Справа № 727/3702/19
Провадження № 1-кп/727/230/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю учасників судового кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань 1 приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу за кримінальним провадженням № 0000145 від «20» січня 2019 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця і мешканця АДРЕСА_1 ; одруженого, на утриманні якого перебуває одна малолітня дитина, не працюючого, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Судом доведено, що обвинувачений ОСОБА_4 , у не встановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений час, знайшов три згортки фольги із порошкоподібною речовиною, після чого, зрозумівши, що в них знаходяться заборонені речовини, придбав їх шляхом привласнення знайденого і зберігав без мети збуту до 23 години 20 хвилин 19.01.2019р. В той же, день, а саме - 19.01.2019 року о 23 годині 20 хвилин по у ОСОБА_4 за місцем знаходження в м. Чернівці по вул. Комарова, 31-А, працівниками поліції було виявлено та вилучено три згортки із порошкоподібною речовиною білого кольору. Згідно із висновком експерта за № 95-Х від 28.02.2019р., за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів, надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору у трьох згортках фольги містила в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого становила - 0,4346 г.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 309 КК України в повному обсязі і надав суду, в порядку вимог ст. 351 КПК України, показання про те, що він взимку цього року вийшов в місто прогулятися і на зупинці знайшов три згортки, у якому знаходився білого кольору порошок, згортки він поклав до кишені і приніс додому, де зберігав для власного вживання, а саме курив канабіс. Пояснив, що 19 січня поточного року до нього додому прийшли працівники поліції і він їм добровільно видав згортки з порошкоподібною речовиною. Просив, суд його суворо не карати і надати можливість працювати

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорював фактичних обставин справи, повністю визнав свою вину, в скоєному розкаявся і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст та правові наслідки застосування ст. 349 ч.3 КПК України йому роз`яснено, те, що відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позицій, заслухавши думку прокурора, думку обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, окрім тих документів, що характеризують особу ОСОБА_4 ..

Суд дії ОСОБА_4 , вірно кваліфікує за ст. 309 ч.1 КК України, так як в судовому засіданні з достовірністю знайшло своє підтвердження, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні дії щодо незаконного придбання та зберігання психотропних речовин, без мети збуту.

Згідно ст. 12 ч.3 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Судом роз`яснено обвинуваченому вимогу ч.1 ст.337 КПК України, яка передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з наступного. Згідно із Постановою Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК) а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо; виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення.

На підставі ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення. При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує, у відповідності до вимог ст. 65 ч.3 КК України, ступінь тяжкості вчиненого, особу винного та обставини, що обтяжують і пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття у вчиненому і активне сприяння розкриттю злочину.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вину за ч. 1 ст. 309 КК України визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності хоча і притягувався, в силу вимог ст.. 89 КК України вважається не судимим; відповідно на обліку в психіатричній лікарні, наркологічному диспансері не перебуває, працює різьбярем в будинку художника в м. Чернівці, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, на утриманні має малолітню дитину (а.с.к.п. 41-56)

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , дані про його особу, суд вважає, що перевиховання та виправлення ОСОБА_4 є можливим без ізоляції від суспільства і останньому слід призначити покарання достатнє й необхідне для виправлення останнього, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ст. 309 ч. 1 КК України, із застосуванням вимог ст.. 75 КК України, із випробуванням та покладенням на нього відповідних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Дана норма закону також передбачає змагальність сторін та свободу в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При ухваленні вироку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і достатності. Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року) надалі Конвенція), Першого протоколу та протоколів 2, 7 та 11 до Конвенції» (№ 475/97-ВР).

Вина обвинуваченого встановлена згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», тобто, стандарт доведеності якого, був запозичений із правової системи загального права (Великобританія, США) та активно використовується Європейським судом з прав людини, зокрема, справа «Ушаков проти України» (рішення ЄСПЛ від 18.06.2015 року, заява №10705/12), у якому, Європейський суд з прав людини відзначив, що при оцінці доказів, суд керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», доведеність у якому, може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою; при цьому, розумним є сумнів, який грунтується на певних обставинах та здоровому глузді; випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Отже, на думку суду, призначення саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення ОСОБА_4 , випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції….

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувалися та суд не вбачає підстав для застосування щодо останнього заходів забезпечення кримінального провадження; цивільного позову в рамках кримінального провадження не заявлено.

Витрати на залучення експерта підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави в розмірі 858.00 грн. відповідно за проведення експертизи наркотичних засобів і інших.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. За таких обставин суд вважає за необхідне зазначені вище процесуальні витрати стягти з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази підлягають вирішенню в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.85,86,94,100,124,368,373,374,376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 ч. 1 КК України і призначити до відбування за даною статтею ОСОБА_4 покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від призначеного цим вироком основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши ОСОБА_4 іспитовий строк на один рік.

Відповідно до ст.76 КК України визначити ОСОБА_4 обов`язки: - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; - періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання.

Стягнути з засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта, за проведення експертизи наркотичних засобів і інших експертиз в загальному розмірі 858.00 грн. (довідки про витрати (а.с. к.п. 16)

Речові докази, що знаходяться в камері схову речових доказів ГУНП у Чернівецькій області (м. Чернівці вул. Головна, 24), зокрема: (а.с. к.п. 22)

-0.525 гр. канабісу та 0.4346 гр. амфетаміну (сейф пакет 2455684); (квитанція № 754 а.с. к.п. 29) знищити;

Вирок може бути оскаржено протягом 30 діб з дня його проголошення до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці (в порядку п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України). Вирок суду підлягає врученню в порядку ч. 6, ч.7 ст. 376 КПК України прокурору, засудженому.

Суддя ОСОБА_1