Пр. № 1-кп/521/425/19
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2019 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючий суддя ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

прокурор: ОСОБА_3

за участі обвинуваченої: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженки м. Одеса; офіційно не працевлаштованої; з середньо освітою; не заміжньої; що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , 27.05.2015 року, близько 17 годин 35 хвилин, діючи з прямим умислом направленим на таємне заволодіння чужим майном, знаходячись в приміщені супермаркету «Сільпо-Фуд» за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Петрова, 51 намагалася таємно викрасти майно ТОВ «Сільпо-Фуд», а саме: квашену капусту з овочами, вагою 0, 86 кг.; по одній палиці ковбаси «Глобино», «Casadmont Serrano Salami», «Casaponsa Голд Таннел»; хамон «Serrano», вагою 0,124 кг.; сири: російський, вагою 0,258 кг.; «Wloszczowa» Гоудамер, вагою 0,244 кг.; курицю гриль, вагою 1,074 кг.; рибу фаршировану без голови, вагою 0,44 кг., а всього на загальну суму 370 гривні 36 копійок.
Виконавши всі дії, які вважала необхідними для заволодіння майном, ОСОБА_4 не змогла довести умисел до кінця з причин, які не залежали від її волі, так як була затримана працівниками служби охорони супермаркету.

У судовому засіданні обвинувачена свою провину визнала повністю та пояснила, що до неї в гості повинні були прийти її діти. В зв`язку з викладеним вона пішла до магазину купити продукти та в зв`язку з недостатністю грошей вирішила не пред`являти касиру інші продукти, окрім торта та води. У скоєному каялася.

З урахуванням думки учасників судового розгляду з дотриманням вимог ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено дослідження доказів матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, визначають долю речових доказів.
Суд з`ясував обставини та перевіряв їх іншими доказами, шляхом досліджування документів, наданих сторонами, відповідно до яких:

-обвинувачена раніше не судима (вимога від 12.11.2018 року); не перебуває на обліку в КУ «ООМЦПЗ» (довідки від 12.11.2018 року);

Суд дослідивши обставини кримінального провадження, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що вони є достатніми для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_4 у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України.
Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставиною, яка пом`якшують покарання щире каяття.

Обвинувальним актом не встановлено обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, а суд відповідно до ст. 337 КПК України позбавлений можливості самостійно відшукувати вказані обставини.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості; особу винної, а саме те, що вона раніше не судима; її вік - 56 років та соціальне положення офіційно не працевлаштована, не заміжня; характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, які встановлені в ходу судового розгляду справи та викладені вище, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає можливим призначити покарання межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу. При цьому суд приймає до уваги пояснення обвинуваченої щодо початку її працевлаштування та, у разі призначення покарання і вигляді громадських робіт, можливу втрату роботи.

Розглядаючи питання щодо призначення покарання, суд виходить з принципу змагальності, який закріплений в п. 15 ч.1 ст. 7 та ст. 22 КПК України та диспозитивності, який закріплений в п. 19 ч.1 ст. 7 та ст. 26 КПК України.

Суд вважає прокурором в судовому засіданні, не доведено що менш суворий вид покарання з числа передбачених (ст. 51 КК України) за вчинений злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу, буде недостатній для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення нею нових злочинів.
З урахуванням поведінки обвинуваченої під час судового розгляду справи (явка в судові засідання) та призначеного покарання суд вважає за можливе запобіжний заход не обирати.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доході громадян, що становить 850 гривень.

Запобіжний заход не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та не пізніше наступного дня надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні (потерпіла особа).

Суддя: ОСОБА_1