У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2018 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2018 року, якою відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, громадянина України, має вищу освіту, одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, не працює, пенсіонер, раніше не судимий, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1

-підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 15.12.2018 року включно.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7
захисник: ОСОБА_5
В с т а н о в и в :
__________________________________________________________________
Провадження: № 11-сс/812/90 /18 Слідчий суддя: ОСОБА_8

Категорія: оскарження ухвали Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1

про обрання запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді взяття під варту.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.12.2018 року включно із визначенням застави в розмірі 3 000 000 грн та покладенням певних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Захисник стверджує, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України є необгрунтованою, оскільки стороною обвинувачення та слідчим суддею проігноровано ту обставину, що строк виконання зобов`язання з передачі транспортного засобу, особам які визнані потерпілими у кримінальному провадженні, ще не настав, тому на даний час між споживачами та юридичними особами зазначеними в клопотанні слідчого виникли цивільно правові відносини.

Окрім того, зазначає, що в матеріалах провадження відсутні копії протоколів негласних слідчих дій, на які суддя посилається в своєму рішенні, не були вони надані і його підзахисному.

Також, на думку захисника в клопотанні та ухвалі слідчого судді лише формально перераховуються ризики, без жодного обгрунтування.

Окрім того, захисник вважає, що не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого.
Зазначає, що з метою дотримання принципу правової визначеності, при покладенні на підозрюваного обов`язків передбачених ст. 194 КПК України, необхідно було навести вичерпний перелік осіб, з якими заборонено спілкуватись.
На думку захисника, при призначені застави, слідчий суддя не дотримався вимог ч.4 ст. 182 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 погодженого з прокурором відділу прокуратури Миколаївської області ОСОБА_7 , про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за кримінальним провадженням, внесеним до ЄРДР за №0004550 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюються в тому, що на початку вересня 2017 року, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету незаконного збагачення, з метою реалізації злочинного плану на території Харківської, Одеської та Миколаївської областей, залучив до спільної злочинної діяльності інших учасників, розподіливши цим особам певні функції в здійсненні організованих ним злочинів, об`єднавши таким чином зусилля всіх учасників, для досягнення єдиного злочинного результату.
Так, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , та не встановленій досудовим слідством особі, були визначені функції, що складалися з дій, спрямованих на досягнення єдиного злочинного результату.
Зорганізувавшись таким чином у стійке злочинне об`єднання, для спільного досягнення єдиної мети, заволодіння чужим майном шляхом обману та подальшої реалізації злочинного плану під час вчинення злочинів, діючи в складі організованої групи з ОСОБА_6 , точної дати та часу під час досудового розслідування не встановлено, останні орендували під офіс приміщення та в період часу з вересня 2017 року по жовтень 2018 року, систематично заволодівали грошовими коштами потерпілих, шляхом укладення фіктивних договорів про надання послуг щодо купівлі-продажу транспортних засобів на території Харківської, Одеської та Миколаївської областей, за що отримували відповідні грошові кошти.
ОСОБА_6 діючи у складі організованої групи з вищевказаними учасниками, вчинили 16 епізодів злочинної діяльності, пов`язаних із заволодінням шляхом обману грошовими коштами потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 на загальну суму 798 395, 92 грн.
Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме, в заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно, в особливо великих розмірах, організованою групою.

Відомості за даним фактом внесено до ЄРДР за № 0004550 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.
17.10.2018 р. ОСОБА_6 , в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, затримано.

17.10.2018 року ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.
В клопотанні слідчого необхідність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 саме такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою, вмотивоване тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, яке вчинене організованою групою, та існує наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Після вивчення матеріалів клопотання, допиту учасників судового провадження слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного злочину та доведеність існування заявлених ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.
Зважаючи на вищевказані обставини, слідчий суддя застосував до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки прийшов до висновку, що запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу не можливо та визначив розмір застави.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення ухвали без змін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

При розгляді клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного слідчим суддею в повній мірі дотримані як загальні положення про запобіжні заходи, передбачені ст.ст. 176-178 КПК України, так і спеціальні положення, що регламентують підстави та порядок застосування виняткового запобіжного заходу тримання під вартою (ст. 183 КПК України).
Також слідчим суддею при вирішенні питання щодо обрання підозрюваній запобіжного заходу дотримані всі визначені у ч. 1 ст. 194 КПК України критерії та враховані докази таких обставин:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий та прокурор;
3) недостатність застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004550.
Зауважено, що 17.10.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.
Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що здобуті на даний час органом досудового розслідування докази в достатній мірі свідчать про наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину.
Твердження захисника, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України являється необгрунтованою, оскільки на даний час між споживачами та юридичними особами зазначеними в клопотанні слідчого існують цивільно правові відносини не є слушним.
Відповідно до практики Європейського суду розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин.
А згідно зі ст. 177, 178 КПК України наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою злочину повинна бути підтверджена вагомими доказами, які являють собою досить переконливі факти, що на підставі їх розумної оцінки дають підстави вважати причетність особи до вчинення злочину достатньо вирогідною.
Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

В даному провадженні обгрунтованість підозри підтверджується доданими матеріалами, а саме витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0004550, заявами та показаннями потерпілих ОСОБА_32 , ОСОБА_31 , показаннями свідків ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , допитаним у кримінальному провадженні потерпілим, протоколами огляду банківського рахунку підприємства, протоколом проведення обшуку в офісних приміщеннях за адресою АДРЕСА_2 ; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентських номерів мобільних телефонів вищевказаних учасників злочинної групи, протоколом проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту з купівлі транспортного засобу.

Зазначене захисником, що слідчий суддя безпідставно послався на протоколи проведення негласних слідчих (розшукових) дій по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентських номерів мобільних телефонів підозрюваних, оскільки в матеріалах провадження за клопотанням слідчого про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу вони відсутні є необгрунтованим. Дані протоколи негласних слідчих дій знаходяться в матеріалах кримінального провадження, які були надані судді та досліджені ним в судовому засіданні.

Сукупність даних, долучених до клопотання слідчого підтверджує факт існування обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Не відповідає дійсності твердження захисника, що ризики, були лише формально зазначені як в клопотанні слідчого так і в рішенні слідчого судді.

На думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про існування заявлених слідчим ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних.

Існування даних ризиків об`єктивно підтверджується матеріалами доданими до клопотання.
Так, існує ризик переховування від органу досудового слідства та суду, у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 10 років, має паспорт для виїзду за кордон, має достатньо коштів для виїзду за кордон або на тимчасово окуповані території ДНР, ЛНР та АР Крим.
Також, існує ризик впливу на свідків, оскільки перебуваючи на свободі підозрюваний буде мати можливість незаконно впливати на потерпілих та свідків, з метою зміни ними показів, що викривають його вину, також проводяться оперативно-розшукові заходи, спрямовані на встановлення інших учасників організованої групи;
Окрім того, на даний час існує ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки органом досудового розслідування ще встановлюються місця виготовлення договорів, печатей та штампів різних суб`єктів підприємницької діяльності, реквізити яких використовували підозрювані під час вчинення кримінального правопорушення, техніки що їх виробляють, і існує наявність ризику продовжити кримінальне правопорушення та вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на епізодичність вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних заволодінням шляхом обману грошовими коштами потерпілих.
Застосування відносно підозрюваного саме такого виду запобіжного заходу обгрунтоване сукупністю доказів вчинення підозрюваним ОСОБА_6 умисного тяжкого злочину та наявністю вищевказаних ризиків.
Доводи захисника, що при обранні запобіжного заходу у виді взяття під варту не було доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобіганню ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого є необгрунтованими.
Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання в місті Харкові, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, але прийшов до висновку, що сукупність всіх ризиків, доведених слідчим та прокурором, надають достатньо підстав вважати, що тільки застосування відносно підозрюваного саме такого виняткового найсуворішого запобіжного заходу, як тримання під вартою, забезпечить належне виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.
При цьому, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_6 має певний перелік хвороб, але висновок про наявність хвороб, які б перешкоджали його триманню під вартою суду не було надано.
Не є слушним твердження захисника, що при призначені застави, слідчий суддя не дотримався вимог ст. 182 КПК України.
Так, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування застави, як альтернативного запобіжного заходу, та зважаючи на положення ч.5 ст. 182 КПК України, врахувавши тяжкість злочину, а також врахувавши значний розмір матеріальної шкоди у спричиненні якої підозрюється ОСОБА_6 , обгрунтовано призначив більше за 80 мінімальних прожиткових мінімумів, а саме 3 000 000 грн.
Посилання захисника, щодо того, що слідчому судді необхідно було навести перелік осіб, з якими ОСОБА_6 заборонено спілкуватись в разі внесення застави також не є слушними, оскільки суддею зазначено, що ОСОБА_6 необхідно утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними, експертами, свідками у даному кримінальному провадженні.
Що стосується інших доводів апелянта, які можуть на його думку слугувати підставою для скасування ухвали суду і обрання іншого запобіжного заходу, то вони не достатньо обгрунтовані, а через це у суду апеляційної інстанції не має приводів взяти їх до уваги.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою.
Апелянтом не наведено жодної достатньо переконливої підстави для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407 ч. 3, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,
П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 жовтня 2018 року, відносно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: