КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1521/2019 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2019 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Акціонерного Товариства «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року,
за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника АТ «ТАКСОМБАНК» ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2019 року задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт:
на майно із забороною розпоряджатися та користуватися, на 22 тис. тонн зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний), що належить ПАТ «Аграрний фонд», загальною вартістю до 200 млн. грн., передане на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), яка знаходиться у зернових складах (зерносховищах), які використовуються останнім та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45;
на нерухоме майно, із забороною розпоряджатися ним, а саме на зернові склади (зерносховища) за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45, які використовуються ПрАТ «Новомиргородський елеватор» () та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8).
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник АТ «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить постановити ухвалу про відкриття провадження по справі, скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2019 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що арештований комплекс будівель перебуває у власності ТОВ «Складський комплекс «Новомиргород» та виступає предметом забезпечення згідно Іпотечного договору б/н від 06.03.2018 року, переданим ТОВ «Складський комплекс «Новомиргород» в заставу AT «ТАСКОМБАНК» до Кредитного договору № НК 1851 від 06.03.2018 року.

Апелянт зазначає, що 05.02.2019 року за основним зобов`язанням - виникло прострочення, що тягне за собою виникнення у кредитора права на примусове стягнення заборгованості безпосередньо з боржника або право звернути стягнення на предмети забезпечення, зокрема за Іпотечним договором б/н від 06.03.2018 року. На підставі цього 11.02.2019 року AT«ТАСКОМБАНК» до Господарського суду Кіровоградської області подано позовну заяву про звернення стягнення на предмет забезпечення - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого мана 8, площею 38 119,7 кв.м., який знаходиться на земельній ділянці кадастровий № :50:061:0004 площею 17,6857 Га, за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, місто Новомиргород, вулиця Залізнична 45, що належить ТОВ «Складський комплекс «Новомиргород», та перебуває в іпотеці перед AT«ТАСКОМБАНК» згідно Іпотечного договору б/н від 06.03.2018 року.

Представник також посилається, що у кримінальному провадженні №0000026 від 02.02.2019 року жодним чином не вказано, що заставленому перед AT «ТАСКОМБАНК» майну надано статус доказу в рамках кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, що Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 02.02.2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 258-5, ч. 5 ст. 191 КК України.
Орган досудового розслідування зазначає, що у жовтні 2018 року службовими особами суб`єктів підприємницької діяльності аграрного сектору економіки України, які входять до складу ГК «Агроінвестгрупп», а саме ТОВ «Білгород-Дністровський елеватор» (), ТОВ «Раухівський елеватор» (), ТОВ «Ізмаїльський елеватор» (), ТОВ «Аліягський елеватор» (). ТОВ «Заплазський елеватор» (), ТОВ «Березівський елеватор» (), ТОВ «Василівський елеватор» (), ТОВ «ЕРА ГРЕЙН» (), ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), ТОВ «Олексіївський елеватор» (), ТОВ «Новоборівське ХПП» (), укладено з ПАТ «Аграрний фонд» (100 % акцій належить державі) договори на складське зберігання зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний, тощо).
Згідно вищевказаних договорів на складські потужності зазначених елеваторів, належних підприємствам ГК «Агроінвестгрупп», передано на зберігання понад 22 тис. тонн зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний) ПАТ «Аграрний фонд», загальною вартістю до 200 млн. грн.
У той же час, починаючи з жовтня 2018 року по січень 2019 року службові особи вищевказаних суб`єктів господарювання за вказівками фактичних власників ГК «Агроінвестгруп» ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи намірів здійснювати зберігання ввіреного їм державного майна - зернових на своїх складських потужностях, переслідуючи корисливі мотиви, організували незаконну схему безпідставного вивезення зернових ПАТ «Аграрний фонд» поза встановленими пунктами пропуску на тимчасово окуповану територію Донецької та Луганської областей, з метою перепродажу по значно завищеним цінам через спеціально створенні ними суб`єкти підприємницької діяльності (юридичні особи, у володінні та розпорядженні яких наявні складські приміщення), які зареєстровані на непідконтрольних органам державної влади України територіях Донецької та Луганської областей, в результаті чого здійснюють фінансове та матеріальне забезпечення діяльності терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР».
Відповідно до повідомлення ГУ БКОЗ СБ України № 14/1/4-664 від 04.02.2019 p., на даний час вся фактична кількість наявного зерна, переданого на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), зберігається у зернових складах (зерносховищах), які використовуються останнім та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () і знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45 (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель).
06.02.2019 року відповідною постановою слідчого вся фактична кількість наявного зерна, переданого на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), а також зернові склади (зерносховища) які використовуються ПрАТ «Новомиргородський елеватор» () для зберігання зерна, визнанні речовими доказами.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зернові склади (зерносховища) за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45, які використовуються ПрАТ «Новомиргородський елеватор» () належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8).
08.02.2019 року слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 за погодженням з прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на рухоме майно, яке визнане речовими доказами, із забороною розпоряджатися та користуватися ним, а саме на всю фактичну кількість наявного зерна (зерно зернових, круп`яних, олійних та інших культур), передану на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), яка знаходиться у зернових складах (зерносховищах), які використовуються останнім та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45 (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8) та накласти арешт на нерухоме майно, яке визнане речовими доказами, із забороною розпоряджатися ним, а саме на зернові склади (зерносховища) за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45, які використовуються ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8).
Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11.02.2019 року клопотання слідчого задоволено частково та накладено арешт:
на майно із забороною розпоряджатися та користуватися, на 22 тис. тонн зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний), що належить ПАТ «Аграрний фонд», загальною вартістю до 200 млн. грн., передане на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), яка знаходиться у зернових складах (зерносховищах), які використовуються останнім та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45;
на нерухоме майно, із забороною розпоряджатися ним, а саме на зернові склади (зерносховища) за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45, які використовуються ПрАТ «Новомиргородський елеватор» () та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8).
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою, зокрема, і збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Приймаючи рішення, слідчий суддя місцевого суду зазначених вимог закону дотримався.

Задовольняючи частково дане клопотання, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідивши матеріали, додані до клопотання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_8 та прийшов до висновку про наявність підстав, передбачених ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно, оскільки останнє в даному кримінальному провадженні відповідає критеріям, визначеним в ст. 98 КПК України.

З урахуванням цього слідчий суддя, встановив належну правову підставу, передбачену ч. 1 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вищевказане майно, оскільки воно, як встановила колегія суддів, відповідає критеріям ст. 98 КПК України, всупереч доводам апелянта.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.
Аналізуючи наведені вимоги закону, колегія суддів переконана, що висновок органу досудового розслідування щодо відповідності майна тим чи іншим ознакам ст. 98 КПК України може бути зроблений лише в тексті постанови, яка має відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема містити мотиви прийнятого рішення.
Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки, згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.
Таким чином, відповідно до матеріалів провадження, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувшись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна з метою забезпечити збереження його як речового доказу, долучив до матеріалів провадження постанови від 06.02.2019 року, згідно яких майно, на яке він просить накласти арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні шляхом винесення про це постанов, в яких зазначено підстави для визнання майна речовим доказом, з огляду на положення ст. 98 КПК України.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Доводи представника, що у кримінальному провадженні №0000026 від 02.02.2019 року майну, на яке накладено арешт не надано статус речового доказу спростовуються матеріалами провадження (а.с. 200) та не заслуговують на увагу колегії суддів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, всупереч доводам представника, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно з метою забезпечення його збереження, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням унеможливлення настання наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності. При цьому колегія суддів враховує і те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, зі змісту апеляційної скарги колегією суддів не виявлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 11 лютого 2019 року, якою задоволено частково клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_8 , погоджене прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 та накладено арешт:
на майно із забороною розпоряджатися та користуватися, на 22 тис. тонн зернових (пшениця 3 та 6 класу, соняшник некласний), що належить ПАТ «Аграрний фонд», загальною вартістю до 200 млн. гри., передане на зберігання ПрАТ «Новомиргородський елеватор» (), яка знаходиться у зернових складах (зерносховищах), які використовуються останнім та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45;
на нерухоме майно, із забороною розпоряджатися ним, а саме на зернові склади (зерносховища) за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, м. Новомиргород, вулиця Залізнична, будинок 45, які використовуються ПрАТ «Новомиргородський елеватор» () та належать на праві власності ТОВ «СК «Новомиргород» () (об`єкт нерухомого майна - комплекс будівель реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 8), - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Акціонерного Товариства «ТАСКОМБАНК» ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

__________________ ______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4