Справа № 314/5309/18
Провадження № 1-в/314/1553/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2018 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

представника колонії ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Корніївка Веселівського району Запорізької області, громадянина України, освіта середня, одруженого, до засудження мешкав: АДРЕСА_1 . Раніше не судимого в силу ст. 89 КК України .

По даній справі засудженого: 26.05.2016 року Енергодарським міським судом Запорізької області за ст.121 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 21.07.2014 року по 28.07.2016 року з розрахунку : один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку: 21.07.2014 року Кінець строку: 14.07.2019 року

Про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення,

В С Т А Н О В И В :
До Вільнянського районного суду від засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_4 просив суд задовольнити своє клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на строк який залишився.

Представник адміністрації установи заперечував проти задоволення клопотання, вказав, що у засудженого є непогашене стягнення.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що засуджений ОСОБА_4 не довів своє виправлення.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані йому матеріали, вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_4 з 26.08.2016 року відбуває покарання у державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)».
За час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має 4 стягнення, які погашені та зняті у встановленому законом порядку. За сумлінну поведінку та ставлення до праці має 5 заохочень.

Працевикористовується днювальним відділення, до праці ставиться сумлінно.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний.

Не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом.

Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має.

Не приймає участі у виконані робіт із благоустрою установи.

Відповідно до ст. 123 Кримінально-виконавчого кодексу України бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Фізична культура і спорт», «Підготовка до звільнення».

Відповідно до ст. 126 Кримінально-виконавчого кодексу України прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня відвідує бібліотеку.

Відповідно до ст. 127 Кримінально-виконавчого кодексу України не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи. Не входить до складу ради колективу засуджених.

Відповідно до ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.

З матеріалів справи встановлено, що під час відбування покарання у Державній установі «Вільнянська виправна колонія (№20)» засуджений ОСОБА_4 протягом всього часу відбування покарання 2017-2018 роки не працював, що свідчить про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду, а засуджений повинен довести своє виправлення та перевиховання сумлінною поведінкою і ставленням до праці протягом всього періоду знаходження у виправних установах.

За таких обставин на теперішній час суд погоджується з висновком комісії державної установи ««Вільнянська виправна колонія (№20)» та не знаходить досить підстав для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_4 , оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:
У задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Вільнянська виправна колонія (№20)» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокового звільнення - відмовити.

Ухвала може бути оскарженна до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

18.12.2018