ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/4570/18 Номер провадження 11-сс/814/178/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
представників власника майна ОСОБА_7 , адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 листопада 2018 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна в межах кримінального провадження №0000176 від 16.10.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, та повернуто власнику технологічне обладнання, призначене для приймання, зберігання скрапленого газу та заправлення ним автотранспорту, а саме: ємність герметичну, призначену для зберігання скрапленого газу та обладнання для заправки автотранспорту без маркувальних позначень, встановлених на земельних ділянках під кадастровими номерами :01:063:0016 та :01:063:0017, розташованих на території АГЗС за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ФОП ОСОБА_9 .
В клопотанні слідчого зазначено, що невстановлені особи, в порушення вимог законодавства, встановили за адресою: АДРЕСА_1 , автогазозаправний пункт, який безпосередньо експлуатується та створює загрозу навколишньому середовищу, а також людям, які проживають в житловому районі навколо АГЗС.
23.11.2018 року проведено огляд території АГЗС за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ФОП ОСОБА_9 , в ході якого виявлено та вилучено технологічне обладнання, призначене для приймання, зберігання скрапленого газу та заправлення ним автотранспорту.
Постановою слідчого Лубенського ВП ГУНП в Полтавській області від 23.11.2018 року вказане технологічне обладнання визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Оскільки технологічне обладнання, призначене для приймання, зберігання скрапленого газу для заправлення ним автотранспорту, являється засобом вчинення злочину та використовувалось для незаконного здійснення господарської діяльності з продажу скрапленого газу та використання у власних, корисливих цілях, в той час, як вказані дії створюють загрозу загибелі людей, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, слідчий суддя послався на те, що орган досудового розслідування не зазначив, яким чином використання обладнання з продажу скрапленого газу та використання його у власних, корисливих мотивах створює загрозу загибелі людей.
Відповідно до наданих представниками власника майна документів, АГЗС, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала законну господарську діяльність з продажу скрапленого газу.
Крім того, з наявного в матеріалах провадження витягу з ЄРДР не вбачається, що порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, було виявлено саме на території АГЗС, що знаходиться адресою: АДРЕСА_1 .
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати у зв`язку із неповнотою судового розгляду та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на технологічне обладнання.
Зазначив, що слідчим суддею не взято до уваги, що запит слідчого №13509 від 28.11.2018 року про надання копій дозвільних документів, направлений відповідному суб`єкту господарювання, було проігноровано ФОП ОСОБА_9 , та документи, що підтверджують законність господарської діяльності, органу досудового розслідування надано не було.
Крім того, надані представником власника майна у судовому засіданні документи не спростовують виявлені слідчим під час досудового розслідування порушення в роботі АГЗС.
Докази щодо усунення власниками АГЗС порушень правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на підприємстві особами, які зобов`язані їх дотримуватись, коли ці порушення створюють загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або може заподіяти шкоду здоров`ю потерпілого, в матеріалах провадження відсутні.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення представників власника майна проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Обґрунтовуючи клопотання про арешт вилученого під час огляду майна, слідчий зазначив, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Диспозицією ч.1 ст.272 КК України передбачена кримінальна відповідальність за порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяло шкоду здоров`ю потерпілого.

Отже, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони цього злочину є настання наслідків у виді створення загрози загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 12.06.2009 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини проти безпеки виробництва» як поняття "загроза загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків" (частина перша статті 272 КК) необхідно розуміти такі зміни у стані виробничих об`єктів, підприємств, унаслідок яких виникає реальна небезпека життю людей або реальна небезпека заподіяння (настання) шкоди вказаним у цих статтях благам. Тяжкість ймовірних наслідків визначається залежно від цінності благ, які поставлено під загрозу, кількості осіб, які можуть постраждати від небезпечних дій, розміру можливої матеріальної шкоди тощо.

Матеріали кримінального провадження не містять жодних даних щодо настання таких наслідків. Слідчим лише зазначено про наявність певних порушень Правил пожежної безпеки та безпеки виробництва, а саме особами, які виконують обов`язки, пов`язані із забезпеченням пожежної безпеки, не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки з отриманням відповідного посвідчення; приміщення не обладнано автоматичною пожежною сигналізацією; не оснащено буксирною штангою для евакуації транспортних засобів з території у випадку пожежі; відсутня інструкція щодо дій персоналу об`єкта у разі загрози або виникнення конкретних надзвичайних ситуацій та потребує поновлення свідоцтво потенційно-небезпечного об`єкта. Разом з тим, слідчим не обгрунтовано, яким чином ці порушення створили реальну загрозу життю людей.

Тобто слідчим, всупереч вимогам ч.3 ст.132 КПК України, не доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, що унеможливлює застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Не довів існування такої підозри і прокурор під час апеляційного розгляду.
Доводи прокурора про можливе встановлення ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, після отримання та вивчення ряду документів від АГЗС ФОП ОСОБА_9 , суперечать наведеним вище положенням кримінального процесуального закону, оскільки виявлення факту вчинення злочину має передувати зверненню до слідчого судді із клопотанням

про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Враховуючи викладене, ухвала слідчого судді є законною та обгрунтованою і підстав для її зміни чи скасування немає.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 листопада 2018 року без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4