Провадження №1-кп/761/1458/2019
В И Р О К
іменем України

24 січня 2019 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в приміщенні суду під час відкритого судового розгляду кримінального провадження (відомості внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 28 листопада 2018 року за № 0012603) по обвинуваченню

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1 лютого 2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі строком один рік і шість місяців, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком один рік; 13 травня 2010 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, на два роки обмеження волі; 9 листопада 2015 року Білопільським районним судом Сумської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком два роки; притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 185 та ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України (обвинувальні акти направлені відповідно до інших судів 26.04.2018, 9.08.2018, 31.08.2018),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

28 листопада 2018 року, о 14 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, отже діючи повторно, перебуваючи в приміщенні супермаркету «Сільпо» (адреса: м. Київ, вул. Білоруська, 2), переслідуючи умисел на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв з полиці пляшку віскі «Ballantine`s» вартістю 523 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище, та пояснив, що 28 листопада 2018 року, близько 14 години, він з магазину «Сільпо», розташованому за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, 2, викрав пляшку віскі «Ballantine`s», якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, то такі його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд бере до уваги і визнає обставинами, які пом`якшують покарання - його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

В той же час, суд бере до уваги і визнає обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 рецидив злочинів, оскільки останній, маючи судимість за умисні злочини (ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України), вчинив новий умисний злочин.

Крім того, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує інші обставини справи, зокрема дрібний характер кількісної ознаки предмету протиправних дій (одна пляшка спиртного), а також і дані, які характеризують останнього, зокрема те, що він на наркологічному та психоневрологічному обліку не перебуває, в судовому засіданні запевнив суд, що в майбутньому порушень закону допускати не буде, а тому, на думку суду, в даному конкретному випадку є можливість обмежитись обвинуваченому ОСОБА_4 найменш суворим видом покаранням, передбаченим в санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а саме арештом.

Водночас, суд зважає на те, що обвинувачений ОСОБА_4 певним чином схильний до порушень норм закону, про що зокрема свідчить те, що останній, будучи під кримінальним переслідуванням за вчинення злочинів проти майна, вчинив аналогічний корисливий злочин, а відтак, на переконання суду, обране покарання останньому має бути визначено у максимальному розмірі.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді 6 (шести) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання та перебування під вартою, а саме з 28 листопада 2018 року.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 - залишити без змін, з утриманням останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі, які передані на зберігання представнику потерпілого вважати повернутими законному володільцю, а інші речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

.

Суддя ОСОБА_1