АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/793/172/19 Справа № 712/3338/19 Категорія: ст.ст. 181, 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5
з участю прокурорівОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційні скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та захисників ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2019 року, якою застосовано щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого. 1 ст. 294 КК України,

запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України,

в с т а н о в и л а :

Слідчим відділом Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001221 від 09.03.2019 за підозрою ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 294 КК України, а також за підозрою ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 294, ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи громадянином України, грубо ігноруючи конституційні права громадян України про свободу, честь і гідність особи, передбачені Конституцією України, а саме: ст. 21 Конституції України, згідно з якою усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах, права і свободи людини є невідчужуваними та непорушеними, ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 29 Конституції України - кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність, діючи умисно, разом з іншими невстановленими особами організував та вчинив активну участь у масових заворушеннях, які мали місце 09.03.2019 у м. Черкаси Черкаської області.

Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи у м. Київ на вул. Банковій під час проведення мітингу представників «Національного корпусу» та «Національної дружини», проявляючи організаційні дії, разом з іншими невстановленими організаторами мітингу, висловив намір скоординувати рух вказаних вище представників до м. Черкаси для зустрічі з Президентом України ОСОБА_13 .

Зазначені особи, заздалегідь підготувавши предмети для застосування їх як зброї, а саме: піротехнічні засоби "фальшфаєри" (так звані "фаєри"), невстановлені вибухові предмети, димові шашки, аерозольні балончики з газом дратівливої дії, невідому речовину жовтого кольору, невідому речовину за запахом схожу на розчинник, у невстановленому місці в м. Київ, сіли до транспортних засобів, пристосованих для пасажирських перевезень, та вирушили до м. Черкаси.

У подальшому, ОСОБА_8 спільно з невстановленими особами, маючи умисел, направлений на організацію та активну участь у масових заворушеннях, з метою вчинення протиправних дій, 09.03.2019, близько 17.30 години, разом з іншими невстановленими особами прибув на площу імені Богдана Хмельницького, біля палацу культури «Дружба народів», який розташовано по бульвару Шевченка, буд. 249 в місті Черкаси, де в цей час відбувалась зустріч Президента України ОСОБА_13 з громадою міста.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_8 , керуючи діями та шляхом підбурювання невстановлених на даний час осіб, спрямував їх дії на насильницький прояв і демонстрацію невдоволення діяльністю органів державної влади, що виразилося у закликах до порушення публічного та громадського порядку, активного застосування фізичної сили до працівників поліції, блокування пересування службових автомобілів поліції.

При цьому, ОСОБА_8 , реально усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, грубо ігноруючи встановлені в суспільстві загальноприйняті правила поведінки та суспільної моралі прийняв активну особисту участь у масових заворушеннях.

Так, після завершення промови Президента України ОСОБА_13 , ОСОБА_8 організував та скерував діяльність невстановлених на даний час осіб, одягнених в цивільний одяг і камуфляжну форму із написами «Національний корпус» та «Національні дружини», які використовуючи заздалегідь приготовлені предмети та речовини, які використовувались як зброя (піротехнічні засоби "фальшфаєри" (так звані "фаєри"), невстановлені вибухові предмети, димові шашки, аерозольні балончики з газом дратівливої дії, невідому речовину жовтого кольору, невідому речовину за запахом схожу на розчинник) здійснили напад на працівників поліції, у тому числі з нанесенням ударів руками та ногами останнім, спричинивши працівникам поліції: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких на цей час встановлюється у зв`язку з перебуванням останніх на лікуванні у медичних закладах м. Черкаси, а також пошкодили 2 транспортних засоби Головного управління Національної поліції України в Черкаській області.

Крім того, продовжуючи порушення публічного та громадського порядку ОСОБА_8 , приймаючи активну участь у масових заворушеннях, перешкоджав руху службового транспорту поліції, та в подальшому застрибував на службовий автомобіль «Renault Duster», державний номерний знак НОМЕР_1 , закликав до активного спротиву працівникам поліції. Своїми активними, демонстративними діями, підбурював натовп на продовження масових заворушень.

На неодноразові вимоги поліцейських Головного управління Національної поліції в Черкаській області припинити порушення публічного порядку та розблокувати проїзд для службових автомобілів поліції, ОСОБА_8 проігнорував ці вимоги та організував активний вплив на працівників поліції невстановлених на даний час осіб, одягнених в цивільний одяг і камуфляжну форму із написами «Національний корпус» та «Національні дружини», з частково закритими обличчями «балаклавами», які мали при собі заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень предмети, та які використовувались як зброя.

Причетність ОСОБА_8 , на думку органу досудового розслідування, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 09.03.2019, протоколом огляду флеш-накопичувача з відеозаписом від 10.03.2019, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_18 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_17 протоколом допиту потерпілого ОСОБА_39 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_19 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_22 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_29 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_26 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_40 , протоколом огляду предмету інтернет-сторінки соціальної мережі «facebook» від 10.03.2019, протоколом огляду предмету інтернет-сторінки мережі «youtube» від 10.03.2019, протоколом огляду предмету інтернет-сторінки соціальної мережі «facebook» від 10.03.2019, протоколом огляду предмету інтернет-сторінки соціальної мережі «facebook» від 10.03.2019, протоколом допиту свідка ОСОБА_41 , протоколом допиту свідка ОСОБА_42 , протоколом допиту свідка ОСОБА_43 , протоколом допиту свідка ОСОБА_44 , протоколом допиту свідка ОСОБА_45 , протоколом огляду предмету інтернет-сторінки мережі «youtube» від 10.03.2019.

В ході досудового розслідування 10.03.2019 року ОСОБА_8 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України.

11.03.2019 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру.

12.03.2019 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 294 КК України - організація масових заворушень, що супроводжувалися насильством над особою, погромами та опором представникам влади із застосуванням предметів, які використовувалися як зброя, а також активна участь у масових заворушеннях.

12 березня 2019 року старший слідчий СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_46 , за погодженням із прокурором, звернувся до суду із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, без можливості внесення застави.

Клопотання обгрунтоване тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, свідомо вчинив протиправні дії відносно правоохоронців під час несення ними служби, у зв`язку з чим інші менш суворі запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть забезпечити виконання ОСОБА_8 своїх обов`язків перед органом досудового розслідування через неповагу до правоохоронців та вчинення злочину відносно останніх, є особою, яка на даний час притягується до кримінальної відповідальності за іншим кримінальним провадженням, та усвідомлюючи свій статус такої особи, знову вчиняє новий умисний злочин, що вказує на ризик подальшого вчинення злочинів з його боку, був затриманий поза межами Черкаської області, що може бути ризиком ухилятися від явки до слідчого та переховуватися від слідства. Крім того, у зв`язку з не встановленням на даний час всіх очевидців, свідків, потерпілих у провадженні, а також осіб, причетних до вчинення злочину, на думку слідчого, ОСОБА_8 у різний спосіб може впливати на зазначене коло осіб, тим самим перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2019 року в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_46 відмовлено та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Ухвала слідчого судді обгрунтована тим, що наявність ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, а також вчинення ним нових злочинів, у клопотанні слідчого обумовлюється виключно тяжкістю покарання, яке може бути застосоване до підозрюваного у випадку доведеності його вини. На думку слідчого судді, прокурором не доведено достатніх підстав на підтвердження неможливості застосування до підозрюваного іншого виду запобіжного заходу ніж той, що пов`язаний з позбавленням волі.

Слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 одружений, являється учасником бойових дій та має постійне місце проживання, раніше не притягався до кримінальної відповідальності. Беручи до уваги обставини події та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , ступінь суспільної небезпеки правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, враховуючи зміст ризиків, на запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді, прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.03.2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що вагомість та достатність зібраних у провадженні доказів причетності ОСОБА_8 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також міра покарання, яка йому загрожує в разі визнання винуватим, у своїй сукупності можуть свідчити про те, що існує обгрунтований ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, прокурор вказує, що судом проігноровано факт затримання підозрюваного за межами Черкаської області, що в сукупності з переліченими обставинами також може свідчити про наявність достатніх можливостей для ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Прокурор також зазначає, що у ході досудового розслідування та судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 на даний час притягується до кримінальної відповідальності за вчинення іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке також супроводжувалося нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому. Зазначена обставина, на думку прокурора, свідчить про наявність обгрунтованого ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості вчинення інших злочинів, проте її не було враховано слідчим суддею.

Прокурор вважає, що об`єктивно існує і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_8 на інших учасників кримінального провадження, як безпосередньо, так і через членів Черкаського обласного осередку націоналістичної партії «Національний корпус», головою якого він є, оскільки на даному етапі розслідування залишаються невстановленими та недопитаними велика кількість свідків вчинення протиправних дій, які мали місце 09.03.2019 року.

Також прокурор вказує, що слідчим суддею при визначенні виду запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді домашнього арешту не застосовано положення п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України щодо утримання від спілкування з іншими підозрюваними особами, які були присутні під час подій, що мали місце 09.03.2019 року на площі імені Б. Хмельницького в м. Черкаси.

На думку прокурора, сам факт того, що потерпілими від інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення є працівники Національної поліції, свідчить про його повну зневагу до органів державної влади (в особі Національної поліції) та загальноприйнятих у суспільстві норм поведінки, та свідчить про можливість відмови підкорятися законним вимогам слідчого, прокурора та суду.

Враховуючи наведене, прокурор вказує, що жоден більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного в кримінальному провадженні.

18 березня 2019 року до суду надійшла апеляційна скарга захисників ОСОБА_8 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в якій вони просять скасувати ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2019 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_46 від 12.03.2019 року, погодженого прокурором Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що висновки суду про наявність ризиків згідно ст. 177 КПК України не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду; наявні докази, в тому числі надані стороною захисту, оцінені судом з грубим, порушенням вимог ст.ст. 111, 112, 133, 135-138 КПК України; досліджені судом докази, які обґрунтовують підозру, не вказують на склад злочину за ч. 1 ст. 294 КК України; судом проігноровано зауваження сторони захисту на невідповідність повідомлень про підозру ОСОБА_8 від 11.03.2019 р. та від 12.03.2019 р. вимогам п. 2 ч.1 ст. 277 КПК України; судом проігноровано зауваження сторони захисту на порядок вручення 11.03.2019 року ОСОБА_8 повідомлення про підозру з грубим порушенням його права на захист; судом проігноровані зауваження сторони захисту на наявність конфлікту інтересів між слідчими ГУ НП в Черкаській області та потерпілим у даній справі ОСОБА_14 , який є начальником ГУ НП в Черкаській області; при обранні запобіжного заходу судом грубо порушено вимоги ст.ст. 176, 177, 178, 184 193, 194 та 370 КПК України.

Крім того, захисники вказують, що за станом здоров`я ОСОБА_8 було надано дозвіл на відвідування медичних закладів м. Черкаси, та вільне пересування ОСОБА_8 містом Черкаси протягом 15.03.2019 року вказує на відсутність будь-яких ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України та сумлінне виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.

Захисники зазначають, що ОСОБА_8 є Головою Черкаської обласної партійної організації політичної партії «Національний корпус» та членом Вищої Ради політичної партії «Національний корпус», отже, за родом діяльності постійно повинен відвідувати м. Київ для прийняття участі в засіданнях політичної партії. Також ОСОБА_8 є телевізійним журналістом та ведучим програми «Антена Студіо» і ізоляція його від суспільства, навіть у спосіб обрання йому запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, позбавляє ОСОБА_8 займатися журналістською діяльністю.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів про задоволення скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та відмову у задоволенні скарги захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , пояснення підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та задовольнити апеляційну скаргу захисників, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

За змістом ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 ч. 1 зазначеної вище статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, на виконання вимог ч.ч. 1, 2 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими такі обставини обґрунтовуються.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

Під час розгляду зазначеного клопотання, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, колегія суддів приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

На основі наданих стороною обвинувачення матеріалів, які обґрунтовують клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

На переконання колегії суддів, із матеріалів клопотання вбачається, що об`єктивний неупереджений спостерігач міг би зробити висновок про можливе вчинення підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, всупереч положенням ч. 5 ст. 132 КПК України, захисниками ОСОБА_8 до апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження необґрунтованості підозри ОСОБА_8 в інкримінованому йому правопорушенні, з огляду на засади змагальності сторін.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду справи по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, колегія суддів на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, прийшов до обгрунтованого висновку щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194, 200 КПК України та п. «е» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод (Рим, 1950 року), міра запобіжного заходу у виді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , та при цьому, недоведеність прокурором та слідчим неможливості застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України є домашній арешт, який, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчим суддею вірно враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 про те, що він одружений, має постійне місце проживання, являється учасником бойових дій, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

При цьому, колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 є підозрюваним в іншому кримінальному провадженні № 0005511 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке також супроводжувалось нанесенням тілесних ушкоджень потерпілому. Запобіжний захід щодо ОСОБА_8 у вказаному кримінальному провадженні не застосовано.

Крім того, колегією суддів враховано, що на даному етапі розслідування кримінального провадження № 0001221 від 09.03.2019 залишились невстановленими та недопитаними значна кількість свідків подій, які мали місце 09.03.2019 року.

Також колегією суддів враховано і те, що підозрюваний ОСОБА_8 має позитивні характеристики та нагороди від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, народних депутатів та громадських організацій.

Таким чином, з урахуванням обґрунтованої підозри, особи підозрюваного та наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вірно визначив, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним вище ризикам.

Колегія суддів також враховує, що з моменту застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту 12.03.2019 року до постановлення даної ухвали судом апеляційної інстанції даних про порушення підозрюваним застосованого обмеження прокурором не надано, що свідчить про ефективність застосованого слідчим суддею запобіжного заходу та відсутність підстав для зміни його на більш суворий тримання під вартою, як того просить прокурор.

Колегія суддів вважає безпідставними твердження прокурора про ігнорування слідчим суддею факту затримання підозрюваного за межами Черкаської області, що в сукупності з іншими обставинами може свідчити про наявність достатніх можливостей для ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування.

Так, ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2019 року встановлено, що затримання підозрюваного ОСОБА_8 відбулось з порушенням вимог п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, тобто не безпосередньо після вчинення злочину, а зі спливом значного проміжку часу, та в порушення норм кримінального процесуального законодавства.

Крім того, на час розгляду апеляційної скарги прокурором не надано доказів ухилення ОСОБА_8 від органу досудового розслідування, прокурора чи суду під час перебування під цілодобовим домашнім арештом.

Щодо твердження прокурора про не застосування слідчим суддею положень п. 4 ч. 5 ст. 194 КПК України щодо утримання від спілкування з іншими підозрюваними особами, які були присутні під час подій, що мали місце 09.03.2019 року в м. Черкаси, колегія суддів не вбачає підстав для скасування чи зміни ухвали слідчого судді в цій частині, та вважає достатніми зазначені в оскаржуваній ухвалі обов`язки, які покладено на підозрюваного ОСОБА_8 .

Посилання захисників ОСОБА_8 на невідповідність особистих даних зазначених у повідомленнях про підозру фактичним даним (дата народження, місце народження та місце проживання) не є підставою для скасування обґрунтованої ухвали слідчого судді. Крім того, вказана невідповідність була виправлена постановою заступника начальника ВРЗЗКС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_47 від 18.03.2019 року про уточнення даних по кримінальному провадженню.

Колегія суддів також вважає, що посилання захисників ОСОБА_8 на конфлікт інтересів між слідчими ГУНП в Черкаській області та потерпілим ОСОБА_14 , який є начальником ГУНП в Черкаській області, не є предметом розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу та не впливає на встановлену обґрунтованість підозри ОСОБА_8 і наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує застосування запобіжних заходів, в тому числі і у виді цілодобового домашнього арешту, при цьому вислухавши та врахувавши пояснення всіх учасників судового розгляду.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст.ст. 181, 193, 194, 376, 404, 405, п. 1 ч. 3 ст. 407, ст.ст. 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 березня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Черкаського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_46 про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці та покладено обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та захисників ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :