справа № 243/8169/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2019 року м.Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5
представника лікувальної
установи ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду у місті Слов`янську письмову заяву головного лікаря комунального закладу охорони здоров?я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про припинення примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Озірне Білоцерківського району Київської області, громадянина України, працюючого охоронцем ТОВ «КЗТС Машинінг», інваліда 2 групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

03 квітня 2019 року на розгляд до суду надійшла письмова заяву головного лікаря комунального закладу охорони здоров?я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про припинення примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні представник лікувальної установи - лікар-психіатр ОСОБА_6 доводи письмової заяви підтримав у повному обсязі та пояснив, що згідно вироку Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 01 жовтня 2018 року відносно ОСОБА_4 були застосовані примусові заходи медичного характеру у виді гнадання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. У ОСОБА_4 має місце схильність до психопатоподібних реагувань. У результаті проведеного лікування стан хворого поліпшився, він за своїм психічним станом на теперішній час не становить небезпеки для себе і оточуючих. Окрім того, у психічному стані відбулися такі зміни, у результаті яких відпала необхідність у подальшому застосуванні примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Посилаючись на висновок комісії лікарів № 16 від 28.03.2019 року та положення статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», представник ОСОБА_6 просив відносно ОСОБА_4 припинити застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заяву, просив припинити застосовувані до нього примусові заходи медичного характеру.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 просив припинити застосовувані до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.

Заслухавши пояснення представника лікувальної установи, думку прокурора та захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання, суд вважає необхідним припинити застосування відносно ОСОБА_7 примусових заходів медичного характеру з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що до ОСОБА_4 згідно вироку Слов?янського міськрайонного суду Донецької області від 01.10.2018 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III за рішенням суду застосовуються такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу з суворим наглядом. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності продовження застосування примусового заходу медичного характеру понад 6 місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження застосування примусового заходу медичного характеру. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Аналогічні положення щодо продовження, зміни або припинення застосування примусових заходів медичного характеру визначені і положеннями статті 95 Кримінального кодексу України.

Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру, відповідно до положень частини 1 статті 514 КПК України, здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Звернення до суду з заявою відносно ОСОБА_4 мало місце за місцем застосування відносно нього примусового заходу медичного характеру. Ініціатором звернення була належна особа головний лікар КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарні м. Слов`янська».

Як вбачається з висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 16 від 28.03.2019 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку з 2007 р. з діагнозом: органічний розлад особистості. На теперішній час свідомість ясна, контакту доступний, орієнтований у всіх видах правильно, галюцинаторно-маячних розладів не висловлює, емоційно лабільний. На теперішній час ОСОБА_4 за своїм психічним станом на теперішній час не становить небезпеку для себе і оточуючих. У психічному стані відбулись такі зміни, у результаті яких необхідність у подальшому застосуванні примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги відпадає, тому комісія лікарів-психіатрів клопоче перед судом про припинення застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_4 (а.с.2-4).

У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність такого висновку комісії лікарів-психіатрів, бо їх висновок складено з дотриманням процесуального порядку, компетентними особами, які наділені спеціальними знаннями в області психіатрії.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, суд вважає за необхідне задовольнити заяву головного лікаря КЗОЗ «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» та припинити відносно ОСОБА_4 примусовий захід медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

На підставі вищевикладеного, керуючись статями 512, 514, 516 КПК України, статтями 94 та 95 КК України, статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», суд

У Х В А Л И В :

Письмову заяву від 03 квітня 2019 року головного лікаря комунального закладу охорони здоров?я «Обласна клінічна психіатрична лікарня м. Слов`янська» про припинення примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги ОСОБА_4 задовольнити.

Припинити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної примусової психіатричної допомоги.

Ухвала суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_1