Справа № 476/1078/18
Провадження № 1-кп/476/9/2019
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2019 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець кримінальне провадження, внесене 23.11.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Правдіно Білозерського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України

В С Т А Н О В И В:

22.11.2018 року близько 20:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив проникнути на вказану територію, щоб забрати свою бензопилу марки «GoodLuck», яку напередодні надав для користування ОСОБА_7 , власнику вказаного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на порушення конституційного права потерпілого на недоторканість житла, гарантованого ст.. 30 Конституції України, ОСОБА_4 без відому та дозволу власника житла переліз через огорожу, таким чином проник на територію домоволодіння ОСОБА_7 . Переконавшись, що в домоволодінні нікого немає, ОСОБА_4 пройшов до приміщення гаражу, де на його думку потерпілий ОСОБА_5 зберігав його бензопилу.

Після цього, близько 20:15 год. 22.11.2018 року ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні гаражу, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_5 , побачив автомобіль марки «Москвич 412» д.н.з. НОМЕР_1 . В цей час у ОСОБА_4 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на викрадення бензину з баку вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, за допомогою шлангу, який взяв з багажного відділення автомобіля, злив 6 літрів бензину марки «А-925» в пластикову пляшку, вартістю 146,70 грн., який належить потерпілому ОСОБА_5 . Після чого ОСОБА_4 , бажаючи продовжити свою злочинну діяльність, залишив вказану пляшку з бензином біля виходу з приміщення гаражу.

Продовжуючи реалізацію раніше виниклого злочинного умислу, направленого на викрадення майна з автомобіля, ОСОБА_4 вирішив оглянути салон автомобіля. Відкривши водійські двері автомобіля, ОСОБА_4 помітив чоловічу барсетку чорного кольору, відкрив її і побачив грошові кошти в розмірі 1000 грн., купюрами по 500 грн. Доводячи до завершення свій раніше виниклий злочинний умисел ОСОБА_4 викрав грошові кошти в розмірі 1000 грн., які належали потерпілому ОСОБА_5 . Після чого разом зі своєю бензопилою марки «GoodLuck», викраденими грошовими коштами та пластиковою пляшкою об`ємом 6 літрів з бензином марки «А-92», спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1146,70 грн. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до іншого володіння особи, що порушує недоторканість житла та ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування 30.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у відповідності до ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення. Згідно вказаної угоди потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч.1 ст. 162 КК України, ч.1 ст.185 КК України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав себе винним у вчиненні даних злочинів. Сторони угоди домовились щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. та за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисячу двадцять) грн., відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим узгоджено остаточно призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисячу двадцять) грн.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив вказану угоду затвердити та призначити узгоджений вид та розмір покарання. Зазначив, що заподіяну потерпілому шкоду повністю відшкодував, при цьому, визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 КК України, ч.1 ст.185 КК України, щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 також просив затвердити угоду, зауважив, що розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення.

В судовому засіданні прокурор зазначав, що при укладенні угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, а тому підтримав клопотання потерпілого та обвинуваченого про затвердження угоди про примирення.

Вислухавши думку сторін угоди, дослідивши матеріали провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України, суд прийшов до таких висновків.

Згідно пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.
Пунктом 1 частини 1 статті 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до частини 3 статті 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Злочини у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст. 12 КК України, є злочинами середньої тяжкості.
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 475 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди. Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, правова кваліфікація злочину визначена правильно за ч.1 ст. 162 КК України та ч.1 ст. 185 КК України.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
За таких обставин, угоду належить затвердити, а ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162 КК України, ч.1 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 66 КК України суд не вбачає пом`якшуючих покарання обставин.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні. Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В :

Угоду про примирення, укладену 30.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000317 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, затвердити.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 162, ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, і призначити покарання:

-за ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.;

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисячу двадцять) грн.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (тисячу двадцять) грн.

Необхідність застосування запобіжних заходів відсутня.

На вирок може бути подано апеляцію до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1