У Х В А Л А

05 квітня 2019 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_6 ,
провівши судове засідання в об`єднаних кримінальних провадженнях за №0001288 від 21.11.2018 та № 0000078 від 03.11.2018 по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Волиця Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.12.2018 року Фастівським міськорайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,
у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,-
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Кошів Тетіївського району Київської області, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 09.06.2017 року Приморським районним судом міста Одеса за ч. 1 та ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільнений 29.09.2017 року з слідчого ізолятору № 21 м. Одеса по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст. 186 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні прокурор просив обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що відносно ОСОБА_5 в провадженні суду знаходиться декілька кримінальних проваджень, а тому, на його думку, існує ризик передбачений п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, який вказує на те, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив не застосовувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_6 просив не застосовувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, або застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із носінням електронного засобу контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.
Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: перебуваючи на волі може переховуватися від суду, впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Відповідно до ст. 178 КПК України, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, раніше судимий, є обвинуваченим у кримінальному провадженні №0001288 від 21.11.2018 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та №0000079 від 28.01.2018 за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, офіційно не працевлаштований, доказів наявності сім`ї не надано, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків. Що стосується віку та стану здоров`я обвинуваченого, то в судовому засіданні як стороною обвинувачення так і стороною захисту не надано будь-яких документів, що вказують на перебування обвинуваченого на обліку у лікарів або висновки лікарів про неможливість утримання ОСОБА_5 в умовах СІЗО.

Суд вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України.

Обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції від 04.11.1950 року «Про захист прав людини і основоположних свобод», оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
Керуючись ст.ст. 314-317, 334 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, а саме до 03 червня 2019 року (включно) і утримувати його в Слідчому ізоляторі Державна установа «Київський слідчий ізолятор».
Термін дії ухвали закінчується 03 червня 2019 року (включно).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1