Справа №-613/965/18 Провадження №-1-кп/613/172/18
17 грудня 2018 року м. Богодухів
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Шилале Литовської РСР, литовки, громадянки України, з базовою загально-середньою освітою, не працючої, розлученої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимої,-
за ч.1 ст.185 КК України,-
ОСОБА_4 9 травня 2018 року близько 20 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету наживи, знаходячись в приміщенні будинку домоволодіння, що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, зі столу в кухонній кімнаті будинку домоволодіння за вказаною вище адресою, скоїла крадіжку мобільного телефону торгової марки «Samsung, моделі «SM-B350Е», б/в, вартістю 560 грн., з карткою пам`яті «Kingston MicroSD 16GB Class4», б/в, вартістю 192 грн., а всього на загальну суму 752 грн., що належать ОСОБА_5 , після чого з місця пригоди зникла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила останньому матеріальну шкоду на вказану суму.
Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України визнала повністю, щиро розкаялася, пояснила, що вона 9 травня цього року перебувала в гостях у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони разом вживали спиртні напої та коли ОСОБА_6 заснув, вона скоїла крадіжку мобільного телефону, мала намір його продати, але їй цього не вдалося. Пізніше повернула телефон на вимогу працівника поліції. Погодилася із моделлю телефону, вказаною в обвинувальному акті, назвою картки пам`яті та вартістю викраденого майна.
Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням слухати справу за його відсутності. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, не заперечує проти розгляду справи у порядку передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, уточнив, що наслідки розгляду справи згідно даної статті йому відомі та зрозумілі. Стосовно міри покарання обвинуваченій повністю поклався на думку суду.
Під час судового розгляду судом було визнано недоцільним дослідження усіх доказів у справі стосовно фактичних обставин справи, викладених у обвинувальному акті, оскільки вони ніким не оспорюються, обвинуваченою ОСОБА_4 повністю визнається вина та фактичні обставини справи, а сторони кримінального провадження не заперечували проти розгляду справи в порядку ч.3 ст.349 КПК України. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих фактичних обставин справи, переконався у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в таємному викраденні чужого майна (крадіжці) і кваліфікує її дії за ст.185 ч.1 КК України.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного нею злочину, характеристику її особистості, яка полягає в тому, що вона в силу ст.89 КК України не судима, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, завдану матеріальну шкоду відшкодовано. Відповідно до змісту висновку за досудовою доповіддю органу пробації, останній вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк.
Обставиною, яка пом`якшує покарання для підсудної, суд визнає її щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання для підсудної,суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням викладеного вище, суд вважає за необхідне обрати підсудній ОСОБА_4 покарання за ст.185 ч.1 КК України у виді громадських робіт. При цьому судом враховано положення п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", де зазначено, що "призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів".
Зважаючи на викладене вище суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення засудженої, попередження нових злочинів.
Обговорюючи питання про відшкодування судових витрат, які складаються з витрат на проведення судово-товарознавчої експертизи, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати в сумі 858 гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винною в скоєні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України і призначити їй покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.
Речові докази по справі: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «SM-B350Е», картку пам`яті марки «Kingston MicroSD 16GB Class4», сім карту оператора «МТС» , які знаходяться на зберіганні у ОСОБА_5 - залишити власнику.
Стягнути з ОСОБА_4 , в доход держави, судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченій.
Суддя