Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/53/19
У Х В А Л А
09.01.2019 року м.Виноградів

Слідчий суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000019 від 06.01.2019 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, раніше судимого, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Виноградівського відділення поліції Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Подане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством час та місце, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, сприяв незаконному переправленню особи через державний кордон України, а саме громадянина Туреччини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця м. Анкара, якого 05 січня 2019 року в період часу з 01 години 45 хвилин по 02 години 35 хвилин, на власному автомобілі марки «SEAT CORDOBA», реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 , з метою уникнення прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, перевіз вказану особу з м. Київ до с. Тисобикень, Виноградівського району, Закарпатської області, тобто до пересічної місцевості державного кордону України з Угорщиною, в напрямку 101 та НОМЕР_2 прикордонних знаків ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим самим сприяв порадами та вказівками переправленню останнього до Європейського Союзу, де в подальшому на АЗС «ANP», що розташована по вул. Ілони Зріні, 201, в с. Тисобикень і знаходиться в тиловій місцевості вказаних прикордонних знаків, було виявлено та затримано військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України сприяння незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами та вказівками, та наданням засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

06 січня 2018 року о 13 годині ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та поміщено до ІТТ Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області.

06 січня 2018 року о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 вину в даному кримінальному правопорушенні визнав повністю та щиро кається.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 06.01.2018, допитами свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами предявлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків та іншими матеріалами.

ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше судимий за ст. 257, ч. 4 ст. 187 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 357, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України та відбув покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років і будучи в 2015 році звільнений умовно достроково на не відбутий термін 1 рік 5 місяців і 1 день, на шлях виправлення не став, а вже через рік, тобто 06.01.2018 року повторно стоїв тяжкий злочин у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову і мобілізації, однак не враховуючи це, останній ніде офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі України так як має паспорт громадянина для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 виданий 16.01.2018 органом 0510, впливати на свідків, які станом на сьогодні не допитані та проживають в його місті, а також попередити інших співучасників даного злочину про обставини кримінального правопорушення, які мають особливе значення та не підлягають розголошенню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваної будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою.

Зокрема, аналіз особистості підозрюваного, із зібраних наявних характеризуючи даних, вказує на байдуже ставлення ним до дотримання правових норм, ігноруванням громадських інтересів, відсутність соціальної пристосованості у суспільстві, що виразилось у скоєнні ним злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову і мобілізації.

В свою чергу майновий стан та відсутність будь яких відомостей про наявність у підозрюваного постійного місця роботи, позбавляють можливості обрати щодо останнього, запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний, захисник погодились з обґрунтованістю підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак вважали, що інші менш суворі запобіжні заходи забезпечать належну поведінку підозрюваного.

Слідчий суддя констатує, що клопотання про обрання запобіжного заходу подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

Прокурор довів наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Указаний висновок підтверджується копією повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яка 06 січня 2018 року з дотриманням положень ст. 278 КПК України йому вручена та наданими прокурором доказами: протоколом огляду місця події від 06.01.2018, допитами свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколами предявлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків та іншими матеріалами.

Слідчий суддя також визнає доведеним обставинами про те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування або суду, перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, учинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням доведеності вищенаведених ризиків, слідчий суддя вважає доведеним, що інші, більш м`які (особисте зобов`язання, особиста порука та домашній арешт), запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому, слідчим суддею також враховано тяжкість вчиненого злочину: відповідно до ст. 12 КК України підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3 років, дані про особу ОСОБА_5 : раніше судимий за ст. 257, ч. 4 ст. 187 ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 262, ч. 3 ст. 357, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 296 КК України та відбував покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 років і будучи в 2015 році звільнений умовно достроково на не відбутий термін 1 рік 5 місяців і 1 день, на шлях виправлення не став, обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері охорони державної таємниці, недоторканості державних кордонів, забезпечення призову і мобілізації, однак не враховуючи це, останній ніде офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела доходів, не має міцних соціальних зв`язків, які б утримували його за місцем проживання, а тому існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування, тобто не з`являтись на виклики слідчого, прокурора, суду, виїхати за межі України, впливати на свідків, які на даний час не допитані, а також попередити інших співучасників даного злочину про обставини кримінального правопорушення, які мають особливе значення та не підлягають розголошенню, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт підозрюваної будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із тримання під вартою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02. 2006, №3477-IV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоровя підозрюваного; міцність соціальних звязків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

З врахуванням обставин провадження та долучених до матеріалів клопотання доказів, в тому числі документів, які свідчать про проведення першочергових необхідних слідчих дій, слідчий суддя вважає підозру, яка повідомлена ОСОБА_5 обґрунтованою, а долучені докази такими, що переконують неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила даний злочин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

З огляду на викладене, для запобігання ризиків, які зазначені в клопотанні, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не гарантуватиме та не забезпечуватиме запобігання вказаним ризикам та виконанням підозрюваним процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим заперечення сторони захисту слідчий суддя відхиляє.

Наведені захисником доводи не спростовують висновків слідчого судді щодо існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та необхідності їх запобіганню шляхом обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, щодо підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити йому розмір застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Тому, при визначені розміру застави, слідчий суддя враховує обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, дані які вказують на те, що у цьому кримінальному провадженні відносно підозрюваного запобіжний захід не обирався і такий не порушувався, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства і вважає доцільним визначити ОСОБА_5 заставу, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законом України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставин, правові підстави для визначення підозрюваному застави у мінімальному розмірі відсутні, оскільки такий розмір не зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів починаючи з 06.01.2019 року до 06.03.2019 року (включно).

Датою закінчення дії запобіжного заходу є 07.03.2019 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 115 260 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі, протягом строку дії ухвали, тобто до 06.03.2019 року.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного після звільнення з-під варти, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу слідчого, прокурора, суду протягом дії запобіжного заходу у виді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Визначити термін дії зазначених обов`язків до 06.03.2019 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає до негайного виконання органом досудового розслідування.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1