Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/605/18
Провадження № 1-кп/280/200/18
ВИРОК
Іменем України

20 листопада 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростишів Житомирської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000234 від 18.04.2018, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Більківці Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, пенсіонера, одруженого, інвалідом та депутатом не є, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , будучи раніше не судимим, відповідно до ст. 89 КК України, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності, а саме, 18.04.2018 близько 10:00 години, перебуваючи у селі Більківці Коростишівського району Житомирської області, проходив повз будинок АДРЕСА_2 , власником якого є потерпіла ОСОБА_6 . Враховуючи, що ОСОБА_5 раніше неодноразово бував у домоволодінні потерпілої ОСОБА_6 та знав про місце зберігання ключа від вхідних дверей до будинку, у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, керуючись корисливим мотивом, упевнившись в тому, що за його суспільно-небезпечними діями ніхто не спостерігає і вони залишаються непоміченими, ОСОБА_5 через незамкнену хвіртку зайшов до подвір`я домоволодіння, де у веранді будинку, взяв металевий ключ, яким відчинив двері та проник до будинку ОСОБА_6 . Знаходячись у будинку та продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, ОСОБА_5 викрав грошові кошти в сумі 200грн. та велосипед марки «Ardis» моделі «Либідь», вартість якого становить 867,00грн. Окрім цього, ОСОБА_5 , перебуваючи на території подвір`я потерпілої ОСОБА_6 , викрав сокиру вартістю 100грн., після чого з викраденим майном залишив територію подвір`я, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 1167,00грн.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні за ч. 3 ст. 185 КК України визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, за обставин, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміноване діяння, а саме, зайшов на подвір`я потерпілої, яка є його родичкою, увійшов до будинку, взяв грошові кошти у сумі 200грн., на подвір`ї взяв велосипед та сокиру, велосипед згодом повернув.

Потерпіла ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, просила призначити обвинуваченому не суворе покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 , прокурор не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 доведена, дії ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднані із проникненням у житло, тобто крадіжці.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Згідно вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. ОСОБА_5 відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, пенсіонер, одружений, утриманців не має, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. Щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення є обставиною, яка пом`якшує покарання. У відповідності до вимог ст. 67 КК України відсутні обставини, які можуть бути визнані як такі, що обтяжують покарання.

Також суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, позицію потерпілої, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання можливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті Кримінального Закону, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не накладався.

Питання щодо процесуальних витрат вирішити відповідно до ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, ч.3 ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном 2 (два) роки, в період якого, відповідно до ст.76 КК України зобов`язати його періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави в особі Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати на проведення судової товарознавчої експертизи (довідка від 17.05.2018 №5/193) у розмірі 572,00 гривень.

Речові докази: велосипед марки «Ardis» бузкового кольору, який знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , залишити у розпорядженні останньої.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1