Справа №636/599/19
Провадження №1-кс/636/230/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 лютого 2019 року м. Чугуїв
Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про арешт майна та додані до клопотання матеріали кримінального провадження за №0000158 від 12.02.2019 року, стосовно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Слідчим СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001539 від 12.02.2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України. Так, в ході досудового розслідування встановлено, що 12.02.2019 приблизно о 18.00 години ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився в гуртожитку, а саме у приміщенні загальної кухні, розташованої на другому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 . Так, під час сварки з ОСОБА_8 у ОСОБА_5 раптово виник намір направлений на умисне протиправне заподіяння смерті останньому та він діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, бажаючи діяти саме таким чином, ставлячи за мету умисне позбавлення життя ОСОБА_8 з мотивів особистих неприязних відносин викликаних особистою образою, тримаючи у правій руці ніж, наніс ним не менше шести ударів по різним частинам тулуба в життєво-важливі органи потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого спричинив тілесні ушкодження потерпілому у вигляді: колото-різаних поранень передньої та задньої грудної стінки, однак з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 , останній свій умисел до кінця не довів, у зв`язку з своєчасно наданою медичною допомогою потерпілому ОСОБА_8 .

Відомості про кримінальне правопорушення, відповідно до вимог ч.1,4 ст.214 КПК України СВ Чугуївського ВП ГУНП внесено до ЄРДР 12 лютого 2019 року за №0000158 за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 15, ч. 1, ст. 115 КК України закінчений замах на умисне вбивство.

12 лютого 2019 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та в ході складання протоколу затримання особи у останнього виявлено та вилучено у встановленому законом порядку:
1) спортивні брюки зеленого кольору, на штанині яких маються нашарування рідини червоного кольору, схожої на кров, підкладка штанів виготовлена з матеріалу білого кольору, на штанині якої також мається речовина бурого кольору, які поміщено до паперового конверту, на якому мається бирка з відповідними пояснювальними записами, скріпленого печаткою Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області;
2) піднігтьові об`єкти лівої та правої рук ОСОБА_5 , які поміщені до окремих паперових згортків та поміщено до двох паперових конвертів з пояснювальними написами, скріпленого печаткою Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області.
Вказані речі можуть містити на собі слідову інформацію, тому органом досудового розслідування, на підставі ч. 2 ст. 100, ч. 1 ст. 98, ч. 3 ст. 110 КПК України винесено постанову про визнання їх речовим доказом.

13 лютого 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1, ст. 115 КК України.

З метою отримання інформації, що цікавить досудове розслідування, зібрання доказів, що підтверджуватимуть причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину за вказаних обставин, подальшого встановлення інших осіб, що причетні до злочину, а також уточнення відомостей стосовно часу, місця та дати скоєння вищевказаного злочину виникла необхідність у здійсненні детального дослідження вилученого майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , в тому числі здійснення досліджень у галузі судово-цитологічних, судово-імунологічних, судово-медичних та судових молекулярно - генетичних експертиз.
Вказані факти підтверджуються матеріалами, які долучені до клопотання про арешт майна.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження вилучених речових доказів, здійснення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, а також встановлення істини у даному кримінальному провадженні слідчий й звернувся до суду з вказаним клопотанням, погодженим прокурором.

В судовому засіданні прокурор, слідчий подане клопотання підтримали, просили його задовольнити.
ОСОБА_5 та його захисник проти клопотання не заперечували.
Вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя приходить до наступного:
Відповідно до витягу з кримінального провадження від 12.02.2019 року за №0000158 12.02.2019 року до ЄРДР внесено відомості за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.02.2019 року у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено: спортивні брюки зеленого кольору, на штанині яких маються нашарування рідини червоного кольору, схожої на кров,підкладка штанів виготовлена з матеріалу білого кольору, на штанині якої також мається речовина бурого кольору та піднігтьові об`єкти лівої та правої рук ОСОБА_5 .

Постановою слідчого Чугуївського СВ ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_4 від 13.02.2019 року вилучене майно визнано речовими доказами.
13.02.2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому ст. ст. 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.
Клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі у якої його було вилучено.
Зі змісту клопотання слідує, що вказане в клопотанні майно було вилучене під час затримання ОСОБА_5 , проведеного 12.02.2019 року, зазначене клопотання спрямовано слідчим до суду наступного дня поштою, тобто в межах строку, передбаченого ст. 171 КПК України.
Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.
Тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі і майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, випливає зі змісту ч. 2 ст. 167 цього кодексу.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається зокрема і з метою забезпечення збереження речових доказів.
Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.
Враховуючи вище наведене, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки майно, виявлене та вилучене під час затримання ОСОБА_5 , проведеного 12.02.2019 року, має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є доказом, а відтак для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого СВ Чугуївського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_7 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження за №0000158 від 12.02.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене 12.02.2019 року під час затримання ОСОБА_5 , а саме: - спортивні брюки зеленого кольору, на штанині яких маються нашарування рідини червоного кольору, схожої на кров, підкладка штанів виготовлена з матеріалу білого кольору, на штанині якої також мається речовина бурого кольору та піднігтьові об`єкти лівої та правої рук ОСОБА_5 , -до скасування у встановленому КПК України порядку.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1