печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі представника третьої особи (власника майна) ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

процесуального керівника досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за скаргою представника третьої особи власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у нездійсненні огляду майна, яке вилучено під час обшуку у кримінальному провадженні № 0003113 від 30 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И В :

18.12.2018 до Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга представника третьої особи власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , яка передана слідчому судді 19.12.2018, на бездіяльність слідчого, що полягає у нездійсненні огляду майна, яке вилучено під час обшуку у кримінальному провадженні № 0003113 від 30 вересня 2017 року.

В обґрунтування доводів скарги адвокат посилається на те, що вона звернулася до слідчого з клопотанням про проведення огляду майна, яке вилучене під час проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0003113 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте 22.11.2018 слідчий в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 відмовив у задоволенні вказаного клопотання, про що виніс постанову, яку особа, що подала скаргу вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, як наслідок її незаконності та необґрунтованості та просить зобов`язати слідчого вчинити дії вказані в клопотанні.

Представник третьої особи (власник майна) ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримала посилаючись на викладені в ній доводи, просила скаргу задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що оскаржувана постанова, щодо відмови в задоволенні клопотання безпосередньо суперечить закону та порушує право ОСОБА_7 на захист, а тому просив оскаржувану постанову скасувати в повному обсязі.

Процесуальний керівник досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо вимог означених у скарзі заперечував, вказав, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою.

Вивчивши скаргу, заслухавши позицію учасників розгляду щодо вимог скарги, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Відповідно до положень ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Частиною 2 ст. 22 КПК України встановлено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На стадії досудового розслідування особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником можуть бути оскарженні рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, що встановлено п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Частиною 1 ст. 223 КПК України визначено, що слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні. Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети (ч. 2 ст. 223 КПК України).

Судовим розглядом встановлено, що Управління розслідувань особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України знаходиться кримінальне провадження № 0003113 від 30.09.2017 за фактом прийняття пропозиції службовими особами неправомірної вигоди в особливо великих розмірах за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їм службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з вимаганням, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 3, 4 ст. 368 КК України.

Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 16.06.2018 слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні 04.07.2018 проведено обшук квартири ОСОБА_8 розташованої за адресою; АДРЕСА_2 , під час якої виявлено та вилучено речі та документи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.10.2018 на виявлені та вилучені в ході обшуку речі і документи - накладено арешт.

16.11.2018 року адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на адресу слідчого в ОВС Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 (вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011) було направлено клопотання про проведення огляду майна, яке вилучене під час проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0003113 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою від 22.11.2018 слідчий в ОВС ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 у задоволенні вказаного клопотання відмовив. Вказану постанову заявник отримав 08.12.2018.

При дослідженні матеріалів провадження та клопотання заявника, за результатами якого слідчим прийнято рішення про відмову у його задоволенні, встановлено, що викладені в клопотанні вимоги відносяться до слідчих дій в розумінні ст. 220 КПК України.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відтак вказана скарга подана повноважною особою, у визначений законом спосіб, та з дотриманням строків на звернення до слідчого судді з метою оскарження такого рішення.

Зі змісту постанови вбачається, що в обґрунтування відмови в задоволенні клопотання, слідчий вказав, що під час проведення розслідування вказаного кримінального провадження огляд речей та документів вилучених під час проведення зазначеного обшуку проводився. Також, дані речі та документи постановою слідчого слідчої групи у кримінальному провадженні визнані речовими доказами. Крім того, у вказаних клопотаннях представника не наведено жодних підстав для проведення додаткового огляду вилучених речей і документів. У клопотаннях відсутні будь-які дані, які вказують на необхідність проведення додаткового огляду, тобто, відсутня мета та підстави проведення додаткового огляду, а тому клопотання про проведення огляду вилучених речей і документів є необґрунтованими та невмотивованими.

За встановлених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя погоджується з доводами слідчого, які викладені в постанові та вважає, що вона винесена з урахуванням принципу законності кримінального провадження, встановленого ч.2. ст. 9 КПК України, що передбачає повне та всебічне дослідження обставин кримінального провадження, з дотриманням вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, так як постанова містить зміст обставин, які є підставами для її прийняття, мотиви прийняття, їх обґрунтування, а вимоги клопотання адвоката ОСОБА_4 спрямовані на повернення майна, яке вилучене під час проведення обшуку у позапроцесуальний спосіб, враховуючи при цьому, що вилучене майно являється речовим доказом у кримінальному провадженні, про що свідчить постанова слідчого від 05.07.2018 та на частину з якого ухвалою суду від 17.10.2018 накладено арешт.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на її розгляд сторонами кримінального провадження, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що в силу принципу змагальності сторін, адвокатом не надано належних та допустимих доказів та в судовому засіданні не встановлено таких, які б давали підстави слідчому судді прийти до висновку, що вимоги скарги базуються на об`єктивних фактах і правових підставах, які б слугували для скасування постанови про відмову у задоволенні клопотання, а відтак в задоволенні скарги слід відмовити, з залишенням оскаржуваної постанови в силі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 2,7, 9, 223, 220, 303, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Скаргу представника третьої особи власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, що полягає у нездійсненні огляду майна, яке вилучено під час обшуку у кримінальному провадженні № 0003113 від 30 вересня 2017 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1