Справа № 404/2009/19
Номер провадження 1-кп/404/139/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 березня 2019 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:
головуючої судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький кримінальне провадження №000460 від 18.01.2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Ленінського районного суду м. Кіровоград від 11.10.2004 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 14.03.2008 року по відбуттю строку покарання;

- вироком Голованівського районного суду м. Кіровоградської області від 04.06.2009 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 16.02.2011 року за ст.186 ч.2, ст.395, ст.190 ч.2, ст.353, ст.70 ч.4 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі. 02.09.2013 року звільнений ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 27.08.2013 року умовно-достроково на 1 рік 2 дні;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України,

за участі учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника неповнолітнього потерпілого:

ОСОБА_5 ,

захисника адвоката: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за наступних обставин.

Так, 18.01.2019 року близько 15:00 год., ОСОБА_7 знаходився поблизу навчального закладу «Регіонального центру професійної освіти ім. О.Є. Єгорова», що розташований по вул.Василя Нікітіна 21-А в м.Кропивницькому, де перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку з неповнолітнім ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який в цей час стояв разом із одногрупниками поблизу вказаного навчального закладу.

В подальшому в ОСОБА_7 , після вчиненої сварки, виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_8 .

ОСОБА_7 , будучі в стані алкогольного сп`яніння, взявши невстановлений слідством предмет ззовні схожий на ніж в праву руку, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_8 , наніс останньому один удар ножем в середню-ключичну лінію в ділянці 7 межребір`я.

Своїми діями ОСОБА_7 спричинив неповнолітньому ОСОБА_8 , згідно висновку експерта №105 від 06.02.2019 року тілесні ушкодження у вигляді рани по середньо-ключичній лінії в ділянці 7-межрибірр`я, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

В подальшому працівниками швидкої медичної допомоги неповнолітнього ОСОБА_8 доставлено до Кіровоградської дитячої обласної лікарні, де йому було надано невідкладну медичну допомогу, а ОСОБА_7 з місця злочину зник.

Допитаний у судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння.

Визнає, що його діями дійсно заподіяно легкі тілесні ушкодження неповнолітньому потерпілому ОСОБА_8 , розкаюється у вчиненому та просить у нього вибачення.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином обвинувачення, висунуте ОСОБА_7 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення кваліфікує дії ОСОБА_7 за ст.125 ч.2 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, умисне та закінчене.

ОСОБА_7 за місцем проживання характеризується позитивно, не працює, не одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно довідки КНП «Обласна клінічна психіатрична лікарня КОР» від 18.02.2019 року ОСОБА_7 одноразово в 2017 році знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу психічних розладів та розладів поведінки внаслідок вживання «опіоїдів», згідно довідки КНП «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер КОР» від 07.02.2019 року ОСОБА_7 знаходився на диспансерному обліку з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання «опіоїдів». Синдром залежності з 2019 року, осудний, раніше не судимого.

Згідно заключення спеціальної медичної комісії по наркологічним оглядам від 07.03.2019 року ОСОБА_7 алкогольною залежністю не страждає та лікування не потребує.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №82 від 12.03.2019 року ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення виявляв і в даний час виявляє психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання «опіоїдів» (згідно МКХ-10, F-11), проте вказані психічні розлади не досягають ступені душевного захворювання і недоумкуватості. Тому у відношенні інкримінуємого йому діяння слід вважати осудним. Підпадає під дію ст.19-1 КК України. Застосування заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття останнього.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення та наслідки суспільно-небезпечного діяння.

Беручи до уваги характер, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його особу, який характеризується позитивно, розкаявся у вчиненні злочину, суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ст.125 ч.2 КК України та підстав для застосування ст.ст.69, 75 КК України при призначенні покарання не вбачає.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу, судом не встановлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373-374, 376 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, та призначити йому покарання за ст.125 ч.2 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин.

Речові докази:
- кофта темно сірого кольору, футболка чорного кольору, камуфльовані штани, кофта чоловіча сірого кольору, робочий жакет, картуз, кросівки білого кольору, куртка темно-синього кольору, спортивний костюм сірого кольору, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - повернути власникам.

- сокиру, викрутку і ножиці, а також паперові конверти, опечатані печатками на яких маються написи «До протоколу відібрання експериментальних зразків від 18.01.2019 р. за адресою: м.Кропивницький, вул. Вокзальна, 58» - зріз нігтів з лівої руки гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змиви з правої та лівої руки гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , контрольні змиви з правої руки гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1