Справа № 583/4832/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" листопада 2018 р. м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді слідчого ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

без фіксації розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши справу за клопотанням старшого слідчого Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

про арешт майна
встановив:
15.11.2018 року до Охтирського міськрайонного суду Сумської області за погодженням з прокурором звернувся слідчий з клопотанням.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Охтирського ВП ГУ НП в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000730 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Слідчий зазначав, що під час огляду місця події 15.11.2018 року за адресою: вул.Гусинська, 77, м. Охтирка, Сумської області, ОСОБА_5 добровільно видав трансформатор ТУ 16-517,025кав. Під час добровільної видачі ОСОБА_5 пояснив, що даний трансформатор він викрав з території літнього майданчику магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що належить ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що вилучене майно має значення для кримінального провадження в якості речового доказу, слідчий просив накласти арешт на майно, вилучене під час огляду місця події 15.11.2018 року, а саме на електричний трансформатор ТУ 16-517,025кав.

Слідчий та прокурор, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд клопотання без їх участі та без здійснення фіксації технічним комплексом, вимоги за клопотанням підтримали. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути клопотання без участі слідчого та прокурора та без здійснення фіксації технічним засобом.

Суд, дослідивши доводи за клопотанням, надані до нього докази, виходив з наступного:

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частинами 2, 3 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 4 ст. 173 КПК України визначено, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

В ході розгляду клопотання по суті встановлено, що відомості щодо вилученого майна під час огляду місця, а саме електричного трансформатора, зазначені в клопотанні слідчого, витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань,заяві потерпілого, протоколі огляду місця, мають розбіжності.

Встановлено, що 15.11.2018 року за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 185 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 внесено заяву ОСОБА_7 про те, що 15.11.2018 року ОСОБА_8 ,1960року народження, вчинив крадіжку з території літнього майданчику його магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 , електричного трансформатора ТУ 16-517, 0,25кав.

З протоколу огляду від 15.11.2018року вбачається,що під час огляду за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 добровільно видав трансформатор ТУ 16-517, 0,25квт.

Постановою слідчого від 15.11.2018року вилучене під час огляду майно,а саме: трансформатор ТУ 16-517,025кав визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000730 від 15.11.2018року та передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 .

Потерпілий ОСОБА_9 в своїй заяві просив провести перевірку по факту крадіжки трансформатора ТУ 16-517-025 кВт.

Враховуючи наявність вказаних розбіжностей щодо ідентифікації вилученого у ході огляду майна, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-175, 309 КПК України, суд, -

у х в а л и в:
В задоволенні клопотання старшого слідчого Охтирського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 , погодженим з прокурором Охтирської місцевої прокуратури Сумської області ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000730 від 15.11.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України про арешт майна відмовити.

Ухвала, оскарженню не підлягає, однак заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Суддя слідчий Охтирського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_10