10.01.2019
Справа № 642/154/19
Провадження № 1-кс/642/119/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2019 року Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ОСОБА_4 , затвердженого прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 юристом 1 класу ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню за № 0000067 від 09.01.2019 року за ознаками ч.2ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури № 1 юристом 1 класу ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню № 0000067 від 09.01.2019 року за ознаками ч.2 ст.186 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимий, останній раз: 14.06.2016 Харківським районним судом Харківської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 04 років 6 місяців позбавлення волі (звільнений з ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» 19.12.2018 за відбуттям строку покарання), маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та знову повторно вчинив корисливий злочин проти власності при наступних обставинах:

08 січня 2019 року, близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_6 знаходився біля будинку № 6 по вул. Слов`янській в м. Харкові, коли побачив раніше незнайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 .

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна ОСОБА_8 , підбіг до нього, після чого, реалізуючи злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна потерпілого, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для його життя та здоров`я, діючи із корисливих мотивів, відкрито, з метою незаконного збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, руками повалив ОСОБА_8 на асфальт та заподіяв йому численні удари руками та ногами по голові та тілу.

Таким чином ОСОБА_6 зламав волю потерпілого ОСОБА_8 до супротиву та, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення майна потерпілого, поєднане із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_9 , витягнув з внутрішньої бокової кишені куртки потерпілого мобільний телефон торгівельної марки Samsung моделі J 7 (в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку Київстар, що не являє матеріальної цінності для потерпілого), а з кишені рукава куртки грошові кошти в сумі 1445 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 відкрито заволодів майном ОСОБА_8 та залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим потерпілому було заподіяно матеріальну шкоду.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, тобто грабіж (відкрите викрадення чужого майна), поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

Вина ОСОБА_6 доказується: протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення для впізнання, протокол огляду місця події, протоколами допиту свідків та іншими матеріали кримінального провадження.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харкова, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 2012 р., ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 309, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 05 років позбавлення волі; 2) 2015 р., ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 04 роки 06 місяців позбавлення волі; 3) 2015 р., ч.1 ст. 125, ч. 4ст. 70 до 04 роки 06 місяців позбавлення волі; 4) 14 червня 2016 року Харківським районним судом Харківської області за ст. 395, ч. 4 ст. 70 КК України до 04 років06 місяців позбавлення волі, звільнений з ДУ «Олексіївська виправна колонія № 25» 19.12.2018 за відбуттям строку покарання, судимість не знята та не погашена.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на наявність ризиків, передбачених у п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити нове кримінальне правопорушення, так як останній скоїв тяжкий злочин проти власності, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років,вчинив злочин з застосуванням насильства до потерпілих, раніше судимий за тяжкий корисливий злочин, має не зняту та не погашену в законному порядку судимість, постійного мешкання не має, офіційно ніде не працює, що свідчить про його нестійкі соціальні зв`язки, в зв`язку з чим не можна виключати можливість ухилитись від органів досудового розслідування і суду, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити нове кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали клопотання та просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечувала проти обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не надано достатніх і конкретних доказів існування ризиків передбачених ст.177 КПК України. Докази про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення є сумнівними, за своїм характером, оскільки підтверджуються показаннями сумнівних свідків, потерпілого, який знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Окрім того ОСОБА_6 є особою, яка потребує лікування, у зв`язку з чим необхідно відмовити у застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що злочину не вчиняв, у зв`язку з чим проти задоволення клопотання слідчого заперечував.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя вважає встановленим наявність ризиків, передбачених у п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та вчинити інше кримінальне правопорушення .

Матеріали клопотання свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України слідчий суддя враховує наявність ризиків передбачених п. 1, п. 4, п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення, те, що він вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, покарання за яке може бути призначене у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, тому ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливе призначення покарання, стане переховуватись від правоохоронних органів та суду, чим стане перешкоджати встановленню істини, а також перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків при цьому немає постійного працевлаштування та постійного заробітку, що свідчить про антисоціальний спосіб життя останнього.

Крім того, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

На підставі викладеного, суд вважає, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для забезпечення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, суд, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не визначає розмір застави, оскільки злочин вчинений із застосуванням насильства.

Керуючись ст. ст.177,178, 182, 183, 193-194, 196,369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.186 України, - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківська установа виконання покарань №27» на строк (60) шістдесят днів, до 09.03.2019.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1