Літинський районний суд Вінницької області
Справа № 137/24/19
У Х В А Л А

"04" січня 2019 р.

Літинський районний суд Вінницької області
в складі слідчого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 слідчої ОСОБА_4 особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт. Літині клопотання старшого слідчого СВ Літинського відділення поліції Калинівського відділу ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , неодруженого, не працюючого, громадянина України, освіта 10 класів, військовозобов`язаного, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України в межах кримінального провадження за № 0000003,-

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 . В клопотанні зазначається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 03.01.2018 приблизно о 19:10, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поряд із входом на територію домогосподарства по АДРЕСА_2 , під час суперечки, яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, доводячи свої злочинні наміри до кінця, підійшов до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи в руках не встановлений у ході досудового розслідування твердий колючо-ріжучий предмет, наніс ним один удар в область особливо важливих органів, а саме черевну порожнину останньої.
Своїми протиправними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій тілесні ушкодження, у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини, пошкодження шлунку, дифузного серозно-фібрінозного перитоніту.
Таким чином, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вина ОСОБА_5 доводиться: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 від 04.01.2019; протоколом огляду місця події, а саме території поряд з домогосподарством по АДРЕСА_2 ; показами потерпілої та свідків; протоколом затримання особи за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення та іншими зібраними доказами у їх сукупності. 04.01.2019 ОСОБА_5 оголошено про підозру у скоєнні тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 121 КК України. Санкція статті за інкримінований ОСОБА_5 тяжкий злочин передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Сам факт нанесення ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_7 ножового поранення, яка являється жінкою, свідчить про зневажливе ставлення ОСОБА_5 до існуючих в суспільстві норм поведінки та моралі. Навіть після вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_5 вину у вчиненому не визнає та не розкаюється, негативно характеризується, співпрацювати із органом досудового розслідування відмовляється.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 одразу ж залишив потерпілу на вулиці, не зважаючи на те, що остання, потребувала медичної допомоги, що свідчить про те, що йому було байдуже на наслідки, які могли бути спричиненні здоров`ю потерпілої та бажання уникнути від кримінальної відповідальності. Замість того, щоб поцікавитись про те чи потерпілій потрібна невідкладна медична допомога, ОСОБА_5 поїхав в с. Іванівська Слобідка Калинівського району, де продовжив вживати спиртні напої та спокійно відпочивав, що свідчить про його байдужість та вседозволеність.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 заховав ніж, та на даний час відмовляється повідомляти де він знаходиться.

Крім того, ОСОБА_5 в силу усвідомлення суворості покарання за злочини, що передбачає позбавлення волі, може покинути постійне місце проживання з метою ухилення від слідства та суду, що підтверджується також тим, що він нещодавно повернувся з Російської федерації де перебував на заробітках.

Все це свідчить про відсутність соціально-стримуючих чинників, які підтверджували б, що він не буде ухилятись від слідства і суду та продовжувати злочинну діяльність.

Аналізуючи матеріали кримінального провадження, та беручи до уваги те, що свідки проживають в одному з ним селі, а деякі з них являються знайомими підозрюваного, на яких він може чинити тиск, також те, що ОСОБА_5 заховав знаряддя нанесення тілесних ушкоджень, свідчить, що існує декілька ризиків зазначених в ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; вчиняти інші кримінальні правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; знищити речовий доказ.

Тому просять обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали та просили обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки наявна обгрунтована підозра у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та існують ризики передбачені ст.177 КПК України.
Адвокат ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_5 просять в задоволенні клопотання відмовити і обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту, який забезпечить виконання процесуальних дій.
Вивчивши документи, які є у матеріалах клопотання, вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КК України та 04.01.2019 року останнього повідомлено про підозру. Підозра обґрунтовується витягом з ЄРДР, протоколами огляду місця події, протоколом допиту потерпілої, протоколом про прийняття заяви.
Суд враховує, що ОСОБА_5 негативно характеризується за місцем проживання, схильний до вчинення правопорушень, притягувався до адміністративної відповідальності, тому такі обставини, а також загроза покарання від 5 до 8 років позбавлення волі дає суду підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на потерпілу та свідків, які проживають в одному з ним селі, а деякі з них являються знайомими підозрюваного, на яких він може чинити тиск, а також те, що ОСОБА_5 заховав знаряддя нанесення тілесних ушкоджень та вчиняти інші правопорушення тобто наявні ризики передбачені ст.177 КПК України.
Судом також враховано те, що ОСОБА_5 визнав в судовому засіданні вину в скоєному.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Пункт 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім, як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 роки.
Згідно п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Застосування до ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не дасть змоги забезпечити виконання ним покладених обов`язків. Зокрема, не підлягають до застосування щодо ОСОБА_5 запобіжні заходи у виді особистого зобов`язання через можливість останнього ухилитись від слідства та суду, у виді особистої поруки у зв`язку з відсутністю поручителів, які заслуговують на довіру. Неможливо застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, у зв`язку з тим, що останній може впливати на потерпілу та свідків кримінального правопорушення, для зміни показів, які можуть вплинути на подальший хід досудового розслідування та уникнення підозрюваним від кримінальної відповідальності. Оскільки ОСОБА_5 вчинив злочин із застосуванням насильства, при поставленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту, суд має право не визначити розмір застави.

Рішенням Конституційного Суду України від 08 липня 2003 року, визнано конституційною норму про те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.
Враховуючи, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Правова позиція Європейського суду з даного питання викладена у справі «Москаленко проти України» остаточне рішення від 20 травня 2010 року п 34. передбачає, Суд вважає, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Аналогічна позиція викладена у рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" де зазначено, що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає, шо з метою попередження можливості ОСОБА_5 переховуватись від слідства та суду, продовжувати злочинну діяльність, незаконно впливати на свідків, потерпілу, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та для забезпечення виконання процесуальних дій, а тому суд вважає необхідним клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою. На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-184, 193, 194, 196, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задовільнити. Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів тобто до 04.03.2019 року включно. Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти діб після проголошення.

С Суддя: ОСОБА_1