Справа №522/8030/18
Провадження по справі № 1-кп/522/1158/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2018 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0002327 від 24.04.2018р. на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Київ, не одруженого, маючого середню освіту, не маючого постійного місця роботи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше не судимого,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 , -
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23.04.2018р. об 22.30 годині, ОСОБА_3 , знаходячись на другому поверсі кафе «МакДональдз», розташованому за адресою: м. Одеса, вул. Дерибасівська, 23, помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який в цей час сидів за одним із столиків та засинав, при цьому в руках тримав свій мобільний телефон iPhone 7, в корпусі чорного кольору, вартістю 22 000 грн.

В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, а предметом свого злочинного посягання ОСОБА_3 визначив вищевказаний мобільний телефон, який належав ОСОБА_6 .

При цьому ОСОБА_3 , вирішив раптово вирвати з рук ОСОБА_6 мобільний телефон, щоб потерпілий не встиг належним чином зреагувати та чинити йому будь-який опір.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, розуміючи які саме дії йому необхідно виконати для досягнення своєї злочинної мети, ОСОБА_3 , діючи відкрито, наблизився до потерпілого та зненацька для нього вирвав з руки ОСОБА_6 мобільний телефон iPhone 7.

Далі, заволодівши предметом свого злочинного посягання, ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину, тим самим мав можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_3 виконав всі дії, які вважав за необхідне та протиправно відкрито викрав майно потерпілого ОСОБА_6 .

Вказаним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_6 завдано матеріальний збиток на загальну суму 22 000 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 виним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини справи, які описані у обвинувальному акті.

Пояснив, що у вчиненому розкаюється, просить суд суворо його не карати, урахувати його щире каяття у вчиненому злочині.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, надавши до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси заяву щодо підтвердження обставин, викладених в обвинувальному акті та щодо відсутності моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 у зв`язку з поверненням викраденого майна.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), повністю доведена.

Проте, органом досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_3 невірно кваліфіковані за кваліфікуючою ознакою повторності за ч. 2 ст. 186 КК України, а саме за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

В обґрунтування вказаного, слідчим в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру Луцьким ВП ГУНП в Волинській області у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а також, що 11.04.2018р. Шевченківським районним судом м. Києва стосовно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за ч. 2 ст. 186 КК України.

Разом iз тим, за змiстом ч. 1 ст. 62 Конституцiї Украiни, ч.2 ст. 15 КПК Украiни особа вважається невинуватою у вчиненнi злочину i не може бути пiддана кримiнальному покаранню, доки її вину не доведено в законному порядку i встановлено обвинувальним вироком суду .

Враховуючи, що на час повідомлення ОСОБА_7 про підозру за ч. 2 ст. 186 КК України та на час розгляду справи у суді, кримiнальні провадження за ч. 2 ст. 185, ч. 2 186 КК України, знаходяться в провадженні органу досудового розслідування й вирок по ним не ухвалено, квалiфiкацiя дiй обвинуваченого за ознакою повторностi є неправильною, з огляду на викладене, дії обвинуваченого пiдлягають переквалiфiкацiї з ч. 2 ст. 186 КК України на ч. 1 ст. 186 КК України.

Таким чином дії обвинуваченого ОСОБА_7 містять склад злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого,- не встановлено.

Суд не приймає до уваги обставину, зазначену органом досудового розслідування в обвинувальному акті стосовно ОСОБА_7 , що пом`якшує покарання обвинуваченого у вигляді щирого каяття, у зв`язку з тим, що вказана обставина носить лише формальний характер.

Так, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Поряд з цим, у матеріалах справи існують відомості, що обвинувачений ОСОБА_7 з метою уникнення від покарання за вчинений злочин, здійснив втечу з-під конвою з приміщення Приморського районного суду м. Одеси під час обрання йому запобіжного заходу.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, - не встановлено.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки, з урахуванням обставин справи та даних про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення підсудного можливо лише в умовах ізоляції від суспільства та що саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 .

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Судові витрати по справі відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 174 КПК України.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Термін відбування покарання обчислювати з дня взяття під варту, тобто з 28.04.2018 року, в термін покарання зарахувати термін фактичного затримання з 24.04.2018 року по 25.04.2018 року.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою,- залишити без змін.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного м.Одеси ОСОБА_8 від 25.04.2018 року з майна, а саме з: мобільного телефону «Apple iPhone 7», в корпусі чорного кольору, IMEI: НОМЕР_1 , мобільного телефону «Nokia», цифрового фотоапарату «Sony», запальнички світло-зеленого кольору «Bic», чотирьох кулькових ручок, навушників чорного кольору, зарядного пристрою до мобільного телефону «Nokia» та кабелю USB чорного кольору.

Речові докази: мобільний телефон «Apple iPhone 7», відданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 ,- вважати повернутим за належністю;

- мобільний телефон «Nokia», цифровий фотоапарат Sony, запальничку світло-зеленого кольору «Bic», чотири кулькові ручки, навушники чорного кольору, зарядний пристрій до мобільного телефону «Nokia» та кабель USB чорного кольору, вилучені при огляді місця події,- повернути обвинуваченому ОСОБА_3 за належністю.

Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
21.11.2018