Справа № 755/6618/18
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

провівши в приміщені суду в м. Києві відкрите підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 25 січня 2018 року, відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2018 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов з Київської місцевої прокуратури №4 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000013 від 25 січня 2018 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

02 травня 2018 року обвинувальний акт отриманий суддею ОСОБА_1 та призначений у підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за можливе призначення справи до судового розгляду.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду та просили повернути його прокурору Так, адвокат ОСОБА_4 подав письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, звернувши увагу суду, зокрема на невідповідність його вимогам ст. 291 КПК України, у зв`язку з відсутністю формулювання обвинувачення та оскільки не встановлені фактичні обставини справи, які мають бути в ньому зазначені. Так само, адвокатом ОСОБА_5 було подано письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору з аналогічних підстав.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала думку захисників.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.
Так, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000013 від 25 січня 2018 року відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України підписаний слідчим СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 .
Частиною 3 статті 314 КПК України передбачені рішення, які суд вправі прийняти у підготовчому судовому засіданні. Одним з таких рішень є повернення обвинувального акту прокурору, у разі його невідповідності вимогам КПК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Процесуальним рішенням, який прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч. 4 ст. 110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до положень, викладених у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, формулювання обвинувачення в обвинувальному акті викладається після викладу фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, згідно ст. 337 КПК України, суд здійснює судовий розгляд.

Разом з тим, як убачається з матеріалів кримінального провадження щодо ОСОБА_6 зазначені вимоги належним чином не дотримано.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, затверджений прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 24.04.2018 року містить лише формулювання підозри, висунутої їй, та фактичні обставини кримінального правопорушення, встановлені досудовим розслідуванням. Разом з тим, обвинувачення ОСОБА_6 у встановленому законом порядку не висунуте, а тому ОСОБА_6 за цим процесуальним рішенням має статус підозрюваної.

Так, відповідно обвинувального акту « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 підозрюється у вчиненні умисного ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчиненому службовою особою підприємства, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету держави коштів у значних розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України» (т. 1 а.с. 6).

Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд у підготовчому судовому засіданні та у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд, згідно з п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт.

Європейський суд з прав людини у справі Абрамян проти Росії від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 р. у справі Камасінскі проти Австрії № 9783/82, п.79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту а п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 р. у справі Пелісьє та Сассі проти Франції, п.52).

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що прокурором у відповідності до вимог кримінального процесуального закону зазначеній особі фактично не висунуто обвинувачення у вчиненні відповідного злочину, що унеможливлює судовий розгляд кримінального провадження та можливість забезпечення справедливого судового розгляду відповідно до Європейської Конвенції з прав людини, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Зазначені фактичні дані не є новими, відомі і на період досудового розслідування.

Окрім цього суд звертає увагу на те, що відповідно ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він його склав самостійно.

Як вбачається з обвинувального акту ( т. 1 а.с. 9), він «складений 24 квітня 2018 року слідчим СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві у приміщенні службового кабінету №23 за адресою: м. Київ, вул. Пожарського, буд. 4-а», поряд з цим в даній графі не відображені анкетні дані слідчого, який складав обвинувальний акт.

За таких умов, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягають поверненню прокурору, як такі, що не відповідають вимогам закону.

В судовому засіданні захисником - адвокатом ОСОБА_4 подані скарги, які полягають у визнанні протиправними дії прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 щодо погодження повідомлення про підозру, висування незаконного обвинувачення, затвердження прокурором обвинувального акту та направлення незаконного обвинувального акту від 24.04.2018 року до Дніпровського районного суду міста Києва, дії слідчого СУ ФР ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 щодо складання повідомлення про підозру, її вручення, та складання обвинувального акту.

При вирішенні скарг захисника - адвоката ОСОБА_4 суд враховує, що вказані скарги подані в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, відповідно до частини другої якої, скарги на рішення прокурора, не передбачені ст. 303 КПК України, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.
Разом з тим порушені в скаргах сторони захисту питання не є компетенцією суду на даній стадії судового розгляду, тому скарги захисника підлягають долученню до матеріалів справи, доводи яких можуть бути враховані при дослідженні та оцінці судом доказів в даному кримінальному проваджені.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_6 не обирався, клопотань щодо його обрання на даному етапі не надходило.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. 291, 314, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання захисників обвинуваченої ОСОБА_6 адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 25 січня 2018 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України та додані до нього документи, повернути прокурору Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 , для виконання вимог зазначених в мотивувальній частині ухвали.
Скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_4 долучити до матеріалів кримінального провадження

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: ОСОБА_9