ІМЕНЕМ УКРАЇНИ УХВАЛА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
22 листопада 2018 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
Суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
При секретареві ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Фастова Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого виконробом відділу виробництва ТОВ «Буд Інвест Проджект», одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.03.2017 Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.
засуджено за ч.1 ст. 263, та ч.1 ст. 187 КК України, та призначено покарання у виді: - за ч.1 ст. 263 КК України позбавлення волі строком на 3 (три) роки ; - за ч.1 ст. 187 КК України - позбавлення волі строком 4 ( чотири) роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України ОСОБА_6 визначено остаточне покарання шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців.
З ОСОБА_6 стягнуто витрати на проведення судово-балістичної експертизи № 8-5/1706 від 13.10.2017 у розмірі 1 979 грн. 20 коп. та витрати на залучення експерта для проведення судово-балістичної експертизи № 8-5/1759 від 27.11.2017 у розмірі 3 569 грн. 28 коп.
Вироком також вирішено долю речових доказів.

Розглянувши матеріали кримінального провадження та апеляційну скаргу обвинуваченого, судова колегія, -

Справа № 362/6426/17 Апеляційне провадження:№ 11-кп/824/777/2018 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_8 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1

в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 засуджено за незаконне носіння, зберігання та придбання вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу та за розбій, вчинений шляхом нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або з погрозою застосування такого насильства, що він вчинив за наступних обставин.

12 жовтня 2017 року близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_6 , не пройшовши встановлену процедуру отримання відповідного дозволу передбаченого чинним законодавством та не маючи права на придбання боєприпасів та вогнепальної зброї, перебуваючи в лісосмузі с.м.т. Калинівка Васильківського району Київської області, на ґрунті знайшов пістолет № НОМЕР_1 з патронами калібру 9 мм та кобуру до пістолету. Далі ОСОБА_6 закріпив кобуру під одягом, куди помістив пістолет № НОМЕР_1 з набоями.
12 жовтня 2017 року в ході проведення поверхневого огляду ОСОБА_6 , який перебував на ділянці місцевості, розташованій в лісосмузі поблизу вул. Богдана Хмельницького в с.м.т. Калинівка Васильківського району Київської області, за згодою останнього працівниками поліції Васильківського ВП ГУНП в Київській області було виявлено та вилучено: шість патронів 9 калібру, які згідно висновку експерта 8-5/1706 від 13 жовтня 2017 є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї придатні до стрільби, вогнепальну зброю пістолет № НОМЕР_2 , який відповідно до експертизи відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї.

До того ж, 12 жовтня 2017 року близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в лісосмузі, на ділянці місцевості, розташованій на відстані близько 100 метрів від домоволодіння АДРЕСА_2 , де зустрів ОСОБА_9 . В цей час у ОСОБА_6 виник прямий умисел, направлений на напад з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 дістав пістолет НОМЕР_2 , споряджений боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, схопив ОСОБА_10 однією рукою та усвідомлюючи при цьому протиправний характер своїх дій, погрожуючи потерпілому пістолетом, який тримав у правій руці, ОСОБА_6 під загрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого в момент заподіяння, наказав віддати грошові кошти, які потерпілий мав при собі та при цьому здійснив два постріли у повітря.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій він піддаючи сумнівам правильність висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи і юридичної кваліфікації скоєного, водночас, посилаючись на те, що суд не взяв до уваги пом`якшуючі обставини, що в нього на утриманні троє неповнолітніх дітей, він офіційно працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, просить скасувати вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2018 року та винести відносно нього новий вирок.

Заслухавши доповідь судді, виступи апелянта та його захисника, які в апеляційному засіданні апеляційні вимоги змінили, ОСОБА_6 заявив про повне визнання та усвідомлення своєї провини і щире каяття, та на цих підставах, а також посилаючись на перебування на його утриманні трьох неповнолітніх дітей, офіційне працевлаштування та позитивну характеристику за місцем роботи, просили вирок щодо нього змінити та пом`якшити призначене йому покарання до мінімально можливого, зі звільненням від його відбування з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, прокурора, який заперечив щодо можливості задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження у визначених межах, провівши судові дебати, надавши останнє слово обвинуваченому, перевіривши та обговоривши доводи учасників апеляційного розгляду в сукупності з матеріалами кримінального провадження, судова колегія визнає наступне.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_6 за описаних у вироку обставин кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 263, ч.1 та 187, ч.1, КК України ніким в апеляційному засіданні сумнівам не піддавались, ці висновки були отримані судом першої інстанції на підставі ретельного дослідження наданих учасниками кримінального провадження доказів, які повно та правильно викладені у вироку і отримали належну оцінку в плані належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність і достатності для висновків по суті кримінального провадження, а тому, розглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, судова колегія правильність цих висновків не перевіряє, не досліджує та не оцінює, погоджуючись із ними.

Що ж стосується виду та міри покарання, справедливість яких піддає сумнівам апелянт, то при вирішенні цих питань суд першої інстанції, і це прямо вказано у вироку, взяв до уваги відсутність обставин, які пом`якшували б покарання, наявність обставин, які його обтяжують, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів, врахував характері ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, один з яких проти громадської безпеки, а другий корисливий.

Враховано судом також і те, що ОСОБА_6 працевлаштований, зарекомендував себе з позитивної сторони, громадський порядок не порушував, одружений та має на утриманні трьох малолітніх дітей і не перебуває на спеціальних обліках у лікарів наркологів та психіатрів, тобто саме ті обставини, які покладені в основу апеляційної скарги.

Разом із тим, взяв суд до уваги також і ту обставину, що в період судового розгляду, і це встановлений факт, ОСОБА_6 порушив умови застосування до нього цілодобового домашнього арешту, а саме спілкувався зі свідком ОСОБА_11 щодо показань, які той має давати в судовому засіданні.

На цих підставах, не зважаючи на вказані вище позитивні відомості ОСОБА_6 , суд визнав за необхідне визначити йому покарання за кожен зі злочинів у виді реального позбавлення волі в межах санкції правових норм, за якими його визнано винуватим, а за сукупністю злочинів застосувати до нього принцип часткового складення призначених покарань.

Це рішення суд переконливо обґрунтував і вмотивував у вироку і судова колегія з ним згодна.

Насправді, Назарок, в період не знятої та не погашеної судимості за злочин, пов`язаний з порушенням законів щодо обігу наркотичних засобів, вчинив протягом короткого часу два умисних, тяжких злочинів, один з яких спрямований проти громадської безпеки, а другий корисливий, при цьому вказані свої дії він вчинив за двох обставин, що обтяжують покарання, а саме, рецидив злочинів та вчинення злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

Характер і ступінь вчиненого ним характеризуються підвищеною суспільною небезпечністю, оскільки він фактично у час та місці можливого перебування неподалік інших осіб, в лісосмузі, приблизно в 100 метрах від жилого будинку, вчинив розбійний напад, в ході якого не лише погрожував потерпілому вогнепальною зброєю, але й здійснив два постріли у повітря.

Ці відомості, в сукупності зі встановленими судом першої інстанції спробами ОСОБА_6 уникнути відповідальності шляхом забороненого йому контакту зі свідком та перемовин з останнім для з`ясування того, які показання свідок має дати в судовому засіданні, вказують на його підвищену суспільну небезпечність та необхідність призначення йому реального покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції правових норм, за якими його засуджено, а тому виключають можливість пом`якшення цього покарання та звільнення ОСОБА_6 від його відбування з випробуванням в порядку ст. 75 КК України, навіть не зважаючи на висловлене ним в апеляційному засіданні визнання та усвідомлення своєї провини та заяву про щире каяття, які судова колегія сприймає як спосіб пом`якшити свою долю.

За таких обставин, визнаючи, що призначене ОСОБА_6 за кожен зі злочинів та за їх сукупністю покарання тяжкості скоєного ним та відомостям про особу винуватця, в цілому відповідає і не може бути визнане явно несправедливим внаслідок надмірної суворості, судова колегія відмовляє ОСОБА_6 в задоволенні його апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23 липня 2018 року відносно нього залишити без задоволення, а вказаний вирок суду першої інстанції, - без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення, може бути оскаржена касаційним порядком до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців від дня проголошення, а засудженим, оскільки він утримується під вартою, в той же строк від дня отримання ним копії цієї ухвали.

Судді: