Справа № 357/7386/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2019 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, з середньою- спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податку НОМЕР_1 , раніше судимого:

1) 25.05.2017 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт;

2) 01.06.2018 року вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі.

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 389 КК України,

в с т а н о в и в:
всупереч положенню статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту Перелік), тобто і опію (ацетильованого), включеного до таблиці 1 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, 13.05.2017 року близько 12 години 30 хвилин ОСОБА_4 , перед залізничними коліями, які проходять повз вулицю Леваневського в м. Біла Церква Київської області, на землі незаконно придбав-знайшов пластмасовий ін`єкційний шприц одноразового використання місткістю 2 мл, закритий ін`єкційною голкою в пластмасовому футлярі, в середині якого перебувала речовина коричневого кольору. Визначивши по зовнішньому вигляду, що дана речовина є наркотичним засобом, ОСОБА_4 поклав його до правої кишені своєї куртки та незаконно зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.
Цього ж дня, близько 12 години 38 хвилин неподалік будинку №9, що по вул. Леваневського в м. Біла Церква Київської області, ОСОБА_4 зупинено працівниками Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області для перевірки на предмет зберігання заборонених у обігу предметів чи засобів, в ході якого останній повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб.
Під час особистого обшуку в присутності понятих у ОСОБА_4 в правій кишені його куртки виявлено та вилучено пластмасовий ін`єкційний шприц одноразового використання місткістю 2 мл, закритого ін`єкційною голкою в пластмасовому футлярі, заповненого рідиною коричневого кольору масою 1,04 г, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено опій ацетильований. Маса опію ацетильованого (в перерахунку на суху речовину) в рідині становить 0,02 г, яку ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Крім того, 11.12.2017 року приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , будучи раніше судимим за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену судимість, діючи умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих з тумби розміщеної в кухні будинку, вчинив крадіжку мікрохвильової печі ТМ «Samsung МЕ81ARW», с/н 0А5L7WTJ900642, вартістю 2155 гривень 51 копійка, яка належить його матері ОСОБА_5 .
Після чого, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 , матеріальної шкоди на загальну суму 2155 гривень 51 копійка.
Крім того, вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25 травня 2017 року, ОСОБА_4 було визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.
Відповідно до ст. 36 КВК України покарання у виді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування. Виконання покарання у виді громадських робіт здійснюється на основі участі засуджених у суспільно-корисній праці і контролю за їх поведінкою відповідно до вимог цього Кодексу. Контроль за виконанням покарання у виді громадських робіт покладається на уповноважений орган з питань пробації. Судове рішення приводиться до виконання не пізніше десятиденного строку з дня набрання рішенням законної сили або звернення його до виконання.
05 липня 2017 року на виконання до Білоцерківського МРВ з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшло розпорядження та вирок відносно засудженого ОСОБА_4 .
17 липня 2017 року ОСОБА_4 видане направлення №3/4022 від 17.07.2017 на відбування покарання до КП БМР «ЖЕК №1», для відпрацювання встановленого судом строку громадських робіт та роз`яснено, що у разі ухилення від відбування покарання він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, а саме: він зобов`язаний додержуватись встановлених законодавством порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до Білоцерківського МРВ з питань пробації, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України, про що останній дав письмову підписку.
Згідно з наказом №76/04 від 17.07.2017 КП БМР «ЖЕК №1» ОСОБА_4 прийнятий для проходження громадських робіт строком 240 год., безоплатно з 18.07.2017 з режимом роботи, не більш як чотири години на день, згідно з графіком роботи окрім вихідних днів.
Впродовж липня 2017 року, ОСОБА_4 відпрацював 40 годин громадських робіт, які включено до строку відбування покарання. В серпні 2017 року, ОСОБА_4 відпрацював 88 годин громадських робіт, які включено до строку відбування покарання.
У подальшому, в порушення порядку та умов відбування покарання у вигляді громадських робіт, систематично без поважних причин починаючи з 01 вересня 2017 року, ОСОБА_4 не з`являвся на роботу, чим не виконував встановлених обов`язків по відбуттю вищевказаного покарання.
02.10.2017 до Білоцерківського МРВ з питань пробації надійшов лист з КП БМР «ЖЕК № 1» №1139, де вказано, що ОСОБА_4 починаючи з 01.09.2017 для відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт не з`явився.
02.10.2017 для з`ясування причин неявок ОСОБА_4 до КП БМР «ЖЕК № 1» був викликаний до Білоцерківського МРВ з питань пробації на 06.10.2017, однак останній за викликом не з`явився.
17.10.2017 ОСОБА_4 був повторно викликаний до Білоцерківського МРВ з пробації та по прибуттю, йому було винесено застереження у вигляді письмового попередження за не вихід до об`єкту відбування покарання та повторно роз`яснений порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт, роз`яснені наслідки не виконання вироку суду та ухилення від відбування покарання.
ОСОБА_4 зобов`язався з`явитися до КП БМР ЖЕК № 1, та приступити до відпрацювання громадських робіт, однак у подальшому, продовжив ухилятися від відбування громадських робіт, та не з`являється до КП БМР «ЖЕК №1» по теперішній час.
Згідно з довідкою та облікової картки №27/2017 засуджений ОСОБА_4 відпрацював лише 128 годин тобто фактично не відпрацював згідно з рішенням суду 112 годин громадських робіт.
На підставі ч.3 ст.40 КВК України ОСОБА_4 , допустив порушення порядку та умов відбування покарання, що виразилося в невиході більше двох разів протягом місяця до об`єкту відбування покарання у виді громадських робіт без поважних причин, а саме з 01.09.2017 по 30.09.2017 допустив прогули в кількості 84 годин громадських робіт та з 01.09.2017 не відбуває покарання по теперішній час.
Отже, починаючи з 01.09.2017 ОСОБА_4 , діючи умисно, з мотивів зневаги до судового вироку, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт, без поважних причин на роботу до КП БМР «ЖЕК №1» не з`являється і таким чином, не відбув покарання у виді 112 годин громадських робіт.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам вчинення злочинів. При цьому з приводу таємного викрадення чужого майна пояснив, що вчинив крадіжку майна та з здав до ломбарду, щоб витратити кошти на придбання наркотиків. Наркотичну речовину знайшов мав намір вжити сам, наміру збувати не мав. Просить суворо не карати, стверджує, що щиро кається.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, прокурор, потерпіла не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочинів доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:
- за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно;
- за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, за якими він і повинен нести відповідальність.
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнав частково. При цьому не оспорюючи обставини вчинення злочину та належність і допустимість доказів, які підтверджують його винуватість дав суду показання, що дійсно був засуджений вироком суду до покарання у виді 240 годин громадських робіт. Йому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання. Громадські роботи він відбував на комунальному підприємстві ЖЕК №1. В ході відбування покарання у обвинуваченого виникли труднощі з грошима, що в свою чергу ускладнювало добиратись до місця відбування покарання. У зв`язку з цим він домовився з безпосереднім керівником, що він буде працювати понад встановлений чотиригодинний графік роботи та швидше відбуде покарання. Однак як потім з`ясувалося в табелі робочого часу не було проставлено фактичний час роботи і він припинив ходити на роботу. Коли обвинуваченого було викликано до інспектора служби пробації то про вказані обставини та про фактично відпрацьований час він не повідомляв.
Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим своєї вини в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, його винуватість у вчиненні вказаного злочину повністю підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення та досліджених судом доказами: показаннями свідків, документами зокрема:
Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , відповідно до яких він працює начальником дільниці КП БМР «ЖЕК № 1» та в його обов`язки входить крім іншого забезпечення роботою та здійснення контролю за роботою особами які виконують роботи пов`язані з відбуванням покарань у виді громадських робіт. Обвинувачений ОСОБА_4 з липня 2017 року виконував роботи за направленням служби пробації з графіком не більше 4 годин в день з 8 год. до 12 год., субота та неділя вихідні. ОСОБА_4 відпрацював у липні та серпні, а потім припинив виходити на роботу, про що було складено відповідні документи та повідомлено службу пробації. Підтвердив, що дійсно між ним та обвинуваченим мала місце розмова приблизно у липні 2017 року, в ході якої обвинувачений скаржився на брак коштів та труднощі з прибуттям на роботу, однак зміни до графіку роботи не вносились і обвинувачений працював не більше чотирьох годин на день, про що було зазначено в табелі обліку робочого часу.

Показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , який працює а посаді старшого інспектора Білоцерківського МРВ з питань пробації та дав показання, у яких підтвердив викладені у вироку обставини. Крім того зазначив, що коли обвинувачений з`явився до органу пробації за викликом то під час з`ясування причин нез`явлення до місця виконання робіт обвинувачений не повідомив поважних причин чому він припинив з`являтись до підприємства. Натомість повідомив, що стосовно нього розслідується нова кримінальна справа і він не бачить сенсу відбувати покарання. Хоча вказану обставину у поясненнях ОСОБА_4 відображено не було.

Поданням в.о. начальника Білоцерківського МРВ з питань пробації від 18.10.2017 року до Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області, з якої видно, що орган пробації порушує питання про притягнення засудженого ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ухилення відбування покарання за обставин викладених у вироку суду.
Копією розпорядження про виконання вироку суду, що набрав законної сили від 29.062017 року, з якого видно, що розпорядження видано щодо вироку Білоцерківського міськрайсуду від 25.05.2017 року, яким було засуджено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 год. громадських робіт.

Копією вироку Білоцерківського міськрайсуду від 25.05.2017 року, з якого видно що даним вироком було засуджено ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 год. громадських робіт.

Копією підписки від 17.07.2018 року з якої видно, що ОСОБА_4 роз`яснено, наслідки ухилення від відбування покарання та що він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України та роз`яснено порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт
Копією направлення для відбування призначеного вироком покарання, у якому начальник КП БМР «ЖЕК №1» повідомляється, що засуджений ОСОБА_4 має приступити до роботи з 18.07.2017 року. ОСОБА_4 отримав направлення 17.07.2017 року.

Довідкою КП БМР «ЖЕК №1» від 17.07.2017, з якої видно, що підприємством отримано направлення щодо ОСОБА_4 та за наказом по КП БМР «ЖЕК №1» №76/04 від 17.07.2017 ОСОБА_4 прийнятий для виконання робіт по благоустрою для проходження громадських робіт строком на 240 годин з 18.07.2017 року.
Копією наказу начальника КП БМР «ЖЕК №1» №76/04 від 17.07.2017, з якого видно, що ОСОБА_4 прийнятий для виконання робіт по благоустрою для проходження громадських робіт строком на 240 годин з 18.07.2017 року. З наказом ОСОБА_4 ознайомлений 17.07.2017, про що стоїть його власний підпис.

Копіями графіку виходу на роботу особи, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт, у якому зазначено, що його застосовано щодо ОСОБА_4 . Період роботи з 18.07.2017 по 31.07.2017, з 01.08.2017 по 31.08.2017, з 01.09.2017 по 30.09.2017.
Копією табелів виходу на роботу особи, до якої застосовано адміністративне стягнення у виді громадських робіт, у яких зазначено, що їх складено щодо ОСОБА_4 . Період табелювання роботи з 18.07.2017 по 31.07.2017 у робочі дні по 4 години щодня, з 01.08.2017 по 31.08.2017 у робочі дні по 4 години щодня.
Копією відомості про кількість запланованих та відпрацьованих годин ОСОБА_4 в липні 2017 року, з якого видно, що за графіком кількість запланованих годин 40, кількість відпрацьованих годин 40.
Копією відомості про кількість запланованих та відпрацьованих годин ОСОБА_4 в серпні 2017 року, з якого видно, що за графіком кількість запланованих годин 88, кількість відпрацьованих годин 88.
Копією довідки №1139 від 02.10.2017 КП БМР «ЖЕК №1», відповідно до якої ОСОБА_4 у вересні по теперішній час для виконання громадських робіт не з`являвся.

Копією попередження про притягнення до кримінальної відповідальності від 17.10.2017, з якої видно, що ОСОБА_4 17.10.2017 року попереджений про притягнення до кримінальної відповідальності за порушення умов відбування покарання
Дослідивши усі вищевказані докази у сукупності суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення доказано як подію злочину так і винуватість обвинуваченого у його вчиненні, а дані ним показання суду спростовані сукупністю вищевказаних доказів.
Як видно з наданих стороною обвинувачення доказів, зокрема копій з документів особової справи обвинуваченого в органі пробації, останній з 1 вересня 2017 року припинив з`являтись для відбування покарання, не ставив до відома інспектора щодо будь - яких питань, які стосувалися відбування покарання і зокрема обліку робочого часу, стосунки з посадовими особами які відповідають за організацію та забезпечення виконання робіт. Вказану обставину підтвердив як свідок ОСОБА_7 так і сам обвинувачений під час його допиту.

Оцінюючи вищенаведені докази у їх сукупності суд приходить до висновку, що обвинувачений дав частково правдиві показання, щодо обставин вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та з огляду на усі вищевказані докази, які спростовують показання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 дав вказані показання з метою зменшення ступеню своєї вини у вчиненні злочину.

З огляду на зазначені вище обставини, надані суду докази, у суді відсутні підстави які б викликали розумні сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_4 в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт та суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 389 КК України, за якою він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує що він вчинив один закінчений умисний злочин середньої тяжкості проти власності, та закінчений умисний злочин середньої тяжкості у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, закінчений умисний нетяжкий злочин проти правосуддя, наслідки які настали від їх вчинення.
Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 не вперше притягується до кримінальної відповідальності та є особою раніше судимою, за вчинення злочину проти власності, хоча дані злочини вчинені до ухвалення попереднього вироку, за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працюючого, перебуває під наглядом у лікарів нарколога з 2017 року, під наглядом лікаря психіатра не перебуває.

Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений маючи відносно сталі соціальні зв`язки, є особою, схильною до вчинення злочинів, а тому становить небезпеку для суспільства.

З огляду на вищевказані обставини негативне ставлення обвинуваченого в суді, до своїх вчинків, який визнав вину у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України та дав детальні показання, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочину.

Суд також враховує позицію потерпілої, яка щодо покарання покладається на розсуду суду та не має матеріальних претензій до обвинуваченого.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним та іншими нових злочинів йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкціями ч. 2 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі та санкцією ч. 2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі, розмір якого має бути ближчим до мінімального.

Судові витрати у справі слід стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст.185, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 389 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення і призначити покарання:

-за ч. 2 ст. 185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 309 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 389 КК України 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вищевказаних злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарань за цим вироком та за попереднім вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 01.06.2018 року остаточно призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, зарахувавши до строку покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком з 28.02.2018 року

Строк відбування покарання рахувати з 12 квітня 2019 року.
До набрання вироком законної сили тимчасово залишити ОСОБА_4 в умовах ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 742 грн. 20 коп.
Речові докази у справі:

-мікрохвильову піч, яка знаходиться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_5 вважати повернутою потерпілій.

-договір №1044 від 11.12.2017 зберігати при матеріалах кримінального провадження;

-медичний шприц одноразового застосування номінальною місткістю 2 мл, з рідиною з особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено - опієм (ацетильованим), масою у перерахунку на суху речовину становить 0,02 г, який знаходиться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Білоцерківського ВП ГУ НП в Київській області знищити.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1