КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора ОСОБА_5 ,
представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи фірми "JURIST CONSULT SERVICES s.r.o." - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року,
ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 , та накладено арешт на майно із забороною користування та розпорядженням таким майном, яке 20.02.2019 вилучено в ході обшуку будівель А-1, Б-1, В-1, Д-1, що розташовані на території ТОВ «АВТОТЕХСЕРВІС ПЛЮС» () за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 247, а саме: легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S500 4 MATIC», номер кузову « НОМЕР_1 », частково розукомплектований, який знаходився у користуванні ТОВ «АВТОТЕХСЕРВІС ПЛЮС» () та переданий на відповідальне зберігання на склад Львівської митниці ДФС відповідно до акту приймання-передавання товарів від 20.02.2019.
Згідно ухвали суду, з метою збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя вважав необхідним клопотання прокурора задовольнити та накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді від 17.02.2019 року в ході обшуку будівель А-1, Б-1, В-1, Д-1, що розташовані на території ТОВ «АВТОТЕХСЕРВІС ПЛЮС».
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції представник третьої особи фірми "JURIST CONSULT SERVICES s.r.o." - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року, скасувати цю ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора відмовити.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що хоча прокурор у клопотанні і вказав мету, з якою він вважає необхідним накласти арешт на автомобіль, який був тимчасово вилучений в ході обшуку, а саме на забезпечення збереження речових доказів, однак відповідної правової підстави та норми КПК України, якою передбачена така правова підстава накладення арешту на майно, як того вимагає ч. 2 ст. 171 КПК України, не привів.
Зазначає, що прокурор жодним чином не обґрунтував, яким саме критеріям, в розумінні ст. 98 КПК України, відповідає вилучений автомобіль.
При цьому, слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення п. п. 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України, не обґрунтував, яким чином зазначений автомобіль може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні та не оцінив розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для його власника.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу представника власника майна такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи, у провадженні Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження під №0000046 від 17.01.2019 року за ч. 2 ст. 364 КК України.
Установлено, що службові особи Митного посту «Угринів» Львівської митниці ДФС України та Митного посту «Мостиська» Львівської митниці ДФС України, які діючи всупереч інтересів служби з корисливих мотивів та в інтересах державного інспектора МП «Смільниця» Львівської митниці ДФС України ОСОБА_7 , з метою перебування всупереч вимог Митного кодексу України автомобілю з іноземною реєстрацією марки «Mercedes-Benz S 500 4 Matic» номер кузову НОМЕР_1 , ринкова вартість якого складає понад 70 тис. доларів США, який перебуває у постійному користуванні ОСОБА_7 , з метою ухилення останнього від сплати митних платежів, передбачених ч. 4 ст. 380 МК України (тимчасове ввезення громадянами-резидентами транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року під письмове зобов`язання про їх зворотне вивезення за умови письмового декларування в порядку, передбаченому законодавством України для громадян, після сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів), та перебування Автомобілю всупереч вимог законодавства на території України строком до одного року, за безпосередньої співучасті ОСОБА_7 , вчинені ряд протиправних дій щодо неналежного митного контролю в ході митного оформлення при ввозі на території України та вивозу за межі території України Автомобілю.
Вбачається, що окреслені протиправні дії ОСОБА_7 , а також інспекторів Львівської митниці ДФС України мають системний характер та до протиправних оборудок з транспортними засобами, направленими на ухилення від спати митних платежів, можуть залучатись інші громадяни України та іноземці.
В ході досудового розслідування на виконання ухвали слідчого суді Печерського районного суду в м. Києві №757/7888/19-к від 17.02.2019 в період часу з 8 год. 04 хв. 20.02.2019 до 11 год. 12 хв. 20.02.2019 проведено обшук будівель А-1, Б-1, В-1, Д-1, що розташовані на території ТОВ «АВТОТЕХСЕРВІС ПЛЮС» () за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 247, під час якого виявлено та вилучено легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S500 4 MATIC», номер кузову « НОМЕР_1 », частково розукомплектований.
21.02.2019 року постановою слідчого вказане майновизнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000046.

22.02.2019 року прокурор відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно із забороною користування та розпорядженням таким майном, яке 20.02.2019 вилучено в ході обшуку будівель А-1, Б-1, В-1, Д-1, що розташовані на території ТОВ «АВТОТЕХСЕРВІС ПЛЮС» () за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 247, а саме: легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S500 4 MATIC», номер кузову « НОМЕР_1 », частково розукомплектований, який знаходився у користуванні ТОВ «АВТОТЕХСЕРВІС ПЛЮС» () та переданий на відповідальне зберігання на склад Львівської митниці ДФС відповідно до акту приймання-передавання товарів від 20.02.2019.
25.02.2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора було задоволено.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнаноречовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту, перевірив співрозмірність втручання у права особи з потребами кримінального провадження.
Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.
Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.
Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що майно може бути відчужене, арешт на нього слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Також, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
З урахуванням цього слідчий суддя, всупереч тверджень апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S500 4 MATIC», номер кузову « НОМЕР_1 », частково розукомплектований.
В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.
Доводи апеляційної скарги щодо порушень судом норм КПК України не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та зазначені в апеляційній скарзі обставини не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали суду.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.
Всі інші підстави підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Керуючись ст.ст., 170, 171, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 лютого 2019 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві (з місцем постійної дислокації у місті Києві) управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими територіальних управлінь Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінальних правопорушень, підслідних Державному бюро розслідувань, нагляду за додержанням законів його оперативними підрозділами та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно із забороною користування та розпорядження таким майном, яке 20.02.2019 вилучено в ході обшуку будівель А-1, Б-1, В-1, Д-1, що розташовані на території ТОВ «АВТОТЕХСЕРВІС ПЛЮС» () за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 247, а саме: легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ S500 4 MATIC», номер кузову « НОМЕР_1 », частково розукомплектований, який знаходився у користуванні ТОВ «АВТОТЕХСЕРВІС ПЛЮС» () та переданий на відповідальне зберігання на склад Львівської митниці ДФС відповідно до акту приймання-передавання товарів від 20.02.2019, залишити без змін, а апеляційну скаргу представника третьої особи фірми "JURIST CONSULT SERVICES s.r.o." - адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/2131/2019
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_8
Доповідач в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1