Справа №621/1308/18
Провадження №1-кп/621/191/18
УХВАЛА

04 січня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальні провадження №0000417, №0000719, №0000489 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 296, ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 345 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_5 заявила клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_1 . У зв`язку з неявкою потерпілих просила відкласти судовий розгляд.

В обґрунтування клопотання зазначила, що обвинувачений тяжко хворіє, однак в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор" медична допомога не надається взагалі.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання, пояснив, що має незадовільний стан здоров`я, з моменту взяття його під варту кожного дня звертається за медичною допомогою до чергового ДУ "Харківський слідчий ізолятор", однак жодного дня така медична допомога йому не надавалася. Посилається на те, що є батьком трьох малолітніх дітей, які позбалвені батьківського піклування.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника про відкладення судового розгляду не заперечував. У задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу просив відмовити з тих підстав, що на даний час не змінилися обставини, які були підставою для продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 за ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.12.2018 року.

Вислухавши думку учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, суд дійшов наступного:

Відповідно до статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 03.12.2018 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений на 60 днів до 31.01.2019.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, продовження запобіжного заходу, слідчим суддею та судом враховано наявність ризиків вчинення нових злочинів, а також переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду.

На даний час стороною захисту не надано будь-яких доказів того, що зменшилися ризики, передбачені статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, або змінилися обставини, передбачені статтею 178 Кримінального процесуального кодексу України, які існували під час застосування запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 .

Посилання сторони захисту на відсутність медичної допомоги під час перебування обвинуваченого в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор" не підтверджено письмовими доказами. Твердження сторони захисту про те, що обвинувачений ОСОБА_4 є батьком малолітніх дітей, які позбавлені батьківського піклування, спростовуються положеннями ст. 1 ЗУ "Про забезпечення організаційно - правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", де зазначено, що діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти; статус дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, - визначене відповідно до законодавства становище дитини, яке надає їй право на повне державне забезпечення і отримання передбачених законодавством пільг та яке підтверджується комплектом документів, що засвідчують обставини, через які дитина не має батьківського піклування.

Доказів, якими б підтверджувався статус дітей, позбавлених батьківського піклування, стороною захисту не надано.

Крім того, суду не надано доказів того, що обвинувачений ОСОБА_4 за станом здоров`я не може перебувати в умовах ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Наведені вище обставини в сукупності вказують на те, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу не зменшилися і продовжують існувати, а також на неможливість забезпечення виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, передбачених статтею 42 Кримінального процесуального кодексу України, та усунення ризиків продовження ним протиправної поведінки без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в пункті 35 рішення Європейського суду з справ людини у справі "Летельє проти Франції".

За таких обставин належить відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 194, 331, 350 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу, застосованого стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Зобов`язати відповідальну службову особу ДУ "Харківський слідчий ізолятор" надати інформацію про звернення обвинуваченого ОСОБА_4 за медичною допомогою в період з 26.08.2018 по 04.01.2019 року? Якщо такі звернення мали місце, то чи було надано необхідну медичну допомогу обвинуваченому ОСОБА_4 ?

Відкласти судовий розгляд та призначити нову дату судового засідання на 12 год 45 хв 25.01.2019.

Ухвала суду оскарженню не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий -