КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2019 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Київського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0006741 за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, студента заочної форми навчання факультету товарознавства і торговельного підприємництва Київського національного торговельно-економічного університету, працюючого водієм в ПП «Колібріс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України та виправдано за недоведеністю винуватості у вчиненні кримінального правопорушення.
Цим же вироком вирішено питання про судові витрати та речові докази.

В С Т А Н О В И Л А :

Згідно сформульованого в обвинувальному акті органом досудового розслідування обвинувачення, ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що він у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс.
ОСОБА_6 , діючи згідно раніше досягнутої домовленості з « ОСОБА_9 », який проводив оперативну закупівлю, 15.08.2014 року о 11:12 год., зустрівся з останнім в обумовленому місці з метою реалізації йому особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Я.Колоса, 9 в м.Києві, з метою отримання матеріальної вигоди та особисто незаконного збагачення, шляхом продажу за 150 грн., незаконно збув « ОСОБА_9 », особі яка проводила оперативну закупівлю, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, заздалегідь упакувавши його до поліетиленового пакетику з пазовим замком, який останній залишив при собі. Цього ж дня, приблизно об 11:45 год. в службовому кабінеті ТВМ-2 Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, розташованого по бул. Кольцова 22-А в м. Києві, працівники міліції вилучили у « ОСОБА_9 », особи яка проводила оперативну закупівлю, поліетиленовий пакетик з пазовим замком з речовиною рослинного походження зеленого кольору в середині, який він придбав у ОСОБА_6 , під час проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу. Згідно висновку хімічної експертизи №1849х від 18.08.2014 року, вилучена у « ОСОБА_9 » та подана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилась в поліетиленовому пакетику з пазовим замком, містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 6,30 г.
Крім того, ОСОБА_6 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах, у невстановленої розслідуванням особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. ОСОБА_6 , діючи згідно раніше досягнутої домовленості з « ОСОБА_9 », який проводив оперативну закупівлю, 27.08.2014 року о 20:05 год., зустрівся з останнім в обумовленому місці з метою реалізації йому особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Г. Юри, 2 в м. Києві з метою отримання матеріальної вигоди та особистого незаконного збагачення, шляхом продажу за 150 грн., повторно незаконно збув « ОСОБА_9 », особі яка проводила оперативну закупівлю, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який останній залишив при собі. Цього ж дня, приблизно о 20:40 год. у службовому кабінеті ТВМ-2 Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, розташованого по бул. Кольцова, 22-А в м. Києві, працівники міліції вилучили у « ОСОБА_9 », особи яка проводила оперативну закупівлю, поліетиленовий пакетик з пазовим замком з речовиною рослинного походження зеленого кольору в середині, який він придбав у ОСОБА_6 , під час проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу. Згідно висновку хімічної експертизи №2002х від 12.09.2014 року, вилучена у « ОСОБА_9 » та подана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилась в поліетиленовому пакетику з пазовим замком, містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 5,14г.
Крім того, ОСОБА_6 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах, у невстановленої розслідуванням особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. ОСОБА_6 , діючи згідно раніше досягнутої домовленості з « ОСОБА_9 », який проводив оперативну закупівлю, 03.09.2014 року о 15:30 год., зустрівся з останнім в обумовленому місці з метою реалізації йому особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , знаходячись по вул. Г. Юри, 18-А в м. Києві, з метою отримання матеріальної вигоди та особисто незаконного збагачення, шляхом продажу за 150 грн., повторно незаконно збув « ОСОБА_9 », особі яка проводила оперативну закупівлю, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, який останній залишив при собі. Цього ж дня, приблизно о 16:30 год. у службовому кабінеті ТВМ-2 Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві, розташованого по бул. Кольцова, 22-А в м. Києві, працівники міліції вилучили у « ОСОБА_9 », особи яка проводила оперативну закупівлю, поліетиленовий пакетик з пазовим замком з речовиною рослинного походження зеленого кольору в середині, який він придбав у ОСОБА_6 , під час проведення оперативної закупівлі наркотичного засобу. Згідно висновку хімічної експертизи №2069х від 09.09.2014 року, вилучена у « ОСОБА_9 » та подана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилась в поліетиленовому пакетику з пазовим замком, містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 5,79г.
Крім того, ОСОБА_6 , в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах, у невстановленої розслідуванням особи, незаконно придбав з метою подальшого збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс. Після чого ОСОБА_6 направився на автомобілі марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_1 , до місця свого проживання, а саме АДРЕСА_1 .
Коли ОСОБА_6 03.09.2014 року приблизно о 16:30 год. під`їхав по вул. Я. Колоса,29 в. м. Києві, його автомобіль було зупинено працівниками міліції, надалі в ході огляду автомобіля, а саме в бардачку автомобіля виявили та в подальшому вилучили 1 поліетиленовий пакетик з пазовим замком з речовиною рослинного походження зеленого кольору всередині, який він зберігав з метою збуту та два пристрої для куріння з нашаруваннями темного кольору. Згідно висновку хімічної експертизи №2068 від 09.09.2014 року подана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка знаходилась в поліетиленовому пакетику з пазовим замком, вилученому з автомобіля марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_1 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 6,65г. Згідно висновку хімічної експертизи №2071 від 17.09.2014 року надані на дослідження нашарування темного кольору з предметів для куріння, вилучених з автомобіля марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_1 , містить особливо небезпечний наркотичний засіб - екстракт канабісу, масою в перерахунку на суху речовину 0,124г.
Таким чином, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_6 повторно, незаконно зберігав з метою збуту та збув « ОСОБА_9 » особі яка проводила оперативну закупівлю, особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, тобто своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України.
Крім того, органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що він в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, при невстановлених обставинах, у невстановленої розслідуванням особи, незаконно придбав для особистого вживання, без мети збуту, особливо небезпечний наркотичний засіб-смолу канабісу. Після чого ОСОБА_6 направився на автомобілі марки «ВАЗ-2101», д.н.з. НОМЕР_1 , до місця свого проживання, а саме АДРЕСА_1 .
Коли ОСОБА_6 03.09.2014 року приблизно о 16:30 год. під`їхав по вул. Я. Колоса, 29, у м. Києві, його автомобіль було зупинено працівниками міліції, надалі в ході поверхневого огляду ОСОБА_6 , з лівої кишені його кофти виявлено та в подальшому вилучено металеву коробочку синього кольору з трьома фрагментами прямокутної форми, речовиною рослинного походження зелено-коричневого кольору та з правої кишені останнього грошові кошти в сумі 467 грн. Надалі встановлено, що частина грошових коштів в сумі 100 грн., а саме номінали, серія та номери купюр, співпадають з грошовими коштами, наданими для проведення оперативної закупівлі. Згідно висновку хімічної експертизи №2072х від 16.09.2014 року подані на дослідження три фрагменти прямокутної форми, речовини рослинного походження зелено-коричневого кольору, які знаходились в металевій коробочці синього кольору, вилучені з лівої кишені кофти ОСОБА_6 , містять особливо-небезпечний наркотичний засіб - смола канабісу, загальною масою 1,71г.
Таким чином, на думку сторони обвинувачення, ОСОБА_6 повторно, незаконно придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, тобто своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.309 КК України.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України та виправдано за недоведеністю винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень. Своє рішення суд мотивував тим, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не доведена вина ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, тобто беззаперечних та переконливих доказів його вини не здобуто, а обсяг обвинувачення не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні.

На вказаний вирок, прокурор прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, де вказує на неповноту судового розгляду, істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи у зв`язку з чим вважає вирок незаконним. Прокурор стверджує, що усі зібрані по справі докази отримані в порядку встановленому КПК України, а визнання судом доказів не допустимими не з підстав зазначених ст.87 КПК України, є неправильним. Посилання суду, що сторона обвинувачення у судовому засіданні просто перерахувала письмові докази без обґрунтування та аналізу, яким саме чином підтверджується винуватість ОСОБА_6 , не відповідає дійсності, оскільки оцінюючи докази, за своїм внутрішнім переконанням, суд не дав оцінку сукупності зібраних доказів та їх взаємозв`язку. Апелянт вважає, що покази ОСОБА_6 , які взяті за основу вироку ґрунтуються на припущеннях, так як в показаннях обвинуваченого встановлено ряд протиріч, які свідчать про їх надуманість та неправдивість, а також його намагання приховати повну картину події злочину та ухилитися від справедливого покарання, однак власноручно написане пояснення ОСОБА_6 , що збутом канабісу, він займається вже протягом року, судом до уваги не взято. Твердження суду, що покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 оперуповноважених, є результатом їх професійної діяльності, і тому не можуть прийматися до уваги безпідставні, оскільки їх покази узгоджені між собою та не містять протиріч, а також їх покази, що діючи спільно з метою затримання ОСОБА_6 , вони доставили його до відділу міліції де здійснили огляд транспортного засобу ОСОБА_6 за його письмовою згодою, в присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які надали суду аналогічні, з працівниками міліції, покази, а саме, що в ході огляду автомобіля ОСОБА_6 було вилучено його особисті речі, серед яких були наркотичні засоби, а в подальшому сам обвинувачений підтвердив, що всі вилучені речі належать йому особисто. Також, вказані свідки зазначали, що з боку працівників міліції до затриманого заходи фізичного та психологічного тиску не застосовувалися, ОСОБА_6 добровільно повідомляв, що всі вилучені речі, в тому числі і заборонені, належать йому. Окрім цього, покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , які з метою контролю за вчиненням злочину, були запрошені в якості понятих та були свідками події, коли в телефонній розмові відбувалася домовленість про зустріч з ОСОБА_6 для закупівлі у нього наркотичного засобу, повністю узгоджені між собою та підтверджуються речовими доказами та письмовими матеріалами справи протоколом про результати контролю за вчиненням злочину, протоколом оперативної закупки, актом огляду покупця та протоколом огляду місця події, однак судом і ці докази безпідставно визнано недопустимими, як покази з чужих слів. Посилання суду, що в протоколах огляду місця події від 15.08.14, 27.08.14 та 03.09.14, слідчим не зазначені дані в межах якого кримінального провадження проводиться така слідча дія, не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, оскільки вони відповідають Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень. Також, апелянт зазначає, що на наявному в матеріалах судового провадження диску фіксації судового засідання за 10.06.2015 року відсутній належним чином зафіксований хід судового засідання, окрім цього журнал судового засідання за 07.08.2015 року не підписаний секретарем судового засідання, а на СД-диску, частину запису не можливо зрозуміти, що вказує на неналежне фіксування судового процесу у суді першої інстанції. Тому просить, вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним та засудити за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ст.70 КК України до 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заслухавши:
доповідь судді апеляційного суду;
думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити;
обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти поданої прокурором апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а вирок суду без змін, як законний та обґрунтований;
перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати та надавши останнє слово обвинуваченому, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За встановлених фактичних обставин справи, виходячи із закріпленого в ст. 63 Конституції України принципу презумпції невинуватості та вимог ст.ст. 370, 373 КПК України про те, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведеності у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення про невинуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, які йому були інкриміновані.

Відповідно до ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; в діяннях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Посилання апелянта на те, що висновки суду про невинуватість ОСОБА_6 не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, суд відповідно до вимог кримінального процесуального закону у судовому засіданні перевірив усі надані стороною обвинувачення докази, на підставі яких ОСОБА_6 було пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України та, давши їм належну оцінку, обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність того, що вказані кримінальні правопорушення вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив той факт, що в ході судового розгляду суду не надано доказів про законність та правомірність застосування в ході досудового розслідування негласних слідчих дій у виді контролю за вчиненням злочину.

Згідно зі ст. 271 КПК України виключно прокурор має право прийняти рішення про проведення такої негласної слідчої (розшукової) дії, як контроль за вчиненням злочину.

При цьому, у матеріалах кримінального провадження відсутні постанови прокурора про проведення таких негласних слідчих (розшукових) дій, як контроль за вчиненням злочину.

Відповідно до ч. 6 ст. 246 КПК України проводити негласні слідчі (розшукові) дії має право слідчий, який здійснює досудове розслідування злочину, або за його дорученням - уповноважені оперативні підрозділи органів внутрішніх справи.

Не надано суду й доручення слідчого для проведення таких дій.

За даних обставин, суд обґрунтовано не взяв до уваги, як належні та допустимі докази, надані органом обвинувачення на підтвердження винуватості ОСОБА_6 протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 16.08.2014 року, протокол оперативної закупівлі від 15.08.2014 року, акт огляду покупця від 15.08.2014 року з додатком, акт огляду покупця від 27.08.2014 року з додатком, протокол оперативної закупівлі від 27.08.2014 року, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 28.08.2014 року, акт огляду покупця від 03.09.2014 року з додатками, протокол оперативної закупівлі від 03.09.2014 року, протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 04.09.2014 року, оскільки вони виконані оперативними уповноваженими ВБНОН Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_11 та ОСОБА_10 без відповідного доручення слідчого, тобто не уповноваженою особою.

Оскільки висновки експертів підтверджують лише те, що надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, вилученим у ОСОБА_9 , суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність у кримінальному провадженні допустимих та належних доказів, що дані наркотичні засоби залегендована особа придбала у ОСОБА_6 .

Обґрунтовано суд визнав недопустимим доказом й протокол огляду автомобіля ОСОБА_6 , встановивши порушення вимог ст.ст. 233, 234, 237 КПК України. Так, вказаний огляд проведений без дозволу суду, однак, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння.

При цьому, слід врахувати, що прокурором не надано протокол затримання ОСОБА_6 та не доведено наявність підстав для проведення таких дій, в тому числі і без ухвали суду, у випадках передбачених ч. 2 ст. 207 та ч. 1 ст. 208 КПК України.
Оскільки на дослідження експертів направлена речовина та предмети, які були вилучені під час огляду автомобіля, правомірно суд визнав недопустимим доказом й висновки експертиз №2072х від 16.09.2014 року, №2068х від 09.09.2014 року, №2071х від 17.09.2014 року.

Безпідставними є й доводи апеляційної скарги про те, що суд неправомірно не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_17 в частині повідомлення ОСОБА_6 під час проведення обшуку автомобіля та його огляду про належність йому виявлених наркотичних засобів.

Так, відповідно до ст. 97 КПК показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджуються іншими доказами, визнаними допустимими. Інших доказів, які могли б підтвердити надані показання свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_17 , сторона обвинувачення не надала.

Необґрунтованими є твердження апеляційної скарги про те, що суд безпідставно не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .
Так, відповідно до ст. 97 КПК України у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.

Оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вказані показання давали як працівники оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження, суд правомірно визнав недопустимим доказом по справі їх показання.

Посилання апеляційної скарги на те, що суд залишив недопитаними свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_9 не можуть вважатись порушенням, яке допущене судом першої інстанції.
Так, відповідно до ст. 23 КПК України, присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення зобов`язана забезпечити сторона обвинувачення.

Оскільки сторона обвинувачення не забезпечила явку в судове засідання свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_9 , суд не зміг здійснити їх допит.

Не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні й доводи прокурора про те, що розподіл даного провадження відбувався з порушеннями норм ст. 35 КПК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні будь-які відомості про такий розподіл.
Так, з відповіді заступника генерального директора ДП «Інформаційні судові системи», отриманої на запит суду, вбачається, що автоматизований розподіл вказаної судової справи у Святошинському районному суді м. Києва відбувся коректно, згідно з внесеними до КП «Д-3» системними налаштуваннями авто розподілу. Згідно з Положенням про автоматизовану систему документообігу суду, котра діяла на дату проведення автоматизованого розподілу зазначеної справи, формування довідки, протоколу, відмітки, штемпеля чи іншого документу при здійсненні автоматизованого розподілу, у якому б була присутня інформація щодо вибору судді на розгляд справи, передбачено не було.

Такими, що не можуть вплинути на законність оскаржуваного рішення є й твердження апеляційної скарги про те, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання належного обвинувачення.
Так, у судовому засіданні ні обвинувачений ОСОБА_6 ні його захисник не заявляли про те, що пред`явлене обвинувачення їм незрозуміле.
Крім того, відповідно до ст. 409 КПК України суд апеляційної інстанції не вправі скасувати виправдувальний вирок лише з мотивів істотного порушення прав обвинуваченого.

Необґрунтованими є й посилання апеляційної скарги на те, що в матеріалах справи відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове засідання 10.06.2015 року, 07.08.2015 року та журнал судового засідання від 07.08.2015 року не підписаний секретарем судового засідання.
Так, у матеріалах кримінального провадження на а.п. 232 т. 1, міститься журнал судового засідання від 07.08.2015 року, також наявні й технічні носії інформації, на яких зафіксовані судові засідання у тому числі, які відбувались 10.06.2015 року та 07.08.2015 року.

Крім того, відповідно до п.п. 54-56 Рішення Європейського суду з прав людини справа «Корнєв і Карпенко проти України» від 21.10.2010 року, показання особи, яка безпосередньо брала участь у купівлі наркотиків у заявника і могла свідчити, що він продав їй наркотики, є вагомими для вирішення справи. Якщо засудження вирішальною мірою ґрунтується на показаннях особи, допитати яку підсудний не мав можливості, права захисту виявляються обмеженими в тій мірі, що є несумісною з гарантіями, передбаченими ст. 6 Конвенції.
Враховуючи, що сторона обвинувачення не забезпечила явку в судове засідання особи яка безпосередньо брала участь у купівлі наркотиків у ОСОБА_6 , свідка під вигаданим прізвищем « ОСОБА_21 », для її допиту у передбаченому законом порядку, колегія суддів вважає, що вказана обставина додатково свідчить про недоведеність органами обвинувачення того, що ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 307 КК України.

Таким чином, як убачається з матеріалів справи, суд відповідно до вимог кримінального процесуального закону в судовому засіданні перевірив усі надані докази, і, давши їм належну оцінку, обґрунтовано дійшов висновку про недоведеність, що кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 .

Вирок суду відповідає вимогам статей 370, 373, 374 КПК України, а тому доводи апеляційної скарги прокурора про невиконання судом цих вимог, є необґрунтованими.

Підстав вважати, що суд першої інстанції допустив упередженість чи необ`єктивність при розгляді справи, немає. Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б підставою для зміни або скасування судового рішення, не виявлено.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуваний вирок відповідає вимогам закону, подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року необхідно залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 07 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

_________________ ________________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3