Справа № 484/4925/18
Провадження: № 1-кп/484/468/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.11.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002704, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченково Врадіївського району Миколаївської області, громадянина України, неодруженого, дітей не має, має середньо-спеціальну освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:

10.10.2018 о 12.40 годині ОСОБА_3 для того, щоб поспілкуватись із своєю колишньою співмешканкою ОСОБА_6 , зайшов на другий поверх Лисогірської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись на другому поверсі біля відчинених вхідних дверей 1-Б класу, ОСОБА_3 , побачив ОСОБА_6 , яка на той час займалась з учнями і була зайнята. Чекаючи, поки ОСОБА_6 , вийде після уроку, на протилежному боці коридору ОСОБА_3 , побачив табличку з прізвищем ОСОБА_6 . Розуміючи, що це кабінет його колишньої співмешканки ОСОБА_6 , у ОСОБА_3 , виник умисел скоїти крадіжку будь-якої речі, яка належить останній. Виконуючи задумане, переслідуючи корисливу мету, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 , підійшов до дверей класу ОСОБА_6 , та користуючись тим, що у дверному замку був вставлений ключ, відчинив двері та проник до приміщення, де з другої шухляди письмово вчительського столу, таємно викрав планшет марки «Chuwi» моделі TWD_MID, належний ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальну шкоду останній на суму 1120гривень. В подальшому з місця скоєння кримінального правопорушення обвинувачений зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, тобто сховав в посадці, неподалік від місця свого проживання.

Під час розгляду справи обвинувачений повністю підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вичиненому розкаявся та пояснив, що дійсно 10.10.2018р. з кабінету Лисогірської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату, який він відкрив ключем, що знаходився у замку, вчинив крадіжку планшета, належного потерпілій. Пізніше він зрозумів, що планшет йому не потрібний, тому викинув його.
Потерпіла пояснила, що вона працює логопедом у Лисогірській спеціальній загальноосвітній школи інтернату та часто проводить роботу з особливими дітьми. Для використання в роботі вона придбала планшет. 10.10.2018р. вона виявила крадіжку свого планшету, що знаходився у шухляді робочого столу в кабінеті, який вона займає разом із вихователем ОСОБА_6 . Переглянувши відеозапис з камер спостереження, було з`ясовано, що крадіжку вчинив ОСОБА_3 . Через деякий час планшет їй був повернутий у неробочому стані: відсутня кнопка включення, пошкоджена сенсорика, задня кришка відхилена. Вважає, що діями обвинуваченого їй була завдана майнова шкода, яка їй не відшкодована. Також вона вказала, що цивільний позов про стягнення майнової шкоди вона має заявити в порядку цивільного судочинства. Просила суд призначити покарання згідно законодавства.
Крім того, винуватість обвинуваченого також підтверджуються письмовими доказами, наданими прокурором, а саме заявою обвинуваченого про добровільне повернення планшету, протоколом огляду місця події від 19.10.2018р., під час якого оглянутий кабінет Лисогірської спеціальної загальноосвітньої школи інтернату, з якого вчинена крадіжка майна потерпілої; протоколом огляду предмету від 19.10.2018р.,в відповідно до якого був оглянути планшет, викрадений у потерпілої. Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 25.10.2018р. та таблиці зображень до нього обвинувачений розповів та показав обставини вчинення ним крадіжки планшету потерпілої.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, інкримінованого йому органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що 10.10.2018р. о 12:40год. ОСОБА_3 зі столу у робочому кабінеті Лисогірської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату вчинив крадіжку планшета марки «Chuwi» моделі TWD_MID, належний ОСОБА_5 , чим спричинив матеріальну шкоду останній на суму 1120грн.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання»при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з 2008р., за місцем проживання негативна характеристика на нього відсутня, є учасником бойових дій.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, дані про його особу, висновок досудової доповіді, відповідно до якої ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства оцінений як середній, обставини вчинення злочину незважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дають підстави для призначення йому покарання в межа санкцій ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк та свідчать про можливість його виправлення без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений. Речові докази та судові витрати відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки. Відповідно до ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1