Провадження № 1-кп/369/1026/18
В И Р О К
іменем України
05.12.18 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0006150 від 22.10.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бердичів Житомирської області, українця, громадянина України, неодруженого, який має середньо-спеціальну освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

21.10.2018 року близько 15 години ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні торгівельного залу супермаркету «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Соборна, 124, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, та реалізовуючи його, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконно збагатитись, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, намагався таємно викрасти належну ТОВ «АТБ-Маркет» пляшку джина «Beefeater» ємністю 0.5 л. вартістю 243,12 грн. (без ПДВ), яку поклав в ліву внутрішню кишеню куртки, в яку був одягнутий.

Проте, пройшовши через касову зону, не розрахувавшись за товар, ОСОБА_4 , виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг завершити злочин з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого злочину та показав, що він прийшов в магазин за яблуками, проте, проходячи торговими рядами вирішив вкрасти пляшку алкогольного напою, яку взяв з полиці та сховав у внутрішню кишеню куртку. На касі він розрахувався за яблука та направився до виходу з магазину, але його зупинили охоронці, на вимогу яких він видав викрадену пляшку. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив суд, що подібного вчиняти не буде.

Судовий розгляд відбувався у відсутність представника потерпілого у зв`язку з надходженням до суду відповідної заяви.

Враховуючи позицію обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, та обвинуваченому та прокурору роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які характеризують його особу.

На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення, а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним діяння, обставини, по яким злочин не було доведено до кінця.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що злочин за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченого своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, а тому, з урахуванням викладеного, положень ст. 68 КК України, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, у виді штрафу, оскільки вважає, що саме така міра покарання буде достатньою для його виправлення та перевиховання, а також недопущенням вчинення злочинів у майбутньому.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речові докази у справі вилучений у ОСОБА_4 товар, який передано на відповідальне зберігання заступнику керуючого магазину ТОВ «АТБ-Маркет», - залишити в розпорядженні ТОВ «АТБ-Маркет».

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення направляється представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1