Справа №295/4426/19
УХВАЛА
Іменем України

26.03.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене старшим слідчим СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000254 від 22.03.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 356 КК України та додані до клопотання матеріали,-
в с т а н о в и в :
Слідчий звернулась з клопотанням, в якому просить накласти арешт на спеціалізований вантажний самоскид «Камаз» № 55111 д.н.з. НОМЕР_1 власником якого є ОСОБА_5 , що був вилучений 21.03.2019 під час огляду місця події, а саме земельної ділянки площею 0,5 га на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області і тимчасово позбавити власника, користувача (спадкоємців) вищевказаного майна можливості відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
В обгрунтування клопотання зазначає, що Житомирським районним відділенням поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000254, зареєстрованим за фактом того, що невідомі особи ПП «ВЖРЕП № 4» 21.03.2019 року, близько 11 год. на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області самовільно тобто всупереч установленому законом порядку розмістили сміттєзвалище, чим заподіяли значну шкоду Оліївській сільській раді.
21.03.2019 до Житомирського районного відділення поліції Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшла заява від землевпорядника Оліївської сільської ради ОСОБА_6 про те, що невідомі особи ПП «ВЖРЕП № 4» на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області самовільно тобто всупереч установленому законом порядку розмістили сміттєзвалище, чим заподіяли значну шкоду інтересам Оліївської сільської ради.
Допитаний, в ході досудового розслідування землевпорядник Оліївської сільської ради ОСОБА_6 , пояснив, що влітку 2018 року Оліївська сільська рада надала дозвіл на розробку проекту документації із землеустрою земельної ділянки площею 0,5 га. ПП «ВЖРЕП№ 4 » в особі директора ОСОБА_7 , проте в подальшому вказаний проект не був затверджений на сесії сільської ради, а тому користуватись вказаною земельною ділянкою ПП «ВЖРЕП№ 4 » в особі директора ОСОБА_7 , на мав права.
В ході виїзду слідчо-оперативної групи було встановлено, що дійсно на земельній ділянці розмірами близько 0,5 га., що на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області знаходиться сміттєзвалище та працює техніка, а саме спеціалізований вантажний самоскид «Камаз» № 55111 д.н.з. НОМЕР_1 та екскаватор ЄО3322 д.н.з. НОМЕР_2
Допитаний в ході досудового розслідування ОСОБА_5 , пояснив, що його автомобіль знаходився на земельній ділянці 0,5 га на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області так як директор ПП «ВЖРЕП№ 4 » ОСОБА_7 , попросив його перевезти на його автомобілі «Камаз» землю із вказаної вище ділянки.
Допитаний в ході досудового розслідування власник екскаватора ЄО № 3322 д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_8 , пояснив що його екскаватор знаходився на земельній ділянці 0,5 га на землях Оліївської сільської ради, Житомирського району Житомирської області, так як директор ПП «ВЖРЕП № 4 » ОСОБА_7 , попросив його навантажити на автомобіль «Камаз» землю із вказаної вище ділянки.
Зазначений спеціалізований вантажний самоскид «Камаз» № 55111 д.н.з. НОМЕР_1 та екскаватор ЄО № 3322 д.н.з. НОМЕР_2 є речовим доказом у кримінальному провадженні і відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України, оскільки являється матеріальним об`єктом, який зберіг на собі сліди злочину та містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила задовольнити.
Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК країни арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Положення п. ч. 2 ст. 171 КПК України визначає, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна.
Як встановлено з матеріалів справи, досудове розслідування у даному кримінальному провадження здійснюється за фактом дій, які кваліфіковано за ст. 356 КК України (самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника).
Об`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України є встановлений законодавством порядок реалізації громадянами своїх прав та обов`язків, нормальна управлінська діяльність і авторитет органів державної влади та органів місцевого самоврядування.
Проте, до клопотання слідчим не додано доказів про те, кому заподіяно значної шкоди діями, вчиненими 21.03.2019 року, як і не доведено те, що вилучений спеціалізований вантажний самоскид «Камаз» №55111 державний номерний знак НОМЕР_1 є об`єктом злочину та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Крім того, слід зазначити, що з матерівлів справи вбачається, що суб"єктом злочину сторона обвинувачення вважає директора ПП «ВЖРЕП№ 4» ОСОБА_7 , який є службовою особою. Таким чином, слідчим не доведено наявність обгрунтованої підозри у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.
За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для накладення арешту на майно.
Керуючись ст. ст. 167, 168, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,
п о с т а н о в и в:
Відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на спеціалізований вантажний самоскид «Камаз» №55111 державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , що був вилучений 21.03.2019 року під час огляду місця події.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1