ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/4538/18 Номер провадження 11-кп/814/546/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретаремОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
з участю прокурора представника виправної колонії засудженогоОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 31 жовтня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою засудженому ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з середньою освітою, неодруженому, засудженому вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2016 року за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі,

відмовлено в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання, призначеного вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 липня 2016 року, більш м`яким покаранням у виді обмеження волі.

В обґрунтування прийнятого рішення суд послався на те, що ОСОБА_8 поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, оскільки за період відбування покарання не має заохочень та не виявляє бажання працювати.

За змістом апеляційної скарги засуджений не погоджується з рішенням суду та просить замінити невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням, оскільки не має стягнень. Зазначає про відсутність роботи в промисловій зоні виправної колонії та звертає увагу, що навчається в середній школі установи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого на підтримання доводів апеляційної скарги, думку представника виправної колонії, який не вбачав визначених законом підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, міркування прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням, якщо засуджений став на шлях виправлення, після фактичного відбуття не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п.17 постанови від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», судам, зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.
При цьому, висновок суду повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь час відбування покарання.
Як вбачається з матеріалів справи, засуджений ОСОБА_8 хоча і не мав стягнень та заохочень, проте на виробництві установи не працевлаштований, бажання працювати не виявляє.
Згідно з характеристиками начальника виправної колонії, не завжди має охайний зовнішній вигляд, не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується. До виконання законних вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.
Крім того, засуджений ОСОБА_8 не усвідомлює своїх минулих помилок, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.
Участь в реалізації програм диференційованого виховного впливу брати також не бажає. До підвищення загальноосвітнього рівня та самовдосконалення професійно-технічних навичок не прагне.
Наведене свідчить про відсутність у засудженого як прагнення до виправлення, так і позитивних зрушень в його поведінці і ставленні до праці, які можуть свідчити про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання.
Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність визначених законом підстав для заміни ОСОБА_8 невідбутої частини покарання більш м`яким та належним чином мотивував своє рішення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухвали суду, не встановлено.
Отже, апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.404, ст.405, ст.407, ст.418 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 31 жовтня 2018 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а його апеляційну скаргу, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4