Справа № 350/2211/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою
15 листопада 2018 року селище Рожнятів

Слідчий суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянув клопотання старшого слідчого СВ Рожнятівського відділення поліції Калуського відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000391 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке надійшло до суду 15.11.2018 року,-
ВСТАНОВИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 , 07.11.2018, в нічний час, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув на територію Рожнятівської районної поліклініки Рожнятівської ЦРЛ, що в селищі Рожнятів на вул. Шкільна, 17. Підійшовши до приміщення Рожнятівської районної поліклініки, ОСОБА_4 , діючи з корисливого мотиву, з допомогою металевого лома, шляхом віджиму та пошкодження металопластикового вікна кабінету отоларинголога на першому поверсі, проник всередину приміщення поліклініки. Перебуваючи всередині приміщення поліклініки, ОСОБА_4 через незачинені двері вийшов з кабінету отоларинголога, а далі шляхом віджиму та пошкодження вхідних дверей проникав у службові кабінети, звідки таємно викрав власне майно медичних працівників, на загальну суму 4570 гривень. Оскільки існують ризики передбачені пунктами 1 і 5 частини 1 ст.177 КПК України, підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили клопотання задоволити.

Підозрюваний та його захисник вважають за можливе застосувати до підозрюваного більш м"який запобіжний захід, зокрема у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заслухавши думку учасників провадження з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; зокрема, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування такого запобіжного заходу у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.
Як зазначено в рішенні ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
В рішенні «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 року зазначено, що тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Так, Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, переховування від суду, вчинення іншого правопорушення.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі .
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вік підозрюваного та стан його здоров`я, з урахуванням ризиків, визначених ст.177 ч.1 п.1,5 КПК України, тобто, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду та вчиняти інші злочини, оскільки він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, а тому слідчий суддя приходить до висновку про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Особлива тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про особу підозрюваного, з огляду на вірогідність переховуватися від суду, спростовує доводи підозрюваного про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ст.177 КПК України, та можливість застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.
Будь-яких даних про відсутність зазначених прокурором ризиків, передбачених, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Оскільки, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, тому слідчий суддя не вбачає будь-яких підстав для обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.
Разом з тим, згідно ст.182 КПК України, суд з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, визначає заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, відповідно до п. 3 ч. 5 ст.182 КПК України - в межах п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 92,050 грн. (50 х 1841 грн. = 92,050 грн.).
Відповідно до ч. 1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Керуючись ст.ст. 131, 176-178, 182-184, 197 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходуу вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт.Перегінське, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань АДРЕСА_2 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14 год. 45 хв. 14 січня 2019 року.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави в межах п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 92.050 грн. (дев"яносто дві тисячі п"ятдесять ) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.
В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого прокурора чи суду за їх першою вимогою;
2) не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду у вказані вище терміни;
3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання у вказані вище терміни .
Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.
Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення особи з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Ухвала слідчого - судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.
Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1