Справа № 755/6491/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" грудня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
захисника: ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастирище, Черкаської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , 29.03.2018 року, приблизно о 21 год. 00 хв. , перебував в приміщенні торгівельно-розважального комплексу «Скай Молл», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Ватутіна, 2 Т, а саме в приміщенні магазину ТОВ «Бершка Україна» І, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, а саме викрадення чоловічого взуття туфель чорного кольору, артикул 4907/332/040/42, закупівельною вартістю 683 грн. 19 коп. Перебуваючи в приміщенні торгівельного залу магазину «Бершка Україна», та реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна та обернення його в свою користь з метою власного збагачення, діючи таємно від оточуючих, розуміючи, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно від працівників вказаного магазину та покупців, які знаходились у приміщенні магазину, ОСОБА_10 взяв туфлі чорного кольору, 42 розміру, які поклав їх до рюкзака сірого кольору, який був при ньому, після чого не розрахувавшись за вказаний товар, вийшов з приміщення магазину через антикрадіжні рамки, проте, на виході був зупинений працівниками охорони магазину.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
20 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0003124 між обвинуваченим ОСОБА_9 та представником потерпілого ОСОБА_7 укладено угоду про примирення.
Згідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).
Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Угода про примирення може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до умов зазначеної вище угоди від 20 квітня 2018 року, представник потерпілого ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0003124 за спільною ініціативою та обопільною згодою, згідно з вимогами ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір шкоди, а саме, що в результаті скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_9 не спричинив матеріальної шкоди потерпілій стороні, оскільки все викрадене майно повернуто, а також узгодили призначення покарання ОСОБА_9 за ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 гривень.
Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_9 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, а потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Угода про примирення між представником потерпілого та обвинуваченим ОСОБА_9 укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена угода про примирення відповідає вимогам КПК України та підлягає затвердженню, дії обвинуваченого ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії середньої тяжкості.
З урахуванням наведеного суд кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, оскільки він своїми умисними діями скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), однак свій злочинний умисел до кінця довести не зміг з причин, що не залежали від його волі.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття ОСОБА_9 у скоєному.
Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Також, суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.
Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 314, 368-371, 373-374, 376, 468-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 квітня 2018 року у кримінальному провадженні № 0003124 між обвинуваченим ОСОБА_9 та представником потерпілого ОСОБА_7 .
ОСОБА_9 визнати винним ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_9 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені відсутні.
Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме: чоловічі туфлі чорного кольору, артикул 4907/332/040/42, які передані на зберігання потерпілому залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_9 , потерпілому та прокурору.

Суддя