Справа № 642/6916/18-к
Провадження 1кп/642/895/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2018 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002654 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Петрівське, Лозівського району Харківської області, росіянина, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України,

встановив:
ОСОБА_5 , згідно посадової інструкції, затвердженої головним лікарем ХКЛ ЗТ №2 філії «ЦОЗ» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_6 від 01.06.2016 обіймаючи посаду завідуючого ІІ терапевтичного відділення ПАТ «Українська залізниця», філія «Центр охорони здоров`я» Харківська клінічна лікарня на залізничному транспорті №2, що розташована за адресою : м. Харків, вул.. Мала Панасівська, 35, тобто обіймаючи посаду, пов`язану з використанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарчих функції в державному медичному закладі ХКЛ ЗТ №2 філії «ЦОЗ» ПАТ «Укрзалізниця», та відповідно до п.1 примітки ст. 364 КК України будучи службовою особою, внесла до офіційного документа, неправдиві відомості, а також склала і видала завідомо неправдивий документ, а саме листок тимчасової непрацездатності.

Так, ОСОБА_5 , діючи на в лютому 2018 року, маючи можливість використання повноважень на займаній посаді, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись в службовому приміщенні ХКЛ ЗТ №2 філії «ЦОЗ» ПАТ «Укрзалізниця», розташованої за адресою : м. Харків, вул. Мала Панасівська, 35, діючи умисно, не перевіряючи стану здоров`я, не встановивши хвороби, заповнив талон на видачу листка непрацездатності працівнику УЗШК ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 , після чого отримавши від реєстратора листок непрацездатності АГЦ №735587, зробив в ньому завідомо неправдивий запис в графі «Діагноз» позначивши «гостра респіраторне захворювання», в графі «Звільнення від роботи» позначивши з «15.02.18 дев`ятнадцяте лютого» з «20.02.18- двадцять другого лютого» в графі «Стати до роботи» позначивши «двадцять третього лютого», в той час як ОСОБА_7 відповідно даних головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України 0.184-29344/0/15-18-Вих від 17.07.2018, 15.02.2018 о 00 год. 57 хв., перетнув державний кордон України через пункт пропуску «Бориспіль» в напрямку «Шарм-Ель-Шейх», а 22.02.2018 о 23 год. 13 хв., повернувся до території України через вказаний пункт пропуску.

На підставі вказаного листка непрацездатності, ОСОБА_5 , призначене амбулаторне лікування з 15.02.2018 по 22.02.2018, відповідно звільнено від роботи у зв`язку з непрацездатністю. В зазначений період часу з 15.02.2018 по 23.02.2018 ОСОБА_5 умисно вносив недостовірні дані в листок непрацездатності, натомість в дійсності огляд ОСОБА_7 не проводився, оскільки він не перебував на лікуванні у медичному закладі, а перебував за кордоном України.

В результаті чого лікар ОСОБА_5 , на офіційному бланку розробленого у відповідності вимог «Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності», затвердженої спільними наказам МОЗ України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406 власноручно вніс до офіційного документа листка непрацездатності АГЦ №735587 виданого 15.02.2018 завідомо неправдиві відомості про перебування ОСОБА_7 на лікуванні в ХКЛ ЗТ №2 філії «ЦОЗ» ПАТ «Укрзалізниця» у період з 15.02.2018 по 23.02.2018.

Відповідно, розрахунку оплати лікарняних, №2432 за лютий 2018 року ОСОБА_7 , на підставі підробленого лікарем ОСОБА_5 лікарняного листку, отримав соціальну допомогу в сумі 4624 грн. 72 коп.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 366 КК України, а саме службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

11.12.2018 р. між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 473 КПК України. Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого. Обвинувачений ОСОБА_5 добровільно, без примусу та тиску в повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Сторони погодили, що підписанням даної Угоди обвинувачений ОСОБА_5 надає свою згоду на призначення покарання, вид покарання та його розмір. Так, сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме відповідно за ч. 1 ст. 366 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Крім цього, даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що саме він скоїв зазначене правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі. Просив затвердити зазначену угоду. Захисник обвинуваченого також вважав можливим затвердити угоду.

Прокурор просив затвердити угоду.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника приходить до наступного:

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.366 КК України, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції інкримінованої статті, а саме ч.1ст.366 КК України.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання підозрюваним взятих на себе зобов`язань, не відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. Крім того судом береться до уваги те, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкції ч.1ст.366 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, виходячи з позиції обвинуваченого та його захисника, висловленої в судовому засіданні щодо погодження із призначенням узгодженої сторонами міри покарання, позиції прокурора, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 11 грудня 2018 року, укладеної між обвинуваченим та прокурором по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:
затвердити угоду про визнання винуватості укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором Холодногірського відділу Харківської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_3 , від 11 грудня 2018 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.366 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання за ч. 1 ст. 366 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази у справі: оригінал листка непрацездатності Серія АГЦ 735587, посадова інструкція ОСОБА_5 , розрахунок оплати лікарняного ОСОБА_7 , висновок експерта №334 від 27.09.2018, книга запису лікарів додому на 199 арк. - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта на проведення експертизи в розмірі 5577 (п`ять тисяч п`ятсот сімдесят сім) гривень.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий: