Справа № 344/2410/19
Провадження № 11-сс/4808/68/19
Категорія ст.173 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2019 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі :

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

скаржника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 лютого 2019 року про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000031 від 05.06.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 204 ч.3 КК України,-

в с т а н о в и л а :

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 12.02.2019 року з підстав істотного порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що під час розгляду клопотання про арешт майна слідчим не дотримано строків, передбачених чинним законодавством для винесення ухвали про арешт майна. Неправильно застосовано передбачених законом підстав для арешту майна. Вказує, що ТМЦ, які вилучено в ході обшуку не відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, а тому не може бути вжито щодо них заходи забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту, тобто немає підстав для накладення арешту. Крім того вказує, що необхідно провести повторну експертизу паливно-мастильних матеріалів для отримання правильного, об`єктивного висновку експерта. Вважає, що слідчий суддя не з`ясував належним чином обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, правову підставу для накладення арешту, можливість використання майна як доказу, наслідки арешту майна для інших осіб, не перевірив розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. Ухвала про арешт майна виносилась без його участі, повідомлення про розгляд справи не отримував, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 12.02.2019 року, прийняти апеляційну скаргу до розгляду. Ухвалу слідчого судді Іваано-Франківського міського суду від 12.02.2019 року скасувати. Ухвалити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.02.2019 року клопотання слідчого задоволено. Накладено арешт на предмети та речі, які було вилучено 08.02.2019 року в ході проведення обшуку АЗС, що належить ФОП ОСОБА_9 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ), яка розташована на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , а саме:

- Чотири резервуари з паливно-мастильними матеріалами;

- Резервуар №1 в якому міститься дизельне паливо в кількості 8064 л;

- Резервуар №2 в якому міститься бензин А- 95, в кількості 6466 л;

- Резервуар №3 в якому міститься бензин А-92, в кількості 2875 л;

- Резервуар №4 в якому міститься дизельне паливо в кількості 5107 л;

- Чотири паливно-розподільні колонки для відпуску пального.

Слідчий суддя своє рішення мотивував тим, що стороною кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, доведено наявність достатніх підстав вважати, що клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України. Сторона кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що ТМЦ, які вилучено в ході обшуку, відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу, що дає підстави згідно ч.3 ст.170 КПК України вжити заходів забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на майно.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_9 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, а ухвалу слідчого судді скасувати;

- прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є законною, а подана апеляційна скарга є необґрунтованою, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

ОСОБА_9 слід поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.02.2019 року, оскільки його не було належним чином повідомлено про розгляд даного клопотання. Тобто причини пропуску строку звернення з апеляційною скаргою, слід визнати поважними.

Апеляційні доводи ОСОБА_9 про безпідставність в накладенні арешту на вказане у клопотанні майно є необґрунтованими.

З матеріалів провадження вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, ФОП ОСОБА_9 на АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зберігає з метою збуту та збуває виготовлені підакцизні товари, які не відповідають вимогам ДСТУ 7687:2015.

Постановою від 11.02.2019 року вилучені під час обшуку паливно-мастильні матеріали та обладнання за допомогою якого здійснювалася реалізація пального визнано речовими доказами.

Метою ж застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження,як арешт майна слідчий зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпоряджання та або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування , передачі відчуження.

Згідно положень ст.170 ч.2 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Окрім цього, відповідно до ст. 170 ч.3 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно в рамках кримінального провадження №0000031, перелік якого зазначено в ухвалі слідчого судді, з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 ч.1 КПК України та з метою попередження незаконного відчуження майна, або пошкодження, або настання інших наслідків, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ст. 170 ч. ч. 2, 3 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 ч. 1 КПК України.

Також, згідно ст. 374 ч.4 п.2 КПК України суд долю речових доказів вирішує ухвалюючи вирок.

Тому, доводи захисника про те, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що прийнята всупереч вимог КПК та порушує права і законні інтереси ОСОБА_9 а також те, що в матеріалах провадження немає законних підстав для накладення арешту, є безпідставними, оскільки вони повністю спростовані при апеляційному розгляді справи та матеріалами кримінального провадження.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 376, 404, 405, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_9 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 12 лютого 2019 року.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.02.2019 року про задоволення клопотання та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000031 від 05.06.2018 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5