09.11.2018

УХВАЛА
09 листопада 2018 року
Слідчий суддя Приморського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту, -
16 жовтня 2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту з майна.
Вказане клопотання мотивувала тим, що із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно стало відомо, що постановою старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Одеській області ОСОБА_5 без номеру від 13.02.2012 року накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 на підставі права власності належить квартира АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить ОСОБА_4 на підставі наступного:
1/2 частина на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2003 року;
1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.04.2011 року:
1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.04.2011 року.
ОСОБА_4 невідомо в рамках якої кримінальної справи було накладено арешт, так як він не є підозрюваним і не є обвинуваченим у будь-якій кримінальній справі.
Так, наявність існуючого арешту перешкоджає ОСОБА_4 в реалізації його права власності на нерухоме майно та обмежує його конституційні права на вільне володіння своєю власністю.
Посилаючись на вищевикладене, заявник просив скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Одеській області - ОСОБА_5 б/н від 13.02.2012 року на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала подане клопотання та просила задовольнити його в повному обсязі.
Слідчий та прокурор, в судове засідання не з`явились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. В зв`язку з чим, суд з урахуванням думки заявника, ухвалив слухати провадження за їх відсутності.
Розглянувши клопотання заявника, вивчивши надані суду матеріали, заслухавши заявника, суд вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав:
У відповідності до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 10 ст.170 КПК України не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Цією ж нормою КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого їх захисника и законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на підставі постанови старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Одеській області ОСОБА_5 б/н, 13.02.2012 року накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_4 , на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на підставі наступного:
1/2 частина на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2003 року;
1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.04.2011 року;
1/4 частина на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.04.2011 року.
Відповідно до ст. 126 КПК України (в ред.1960 року), який був чинний на момент прийняття рішення про накладення арешту, забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії.
Згідно до п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, арешт майна, застосований під час досудового слідства до дня набрання чинності КПК 2012 року, продовжує свою дію до моменту його зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України 2012 року.
Постанова про накладення арешту на майно ухвалена органом досудового слідства, до набрання чинності новим КПК України.

Виходячи із п.9 розділу 11 Перехідних положень КПК України 2012 року, посіанова про арешт майна продовжує свою дію до цього часу.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

У відповідності до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, на даний час правові підстави для арешту вказаного майна відпали, оскільки:

Згідно копії відповіді начальника 2 ВРКП СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_6 та даних Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0000024 від 23.11.2012 року зареєстроване за ознаками складу злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України в частині правопорушення скоєного ОСОБА_4 27.06.2013 закрито на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України.
З огляду на приписи п.18 ч.1 ст.3 КПК України, згідно з якими до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слід зазначити, що подальший арешт майна за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання належного йому майна, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, справа «Баландіна проти України, «Батрак проти України», «Панов проти України»).

По кримінальному провадженню № 0000024 від 23.11.2012 року підозра ОСОБА_4 слідчим СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області не оголошувалась та наразі він не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Аналіз наданих до суду матеріалів та встановлених судом обставин дозволяє прийти висновку про безпідставність подальшого застосування арешту на майно, так арешт, в даному випадку порушує конституційні права останнього на вільне користування своєю власністю.
Крім того, в рамках вказаного кримінального провадження слідчими органами був проведений вичерпний перелік слідчих дій та на момент розгляду застосування цього заходу потреба відпала.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що подане заявником клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 318-380 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту задовольнити.
Скасувати арешт, накладений постановою старшого слідчого СВ ПМ ДПА в Одеській області - ОСОБА_5 , б/н від 13.02.2012 року, на все нерухоме майно, яке належить ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: