Справа № 404/4319/18
Номер провадження 1-кп/404/567/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2018 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький кримінальне провадження №0004673 від 27.05.2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, одруженого, маючого двох дітей, з повною загальною середньою освітою, працюючого водієм на ВАТ «АТП 2004», зареєстрованого і проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, за наступних обставин.

27.05.2018 року поліцейська батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області, ОСОБА_6 , перебувала в добовому наряді, під час несення служби на квадраті 1-2 «Арнаутово-Шкільний-вул.Кропивницького-Яновського».

27.05.2018 року о 16 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: м. Кропивницький, вул. Гетьмана Сагайдачного, 51а (стара назва - Пальміро Тольятті), до екіпажу патрульної поліції Ліана 0102 у складі якого перебувала ОСОБА_6 надійшло звернення від ОСОБА_7 , про те, що її чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння перебуваючи за вищевказаною адресою, вчинив конфліктну ситуацію, під час якої наніс останній тілесні ушкодження та викрав їхнього молодшого сина.

Відповідно до Наказу МВС №111 від 16.02.2018 року, при отриманні вказаної інформації екіпаж патрульної поліції виїхав на місце події за вказаною вище адресою.

На подвір`ї за вищевказаною адресою, а саме біля сходинок, що ведуть до будинку, перебував ОСОБА_4 , та поліцейська батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області, ОСОБА_6 , виконуючи свої службові обов`язки, звернулась до ОСОБА_8 , з метою встановлення причини виникнення конфлікту.

На звернення останньої ОСОБА_4 , без жодних пояснень став поводитись агресивно, виражатись в бік ОСОБА_6 та її колег грубою нецензурною лайкою та погрожувати застосуванням фізичної сили до працівників поліції, які на той час перебували при виконанні своїх службових обов`язків.

ОСОБА_4 наблизився до ОСОБА_6 та маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, розуміючи, що працівники поліції перебувають при виконанні службових обов`язків, у форменому одязі, діючи умисно та цілеспрямовано наніс удар кулаком правої руки в область носу, та удар кулаком правої руки в область спини, внаслідок сили удару останнього ОСОБА_6 втратила рівновагу, та впала.

ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 відповідно до висновку судового медичної експертизи №424 від 26.06.2018 року тілесні ушкодження у вигляді гематоми тім`яної ділянки голови справа. Вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_4 відповідно до обвинувального акту визнається судом повністю доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст.345 ч.2 КК України, як умисне заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, умисне та закінчене.

Вивчивши відомості, які характеризуються особу обвинуваченого, суд встановив: ОСОБА_4 за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, одружений та має двох дітей: неповнолітню доньку - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно працевлаштований, на обліку в лікаря-психіатра та лікарня нарколога не перебуває, осудний, раніше не судимий.

Згідно висновку органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, зі змістом якої останній 06.11.2018 року був ознайомлений у встановлений законом спосіб, було встановлено, що орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та соціально-виховних заходів, що необхідні.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечного діяння.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особу, який характеризується позитивно, розкаявся у вчиненому, думку прокурора та потерпілого щодо міри покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати міру покарання в межах санкції ст.345 ч.2 КК України, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за глибоким переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам провадження, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде необхідним і достатнім для його можливого виправлення, перевиховання та профілактики злочинів.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілою стороною не заявлявся.

Процесуальні витрати по провадженню відсутні, а долю речових доказів, суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373-374, 376 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.345 ч.2 КК України, і призначити йому покарання за ст.345 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

-металевий лом та 2 предмети, що зовні схожі на гільзи сірого кольору з маркуванням 66х270, - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1