Провадження №1-в/127/767/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника Комунального закладу
«Вінницька обласна психоневрологічна лікарня
ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_5 ,
особи, щодо якої розглядається подання ОСОБА_6 ,
зацікавленої особи ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного лікаря Комунального закладу «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенко» ОСОБА_8 про заміну стаціонарного примусового лікування зі звичайним режимом нагляду як захід медичного характеру на амбулаторне примусове як захід медичного характеру ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького міського суду Вінницької області 17 жовтня 2018 року з поданням про заміну стаціонарного примусового лікування зі звичайним режимом нагляду як захід медичного характеру на амбулаторне примусове як захід медичного характеру ОСОБА_6 , звернулася головний лікар КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенко» ОСОБА_8 .
Подання мотивовано тим, що ОСОБА_6 06 липня 2018 року було госпіталізовано в 14 відділення ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка згідно ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 11 травня 2018 року (№127/4807/18).
За даними архіву ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка ОСОБА_6 , з 04 квітня 2000 року по 25 квітня 2000 року перебував на стаціонарному лікуванні у психіатричному відділенні з діагнозом: постконтузійний синдром. При вступі скаржився на частий головний біль, запаморочення, підвищену дратівливість, зниження пам`яті, порушення сну. Лікарями з`ясовано, що батько ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями, залишив сім`ю. 30 січня 2000 року ОСОБА_6 потрапив у шляхово-траспортну пригоду, отримав черепно-мозкову травму, з приводу чого лікувався у Вінницькій міській клінічній лікарні №1. В даній історії хвороби містяться виписка з історії хвороби, згідно з якою ОСОБА_6 з 15 березня 2000 року по 31 березня 2000 року перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Вінницької міської клінічної лікарні №1 з діагнозом: стан після перенесеної закритої черепно-мозкової травми (струс головного мозку 30 січня 2000 року); церебрастенічний синдром, що формується. Рекомендоване лікування в ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка (виписка). При обстеженні лікарями-психіатрами відмічено, що пацієнт притомний, правильно орієнтований у власній особі, часі, місці перебування, увага зниженої концентрації, психічні процеси дещо виснажуванні, емоційно нестійкий, дратівливий, мислення логічне, послідовне, пам`ять дещо знижена на поточні події за рахунок асенізації, інтелект збережений. Ознак маячення, галюцинацій не виявляє, критика збережена. У неврологічному стані ознак вогнищевого ураження центральної нервової системи не виявлено. У відділенні виказував вищезазначені скарги. При спілкуванні часом дратувався, однак невдовзі самостійно заспокоювався. Будь-яких недоречностей в поведінці не спостерігалося. Після лікування став значно спокійнішим, зменшилася інтенсивність головного болю, покращилася працездатність. Рекомендоване спостереження невролога за місцем проживання (іст. хв. №3308). З 28 травня 2017 року по 12 червня 2017 року ОСОБА_6 перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом: гострий поліморфний психотичний розлад із симптомами шизофренії. В лікарню доставлений бригадою швидкою медичної допомоги. Зазначено, що його стан погіршився впродовж останньої доби: став дратівливим, чув «голос Бога», розмовляв з ним, оголявся, ходив по вулиці без одягу. При обстеженні лікарями-психіатрами відмічено, що ОСОБА_6 притомний, контакт з ним формальний, всебічно орієнтований правильно, на запитання відповідає не завжди по суті, однослівно, мислення непослідовне. Вказав, що «розмовляє з Богом», пам`ять та інтелект збереженні, критика відсутня. У відділенні поведінка була неадекватна. Негативістичний, протидіяв обстеженню, рвав на собі одяг, оголявся, неадекватно посміхався, на зауваження не реагував. Спав медикаментозним сном. Після лікування став значно спокійнішим, охоче вступав в розмову, маячних ідей не виказував, наявність розладів сприйняття заперечував. На прохання рідних виписаний з лікарні з рекомендаціями прийому підтримуючого лікування, спостереження дільничним психіатром (іст. хвороби №5860). В процесі лікування психічний стан пацієнта покращився, впорядкувалася поведінка, став спокійнішим. Маячні ідеї втратили свою актуальність та не впливають на поведінку пацієнта. Пройшов курс лікування, будує плани на майбутнє, формально жалкує про скоєне.
11 жовтня 2018 року комісія лікарів-психіатрів діагностувала ОСОБА_6 , зробивши висновок: параноїдна шизофренія, безперервний перебіг. За станом психічного здоров`я рекомендовано замінити примусове стаціонарне лікування, як захід медичного характеру зі звичайним режимом нагляду, на амбулаторне примусове лікування як захід медичного характеру.
Представник Комунального закладу «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_5 подання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в поданні, додатково пояснила, що ОСОБА_6 пройшов курс лікування, його психічний стан покращився, з`явилася критика до його стану, зникла агресія, з`явилося розуміння необхідності лікування, вважає, що ОСОБА_6 може сам себе забезпечити ліками, він проживатиме з матір`ю, крім того, він може отримувати необхідні ліки в лікарні. При амбулаторному лікуванні пацієнт повинен сам щомісяця з`являтися на прийом до дільничного психіатра, за умови вчасного прийому призначених ліків ОСОБА_6 буде соціально адаптований та безпечний для суспільства.
Прокурор та захисник не заперечували щодо задоволення подання.
Особа, щодо якої розглядається подання ОСОБА_6 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задоволити, визнав, що його поведінка до поміщення до лікарні була неадекватною, демонстративною, він мандрував, грав на музичних інструментах в громадських місцях.
Зацікавлена особа ОСОБА_7 в судовому засіданні повідомила, що вона є матір`ю ОСОБА_6 , подання підтримала, додатково пояснила, що вона отримує пенсію, сподівається, що син влаштується на роботу і коштів на купівлю ліків вистачатиме.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання, суд вважає за доцільне замінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусове стаціонарне лікування із звичайним режимом нагляду, як заходу медичного характеру, на амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру, з наступних підстав.
Згідно висновку лікарів-психіатрів від 11 жовтня 2018 року ОСОБА_6 страждає на параноїдну шизофренію, безперервний перебіг. За психічним станом пацієнту рекомендовано: замінити примусове стаціонарне лікування, як захід медичного характеру, зі звичайним режимом нагляду на примусове амбулаторне лікування, як захід медичного характеру.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно ч.ч. 1-3 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування; зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру; розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Розгляд питання про зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру може також здійснюватися за письмовою заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи законного представника у разі, якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) чи керувати ними, в тому числі не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.
Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст.ст 514 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Подання головного лікаря комунального закладу «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» ОСОБА_8 про заміну примусового стаціонарного лікування із звичайним режимом нагляду, як захід медичного характеру на амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру ОСОБА_6 задовольнити.

Замінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , примусове стаціонарне лікування із звичайним режимом нагляду, як захід медичного характеру, на амбулаторне примусове лікування, як захід медичного характеру.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: