Провадження № 1-кп/127/1812/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

колегія в складі: судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, відомості про яке внесені 12 травня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання в якому просив суд продовжити обвинуваченому обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, терміном на 60 днів, оскільки ризики, які були на час проведення досудового розслідування так і на час проведення судового розгляду не відпали та продовжують існувати. Зокрема, те що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово судимий, перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватись від суду, на даний час, ще недопитані всі свідки кримінального провадження, а тому ОСОБА_6 може впливати на свідків, які ще не допитані в судовому засіданні. Крім того, ОСОБА_6 може іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. А тому, інші більш м`які запобіжні заходи, не зможуть забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора з приводу продовження його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В той же час, заявив клопотання про зміну запобіжного заходу його підзахисному ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосування електронного засобу контролю, мотивуючи зазначене тим, що на протязі тривалого часу ОСОБА_6 утримується в умовах слідчого ізолятору. Вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався відповідними ухвалами судів. В даному випадку, жодного тиску на потерпілу та свідків ОСОБА_6 не здійснювалось, оскільки стороною обвинувачення не надано жодного документу, що такі спроби можуть існувати. Посилання прокурора з приводу уникнення та переховування обвинуваченим від суду нічим не підтверджено та не доведено. Крім того, ОСОБА_6 особисто з`явився до правоохоронних органів, не переховувався та не намагався уникнути кримінальної відповідальності, тому вказаний ризик є надуманим та безпідставним. У зв`язку з чим, просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, оскільки такий запобіжний захід буде достатнім та необхідним для прийняття рішення у вказаному кримінальному провадженні та надасть довести ОСОБА_6 ту обставину, що він ніяким чином не намагається уникати слідства та суду та чинити тиск на свідків та потерпілу.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника та повідомив суду, що на його утримані перебуває сім`я, яка потребує його допомоги, а тому він ніяким чином не збирається ні на кого чинити тиск та переховуватись від суду.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, (ч. 4 ст. 194 КПК України).
З наявних в матеріалах провадження документів вбачається, що ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 13.05.2016 року щодо ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який продовжено ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.09.2018 року, на 60 діб, тобто до 13.11.2018 року.
У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно положень ч.ч. 1-2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні питання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний врахувати в сукупності всі обставини, зазначені в статті 178 КПК України.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину. З пояснень обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що останній не має бажання будь-яким чином впливати на потерпілу та свідків, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи переховуватись від суду, оскільки, він одружений, має постійне місце проживання та бажає з дружиною спільно виховувати дітей.
Таким чином, на думку суду, соціальні зв`язки обвинуваченого ОСОБА_6 за місцем проживання можливо визнати стійкими.
Аналізуючи ризики, передбаченим статтею 177 КПК України, в контексті практики Європейського суду з прав людини, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини щодо того, що тримання під вартою не повинно бути продовжене лише через очікуване покарання у вигляді позбавлення волі (Leteliier v. France (Летельєр проти Франції), §51; LA, v. France (LA. проти Франції), § 104; Prencipe v. Monaco (Прансип проти Монако), §79; Tiron V. Romania (Тирон проти Румунії), §§ 41-42).
Також, в контексті практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov v. Russia (Ідалов проти Росії). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії); Lelievre v. Belgium (Лельевр проти Бельгії); Shabani v. Switzerland (Шабані проти Швейцарії).
Враховуючи викладене, на думку суду, наявні підстави вважати, що інший (більш м`який) запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, а саме, домашній арешт з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, може на даному етапі забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Суд не вбачає підстав для продовження запобіжного заходу, застосованого під час досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведені обставини, передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотаннях.
Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, за адресою проживання обвинуваченого, строком на 60 днів, із покладенням обов`язків, визначених п.п. 1,2,3,9 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою, не відлучатися із місця постійного проживання, повідомляти суд про зміну місяця свого проживання та носити електронний засіб контролю.
Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуівнням електронного засобу контролю направити для виконання начальнику Вінницького РВП ВВП ГУ НП у Вінницькій області.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відмовити.
Клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 виду запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт задовольнити.
Змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, із застосуванням електронного засобу контролю, звільнивши його з-під варти із зали суду негайно.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за місцем проживання, строком на 60 календарних діб з 07.11.2018 року до 05.01.2019 року включно.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1. Прибувати до Вінницького міського суду Вінницької області за першою вимогою;
2. Не відлучатися із населеного пункту за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає без дозволу суду;
3. Повідомляти суд про зміну місяця свого проживання;
4. Носити електронний засіб контролю.
Копію ухвалу для виконання направити начальнику Вінницького РВ ВВП ГУНП у Вінницькій області.
Копію ухвали для відома направити до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» .
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Суддя:

Суддя: