Справа № 132/2908/18
Провадження №1-кп/132/31/19
ВИРОК
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
28.03.2019

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 05.07.2018 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Качанівка, Хмільницького району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , освіта середня, згідно ст. 89 КК України не судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора військової прокуратури Вінницького гарнізону Центрального регіону України

ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачення відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України визнається судом доведеним.

26.02.2017 року ОСОБА_3 призваний до лав Збройних ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_3 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 161 від 27.06.2017 року зарахований до списків особового складу частини, призначений на посаду навідника 3 відділення 2 взводу глибинної розвідки роти глибинної розвідки зазначеної військової частини, яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , а відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», останній вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом в особливий період.

17 березня 2014 року Указом в. о. Президента України № 303/2014 «ІІро часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та після його затвердження 17 березня 2014 року Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України. Крім цього, згідно вищевказаних положень, захист Вітчизни, належності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до ст.ст. 200, 363 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_2 встановлено розпорядок дня військової частини, в якому визначено, що о 09:00 год. У рядового і сержантського складу контрактної служби починається ранковий огляд та о 18:00 год. Завершується робочий день.

Однак в середині грудня 2017 року у солдата ОСОБА_3 виник злочинний умисел тимчасово незаконно ухилитися від проходження військової служби.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 139 від 10.12.2017 року ОСОБА_3 надано щорічну основну відпустку на 10 діб з 10.12.2017 року по 19.12.2017 року. До місця служби ОСОБА_3 повинен був повернутись 20.12.2017 року.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, з метою тимчасово незаконно ухилитися від військової служби без поважних причин, в умовах особливого періоду, маючи об`єктивну можливість прибути вчасно на військову службу із відпустки, не з`явився 20.12.2017 року о 09:00 год. на ранкове шикування особового складу до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_3 перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 та виконував роботи по домашньому господарству, спілкувався із сім`єю, працюівав на тимчасових заробітках в м. Хмільник, Вінницької області, доки 26.07.2018 року, усвідомивши протиправність своїх дій та бажаючи припинити вчиняти злочин, самостійно прибув до військової прокуратури Вінницького гарніону та заявив про себе.

Таким чином, 20.12.2017 року о 09:00 год. солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу за контрактом на посаді навідника 3 відділення 2 взводу глибинної розвідки роти глибинної розвідки військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, самовільно, в умовах особливою періоду, з метою тимчасово незаконно ухилитися від військової служби, без поважних причин, самовільно, без дозволу відповідного командування, не з`явився вчасно до військової частини НОМЕР_2 на ранкове шикування особового складу із відпустки, а перебував за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_1 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби до 26.07.2018 року, доки не з`явився до військової прокуратури Вінницького гарнізону та заявив про себе.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, суду показав, що дійсно 26.02.2017 року він призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України та зарахований до списків особового складу частини, призначений на посаду навідника 3 відділення 2 взводу глибинної розвідки роти глибинної розвідки військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 .

10.12.2017 року йому надано щорічну основну відпустку на 10 діб з 10.12.2017 року по 19.12.2017 року. До місця служби повинен був повернутись 20.12.2017 року.

Однак не з`явився 20.12.2017 року о 09:00 год. на ранкове шикування особового складу до військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується за адресою АДРЕСА_2 , а перебував за адресою свого місця проживання АДРЕСА_1 , та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із проходженням військової служби. Лише 26.07.2018 року добровільно прибув до військової прокуратури Вінницького гарнізону та заявив про себе.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби), є вірною.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушені та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 згідно ст. 89 КК України не судимий, розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяв розкриттю злочину, по місцю проживання та проходження служби характеризується з позитивної сторони, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за можливим застосувати відносно ОСОБА_3 ч. 1 ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 407 КК України.

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним обрати обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді арешту з відбування покарання на гауптвахті.

На досудовому слідстві обвинуваченому ОСОБА_3 вид запобіжного заходу не обирався.

В ході судового розгляду справи встановлено, що витрати на залучення експерта відсутні.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання з застосуванням ст. 69 КК України, два місяці арешту з відбуванням покарання на гауптвахті.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: