Номер провадження: 11-сс/813/522/19
Номер справи місцевого суду: 520/4995/19 1-кс/520/3125/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.03.2019 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.03.2019 року, у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000240 від 11.03.2019 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 17.12.2016 року, працюючого технологом ТОВ «ABInBev», раніше на судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 та застосований запобіжний у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло з 22:00 год. до 06:00 год., так як слідчий суддя прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, однак слідчий суддя встановив, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України та обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та винести нову ухвалу, якою обрати запобіжний захід підозрюваному у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що слідчий суддя безпідставно зазначив, що прокурор та слідчим не доведено обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, так як, в порушення вимог ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя не взяв до уваги тяжкість інкримінованого злочину та наслідки злочину, особу підозрюваного, який раніше хоч і не притягувався до кримінальної відповідальності однак скоїв тяжкий злочин. На його думку застосований запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та не забезпечить запобіганню встановлених ризиків.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.194 ч.ч.1,4 КПК України:
1. Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Відповідно до матеріалів провадження 11.03.2019 року відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240.

12.03.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Апеляційний суд, дослідивши клопотання слідчого та ухвалу слідчого судді, вважає, що під час розгляду клопотання слідчий суддя дослідив та встановив про недоведеність усіх обставин, передбачених ст.194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу, якими обґрунтував висновки в ухвалі, постановленої згідно вимог ст. 196 КПК України.
Так, згідно вимог ч. 1 п. 1 ст. 194 КПК України, в ухвалі слідчого судді наданий аналіз та належна оцінка матеріалам, наданим до клопотання щодо наявності обґрунтованої підозри.
Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, на підставі досліджених матеріалів кримінального провадження, наданих до клопотання слідчого,в ухвалі слідчого судді встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, яка в апеляційній скарзі не оскаржується.

Також в ухвалі слідчого судді, з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи підозрюваного встановлена наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1,5 ч. 1ст.177 КПК України.

Однак, слідчий суддя встановив, що слідчим та прокурором не доведений ризик, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість незаконно впливати на свідків та потерпілих, з посиланням на відсутність доказів про наявність зазначеного ризику, а також на те, що підозрюваний має намір допомагати потерпілим.
Апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про відсутність зазначеного ризику, оскільки до клопотання, а також під час апеляційного розгляду сторона обвинувачення не надала доказів в підтвердження наявності ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Також, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що органами досудового розслідування не доведено обставин, передбачених п.3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки твердження з цього питання ґрунтуються на припущеннях, в зв`язку з чим підозрюваному був обраний більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про недоведеність органами досудового розслідування обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, про неможливо застосувати більш м`яких запобіжних захід ніж тримання під вартою,оскільки жодних доказів суду першої інстанції та апеляційному суду на їх спростування надано не було.
Також відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.178 КПК України, крім тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, врахував особу підозрюваного, який визнає свою провину у вчинені злочину
Таким чином, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 178, 183 ч. 1, 194 КПК України, виніс судове рішення яке відповідає вимогам діючого законодавства оскільки стороною обвинувачення не були доведені усі обставини, передбачені ст. 194 КПК України, і обрав підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який має забезпечити належну процесуальну поведінку останнього та забезпечить запобіганню встановленим ризикам.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що менш суровий запобіжний захід ніж тримання під вартою не забезпечить запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, відповідними доказами не підтверджені.
Посилання тільки на тяжкість інкримінованого злочину не може бути безумовною підставою для застосування до підозрюваного найбільш суворого запобіжного заходу.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано відмовив в задоволені клопотання слідчого та обрав запобіжний захід підозрюваному у вигляді домашнього арешту, в зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 376 ч. 2, 404,405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.03.2019 року, про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_8 у вигляді домашнього арешту строком до 12.05.2019 року,- залишити без зміни.
Ухвала вступає в законну силу з моменту її проголошення є остаточною та подальшому оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2