його участь не є обов`язковою.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала, як постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, не може бути визнана законною та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, що відповідає вимогам ст.ст. 409, 412, 415 КПК України.

Відповідно до ст. 415 КПК України, при скасуванні ухвали суду внаслідок істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, суд апеляційної інстанції призначає новий судовий розгляд, не вирішуючи питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника засудженого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 18 грудня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, скасувати.

Призначити новий розгляд провадження в тому ж суді в іншому складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4