Справа № 442/3068/19
Провадження № 1-кс/442/712/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 травня 2019 року

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого 1 відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали досудового розслідування №0000733 від 26 квітня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-
в с т а н о в и в :
Старший слідчий 1 відділення (з розслідування тяжких та особливо тяжких злочинів) слідчого відділу Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дрогобицької місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду в рамках кримінального провадження №0000733 від 26 квітня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,про накладення арешту на майно, з клопотанням, в якому просить накласти арешт на наступне майно, вилучене в ході проведення досудового розслідування 26.04.2019 під час проведення огляду місця події у приміщені кімнати огляду посилок Дрогобицької виправної колонії №40, що за адресою: м.Дрогобич, вул. Трускавецька, 77 під час огляду посилки для ОСОБА_5 , а саме на: 4 (чотири) згортки з вмістом у них порошкоподібної речовини зеленого кольору; поліетиленовий пакет з вмістом у ньому 1 таблетки з маркуванням «Red Bull», які були опечатані в спецпакет №3547501.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 26.04.2019 о 14 год.28 хв. у Дрогобицький ВП ГУНП у Львівській області поступило повідомлення від оперативного чергового Дрогобицької виправної колонії №40 про те, що невстановлена особа перебуваючи в смт. Великий Березений, Закарпатської області з відділення нової пошти №1 здійснила відправлення посилки в Дрогобицьку виправну колонію №40 для ОСОБА_5 в якій було виявлено 4 згортки з порошкоподібною речовиною зеленого кольору та поліетиленовий пакет з однією таблеткою з маркуванням Red Bull, таким чином здійснила незаконне пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів у місця позбавлення волі. В ході проведення досудового розслідування 26.04.2019 під час проведення огляду місця події у приміщені кімнати огляду посилок Дрогобицької виправної колонії №40, що за адресою: м.Дрогобич, вул. Трускавецька, 77 під час огляду посилки для ОСОБА_5 було виявлено та вилучено 4 (чотири) згортки з вмістом у них порошкоподібної речовини зеленого кольору та поліетиленовий пакет з вмістом у ньому 1 таблетки з маркуванням «Red Bull», які були опечатані в спецпакет №3547501 26.04.2019 постановою слідчого СВ Дрогобицького ВП ГУ НП у Львівській області вилучені речі, було визнано речовими доказами.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи те, що вилучені у ході проведення досудового розслідування 26.04.2019 під час проведення огляду місця події у приміщені кімнати огляду посилок Дрогобицької виправної колонії №40, що за адресою: м.Дрогобич, вул. Трускавецька, 77 під час огляду посилки для ОСОБА_5 , а саме 4 (чотири) згортки з вмістом у них порошкоподібної речовини зеленого кольору та поліетиленовий пакет з вмістом у ньому 1 таблетки з маркуванням «Red Bull» є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом та підпадають під ознаки речей, визначених у ст.98 КПК України є достатні підстави для накладення на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку з чим слідчий просить дане клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився.
Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Перевіривши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію.

Як встановлено слідчим суддею, органом досудового розслідування здійснюється слідство кримінального провадження №0000733 від 26 квітня 2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
Частина 1 ст.170 КПК України визначає, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Одночасно, ч. 2 ст. 167 КПК України вказує на те, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, вважаю, що слідчим повністю доведено те, що накладення арешту на майно, матиме вагоме значення для швидкого, повного та неупередженого розслідування зазначеного кримінального правопорушення, а тому з метою забезпечен ня збереження речових доказів, клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, -

у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на наступне майно, вилучене в ході проведення досудового розслідування 26.04.2019 під час проведення огляду місця події у приміщені кімнати огляду посилок Дрогобицької виправної колонії №40, що за адресою: м.Дрогобич, вул. Трускавецька, 77 під час огляду посилки для ОСОБА_5 , а саме на: 4 (чотири) згортки з вмістом у них порошкоподібної речовини зеленого кольору; поліетиленовий пакет з вмістом у ньому 1 таблетки з маркуванням «Red Bull», які були опечатані в спецпакет №3547501.

Місцем зберігання арештованих речей визначити камеру зберігання речових доказів Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1