Справа №522/9267/16-к
Кримінальне провадження 1-кп/522/614/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Петрівка, Іванівського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до якого застосувались примусові заходи медичного характеру: постановою Суворовського р/с м. Одеси від 28.01.2002 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом; постановою Суворовського р/с м. Одеси від 31.10.2003 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом; постановою Суворовського р/с м. Одеси від 27.09.2006 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом; постановою Білгород-Дністровського м/с Одеської області від 14.06.2011 за вчинення суспільно небезпечного діяння передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом,
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Петрівка, Іванівського району Одеської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_4 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.08.2013 Комінтернівським р/с Одеської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 850 грн; 12.12.2013 Комінтернівським р/с Одеської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років п/в, ст. 75, ст. 104 КК України 2 роки і/с, ч. 4 ст. 70 КК України покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно (покарання у вигляді штрафу обвинуваченим не виконано),
за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора - ОСОБА_6
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває об`єднаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000277 від 22.02.2016 року стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України з обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000203 від 15.02.2016 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, суд, незалежно від наявності клопотань, зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку.
В судовому засіданні при обговоренні питання щодо продовження строку тримання обвинувачених під вартою, прокурор вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , оскільки ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, залишились, а саме, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , щодо продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, в судовому засіданні головуючий поставив на обговорення учасників процесу питання про призначення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що раніше за клопотанням ОСОБА_4 судом вже призначалась судова психологічна експертиза обвинуваченого ОСОБА_4 , яка не ула проведені у зв`язку із відсутністю необхідних медичних документів.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти зпризначення судової-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_4 , та повідомив суд, що з КЗ "Херсонська обласна психіатрична лікарня", відділення № 7 надійшли відповідні документи що свідчать про стан психічного здоров`я ОСОБА_4 , які запитувала експертиза.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 просили суду призначити стаціонарну судово-психіатричну експертизу відносно ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_9 заперечували проти призначення повторної судової-психіатричної експертизи.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає направленню до медичної установи для проходження повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи, з наступних підстав.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що необхідно продовжити обвинуваченим ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як це відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах кримінального провадження, а дані про особи обвинувачених дають достатні підстави вважати, що дійсно існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні низкитяжких кримінальних правопорушень, обвинувачені не мають стійких соціальних зв`язків, не одружені, ніде не навчаються, не працюють, не мають постійного місця проживання, обвинувачуються у вчиненні низки тяжких корисливих злочинів, тому є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.

Метою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим є забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснення дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачені можуть переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки ще існують зазначені ризики.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, приймаючи до уваги дані про особу обвинувачених та їх майновий стан, а також, що інкриміновані обвинуваченим злочини були пов`язані із загрозою застосування насильства, вважаю за необхідне не визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених КПК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених ст.242 КПК України, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Відповідно до ч.2 ст.509 КПК України у випадку необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи проводиться стаціонарна експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців, про що суд виносить відповідну ухвалу.

Згідно до п.23 затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України №397 від 08 жовтня 2001 року Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи.

Окрім цього, поміщення обвинувачуваного у стаціонарне відділення відповідного медичного закладу може мати місце лише у випадку, коли при проведенні амбулаторної судово-психіатричної експертизи виникає необхідність тривалого спостереження за такою особою або її дослідження. Вказане кореспондується з роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України, що є в абз.5 п.14 постанови №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах».

Враховуючи викладене, а також той факт, що відносно ОСОБА_4 вже раніше проводились амбулаторна та стаціонарна судово-психіатрична експертиза, суд дійшов висновку, що наявні достатні підстави для необхідності у проведенні повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_4 .

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду обвинувального акту обставини, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 необхідно продовжити, а також надати дозвіл Одеській УВП-21 на етапування ОСОБА_4 в СІЗО м. Херсон, з подальшим поміщенням ОСОБА_4 в медичний заклад, для проведення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Керуючись ст.ст. 177, 183,242, 332, 331,333, 509 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 60 діб, тобто до 13.07.2018 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 60 діб, тобто до 13.07.2018 року.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в ДУ «Одеська установа виконання покарань-21» Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації, на 60 діб, тобто до 13.07.2018 року.

Строк дії ухвали суду обчислюється з моменту винесення ухвали про продовження строків застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 14.05.2018 року.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Призначити повторну стаціонарну судово-психіатричну експертизу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи страждав ОСОБА_4 будь яким психічним захворюванням на час інкримінованого йому діяння?

2. Чи знаходився ОСОБА_4 на момент вчинення ним інкримінованого злочину у тимчасовому хворобливому стані і чи міг він усвідомлювати свої дії та керувати ними при вчиненні інкримінованого правопорушення?

3. Чи являється ОСОБА_4 душевнохворим і чи потребує він застосування до нього примусових заходів медичного характеру?

4. Які індивідуально-психологічні особливості має обвинувачений ОСОБА_4 .?

5. Чи має ОСОБА_4 індивідуально-психологічні особливості і мотиваційні властивості поведінки, котрі суттєво впливали на характер вчиненого ним кримінального правопорушення (підвищена агресивність, жорстокість, невпевненість у собі, етичні орієнтації, соціальні установки, мотиваційна сфера)?

6. Чи не знаходився ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення у стані фізіологічного афекту?

7. Чи не знаходився ОСОБА_4 на момент вчинення ним вказаного кримінального правопорушення у якому-небудь емоційному стані (психологічна напруженість, стрес, фрустрація, розгубленість і ін), котрий міг би здійснити суттєвий вплив на його свідомість та діяльність? якщо так, то яким чином?

Проведення повторної стаціонарної судово-психіатричної експертизи доручити експертам КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня" (73488, Херсонська область, м.Херсон, с.Степанівка, вул.Дж.Говарда 65), яких попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384-385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов"язків.

В розпорядження експертів надати:

- матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 2 ст. 187 КК України.

Організацію доставки матеріалів кримінального провадження в КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня" доручити прокурорам Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_10 , ОСОБА_6 .

Надати дозвіл Одеській УВП-21 на етапування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в СІЗО м. Херсона з подальшим поміщенням ОСОБА_4 до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», розташованої за адресою: 73488, Херсонська область, м.Херсон, с.Степанівка, вул.Дж.Говарда 65, для проведення повторної стаціонарної судово - психіатричної експертизи на строк не більше двох місяців.

Копію ухвали суду направити експертам КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», СІЗО м.Херсон, Одеська УВП-21, для виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя : ОСОБА_1

14.05.2018