В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2019 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003442 від 17.08.2018 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, з загально-середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.06.2018 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Пунктами 1, 2, 3 частини 1 статті 36 Кримінально-виконавчого кодексу України передбачено, що покарання у вигляді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно корисній праці і контролю за їхньою поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 37 Кодексу передбачено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибувати за викликом і документально підтверджені.

Відповідно з статтею 40 вказаного Кодексу, стосовно особи, яка ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт, уповноважений орган з питань пробації надсилає матеріали правоохоронним органам для відповідного реагування для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.

Ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є зокрема невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Так, 11.06.2018 ОСОБА_3 засуджений Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Вказаний вирок набрав законної сили 11.07.2018.

16.07.2018 до Білоцерківського МРВ з питань пробації надійшло розпорядження Білоцерківського міськрайонного суду Київської області про виконання вироку, що набрав законної сили.

20.07.2018 в приміщенні Білоцерківського МРВ з питань пробації ОСОБА_3 вручено направлення на відбування покарання до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційній компанії № 7 для відпрацювання встановленого судом строку громадських робіт та роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України, а також одночасно роз`яснений порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, передбачені ч. 1 ст. 37 КК України.

Відповідно до наказу начальника Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційній компанії № 7 ОСОБА_5 від 23.07.2018 за № 14АК, ОСОБА_3 прийнятий на роботу по благоустрою території Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційній компанії № 7 для проходження громадських робіт строком на 240 годин, безоплатно, з режимом роботи до 4 годин в день, згідно з графіком роботи, з яким ОСОБА_3 ознайомлений.

27.07.2018 начальником Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційній компанії № 7 ОСОБА_5 затверджено графік виходу на роботу у липні 2018 стосовно засудженого (порушника) до громадських робіт, з яким цього ж дня ОСОБА_3 ознайомлений.

26.07.2018, 31.07.2018 та 0.08.2018 до Білоцерківського МРВ з питань пробації надійшли листи з Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційній компанії № 7 про те, що ОСОБА_3 з 25.07.2018 по 31.07.2018 без поважних причин не з`являється для відбування призначеного судом покарання, а також починаючи з 01.08.2018, не склав графік роботи на наступний місяць, виклики Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційній компанії № 7 ігнорує.

02.08.2018 ОСОБА_3 з`явився до Білоцерківського МРВ з питань пробації, де йому винесено застереження у виді письмового попередження про кримінальну відповідальність у разі продовження порушення порядку та умов відбування покарання.

Відповідно з довідки Білоцерківського МРВ з питань пробації № 32/1200 від 29.08.2018 засуджений ОСОБА_3 фактично не відпрацював в липні 2018 жодної години громадських робіт, після чого, починаючи з 01.08.2018, не з`явився для подальшого складання графіку роботи та не відбуває покарання по теперішній час, тобто фактично не відпрацював згідно рішення суду 240 годин громадських робіт.

Отже, ОСОБА_3 маючи реальну можливість виконати судове рішення, будь-яких дій направлених на відбування покарання у виді громадських робіт не здійснив, отже умисно, цілеспрямовано допустив порушення порядку та умови відбування покарання, що виразилися у невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 389 КК України, а саме за ознаками ухилення засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 вину визнав повністю, фактичні обставини не оспорював. Зазначив, що 11.06.2018 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, отримавши повістку прибув до органу пробації, де службові особи повідомили, що він повинен відбувати покарання в Комунальному підприємстві Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційній компанії № 7 про що ознайомлений під підпис, а також одночасно роз`яснили та ознайомили з графіком робіт та попередили про кримінальну відповідальність в разі невиконання зазначеного покарання. Однак, ОСОБА_3 для відбування покарання до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради Житлово-експлуатаційній компанії № 7 жодного разу не з`явився, оскільки вживав спиртні напої. У вчиненому злочині розкаювався, просив суворо не карати.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його показання в судовому засіданні відповідали фактичним обставинам справи, положення ч. 3 ст. 349 КПК України обвинуваченому та іншим учасникам судового розгляду роз`яснені, і вони не наполягали на досліджені інших доказів у справі, при цьому у суду не було сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження решти доказів щодо фактичних обставин справи, які сторонами кримінального провадження не оспорювались.

Визнавши показання обвинуваченого ОСОБА_3 допустимими та належними та такими, що безпосередньо вказує на вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 діянь за ст. 389 ч. 2 КК України, інкримінованого йому стороною обвинувачення, суд приходить до висновку про доведеність його вини у вчиненні злочину, оскільки він ухилявся будучи засудженим від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами статей 65, 68 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості; обставину, яка пом`якшує його покарання щире каяття, та обставину, яка обтяжує його покарання - рецидив; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він раніше судимий, не одружений, немає утриманців, тобто не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, але перебуває під профілактичним наглядом у лікаря-нарколога з 2018 року, з приводу вживання ПАР зі шкідливими наслідками, перебуває на військовому обліку у Білоцерківському ОМВК, суд вважає необхідним призначити покарання ОСОБА_3 покарання у вигляді арешту в межах санкції статті.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 скоїв зазначений злочин до повного відбування покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2018, згідно з яким ОСОБА_3 визнаний винним в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та останньому призначене покарання у вигляді 240 годин громадських робіт. Таким чином ОСОБА_3 , необхідно призначити покарання відповідно до вимог ст. 71 ч. 1, ст.72 КК України, шляхом повного приєднання невідбутної частини покарання за попереднім вироком, з розрахунку співвідношення: вісім годин громадських робіт відповідає одному дню арешту (240:8=30 днів).

Суд вважає, що таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження нових злочинів, а також відповідатиме цілям та меті покарання.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 368, 371, ч.2 ст. 373, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ч. 2 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох місяців арешту.

На підставі статей 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, повністю приєднати не відбите їм покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2018 у вигляді громадських робіт, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді трьох місяців арешту.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Після набрання вироком законної сили доручити Білоцерківському відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити для відбування покарання.

Строк відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1