Справа № 192/2334/18
Провадження № 1-в/201/181/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII) строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , який відбуває покарання в Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» МЮУ, про зарахування у строк покарання його попереднього ув`язнення під час перебування у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання засудженого, оскільки вважала вимоги останнього такими, що не ґрунтуються на положеннях кримінально-процесуального закону.

Засуджений, а також представник виправної колонії у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, при цьому останні надіслали на адресу суду заяви, в яких просили проводити розгляд справи без їх участі, а тому, враховуючи положення ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання вказаних учасників процесу не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши зазначене клопотання і долучені до нього документи, а також вислухавши думку прокурора, суд доходить до таких правових висновків.

Пунктом 14 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Як встановлено з матеріалів долучених до цього клопотання, ОСОБА_4 вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2017 року було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України і засуджено, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, до остаточного покарання у виді чотирьох років позбавлення волі, при цьому останньому, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення з 24 лютого 2017 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок щодо засудженого ОСОБА_4 набрав законної сили 07 червня 2017 року.

Викладені обставини свідчать про те, що засудженому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року було зараховано строк його попереднього ув`язнення у строк призначеного йому вироком суду покарання з моменту затримання до набрання вироком законної сили, а отже, в цій частині судом порушень прав засудженого не встановлено.

Щодо доводів, викладених у клопотанні засудженого ОСОБА_4 про необхідність зарахування йому у строк призначеного вироком суду покарання, строк, протягом якого він перебував у слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили і до направлення його для відбування покарання у виправну колонію, то суд вважає їх такими, що не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального закону та не узгоджуються із положеннями Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Зокрема, частина 1 вищевказаного Закону передбачає, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Статтею 2 встановлено, що підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Згідно абзацу 6 частини 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, а також те, що за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2017 року засудженому ОСОБА_4 вже було зараховано у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення у цьому кримінальному провадженні з моменту його затримання до набрання вироком законної сили з дотриманням вимог ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року, а нових підстав для застосування до засудженого ОСОБА_4 положень вказаного Закону судом не встановлено, у зв`язку із чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись, ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII), ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII) строку попереднього ув`язнення до призначеного покарання за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня проголошення ухвали суду, а засудженим у той же строк з моменту вручення її копії.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1