КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві з застосуванням відеоконференцв`язку апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання начальника слідчого відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_9 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 25 лютого 2019 року включно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Потсдам, Федеративна Республіка Німеччина, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому в АДРЕСА_2 , на даний час АДРЕСА_3 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Як вбачається з постановленого рішення, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу, слідчий суддя, врахував тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі доведення його винуватості, дані про його особу, наявні ризики у поведінці підозрюваного, які не зменшилися та продовжують існувати, обсяг досудового розслідування, який ще необхідно провести, на підставі чого прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого про продовження його підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити. На думку апелянта, оскаржуване рішення постановлене в супереч вимог чинного кримінального процесуального законодавства, без повного і всебічного дослідження наданих суду матеріалів, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, захисник не погоджується з висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, оскільки вважає, що матеріали провадження ґрунтуються на неналежних і недопустимих доказах. Так, згідно доводів апеляційної скарги, досудове розслідування вказаного кримінального провадження здійснюється неналежним органом, а саме повідомлення про підозру ОСОБА_8 складено не уповноваженою на те особою, зазначаючи, що ОСОБА_8 є адвокатом, а відтак відноситься до категорії тих особі відносно яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження. Також, захисник вважає, що надані стороною обвинувачення матеріали не доводять існування заявлених ризиків. Так, зазначаючи в клопотанні про існування всіх ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий мотивує лише ризик переховування та впливу на свідків. Однак, апелянт не погоджується з викладеними в клопотанні доводами на обґрунтування цих ризиків, зазначаючи, що ОСОБА_8 завжди з`являвся на виклики до слідчого, надавав пояснення, будучи обізнаним про кримінальне провадження та маючи можливість покинути межі України не зробив цього, постійно проживає на території України, має міцні соціальні зв`язки, а саме дружину і малолітню дитину, на даний час не являється службовою особою, а тому не може використовуючи владні повноваження та впливати на свідків. Крім того, згідно доводів апеляційної скарги, свідки у кримінальному провадженні вже допитані.

Також, не погоджується захисник і з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки вважає, що інкриміновані ОСОБА_8 дії не містять визначених ч. 4 ст. 183 КПК України випадків, за яких суд має право не визначати розмір застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які вважають ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак просили залишити її без змін, дослідивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу передбачені ст. 177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).
Також, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що, при розгляді клопотання поданого в порядку ст. 199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.
Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, під час розгляду клопотання слідчого про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дотримано та враховано всі обставини за яких таке продовження можливе.

Так, слідчий суддя, розглядаючи вказане клопотання, у відповідності до вимог ст.ст. 177, 178, 199 КПК України, встановив, що підозра ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою, а заявлені слідчим ризики існують та на час розгляду клопотання не зменшилися і в сукупності з даними про особу підозрюваного вказують на наявність підстав для продовження строку дії обраного йому запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя дослідив доводи клопотання щодо обставин, які на час його розгляду перешкоджали завершенню досудового розслідування та врахував характер слідчих дій, що необхідно провести.
З висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів чи інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. На думку колегії суддів, такі фактичні дані містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, в зв`язку з чим, підозра про ймовірну причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Що стосується посилань апелянта на неналежність і недопустимість наданих стороною обвинувачення доказів, то слід зазначити, що на цій стадії провадження суд не вправі перевіряти докази з точки зору їх належності та допустимості, а також щодо того доводять вони чи ні винуватість особи, а лише встановлює наскільки їх сукупність є достатньою, щоб вважати про ймовірну причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.

Також, сукупність наданих суду матеріалів спростовує доводи апелянта щодо відсутності ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки з них вбачається, що ризики, які були передумовою для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час продовження йому запобіжного заходу існують і вони не зменшилися.

При цьому, до висновку про ті обставини, що існуючи ризики не зменшилися, колегія судів приходить через призму практики Європейського суду з прав людини та обсягу досудового розслідування, який ще необхідно провести до його закінчення.

З урахуванням установлених підстав, а також конкретних обставин справи, тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється, яке відносяться до категорії особливо тяжких кримінальних правопорушень, розмір покарання, який загрожує останньому у разі доведення його винуватості, конкретні обставини справи та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме його вік, стан здоров`я, сімейний стан, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, зокрема те, що він тривалий час проживав в Автономній Республіці Крим де зареєстрований та має нерухомість, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про необхідність продовження йому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів, не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти існуючим ризикам.

Таке обмеження права ОСОБА_8 на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважаю принцип поваги до особистої свободи.

Таким чином, доводи сторони захисту про те, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не було дотримано вимог чинного кримінального процесуального законодавства та не з`ясовано всіх обставин з якими пов`язана можливість його застосування, є безпідставними.

Ті дані про особу підозрюваного, на які в апеляційній скарзі посилається захисник були враховані слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, крім того вони не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни останньому запобіжного заходу.

Належних доказів на підтвердження тих обставин, що ОСОБА_8 є діючим адвокатом стороною захисту не надано, в зв`язку з чим є безпідставними доводи апеляційної скарги з приводу того, що на ОСОБА_8 розповсюджуються положення Глави 37 КПК України. Додані до апеляційної скарги матеріали лише підтверджують факт отримання підозрюваним свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, про те вони жодним чином не доводять, що ОСОБА_8 на даний час здійснює адвокатську діяльність. Крім того, в цих матеріалах відсутня інформація щодо дати реєстрації ОСОБА_8 в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і посилання сторони захисту на порушення, при здійсненні досудового розслідування, правил підслідності закріплених в ст. 216 КПК України.

Висновки слідчого судді щодо відсутності підстав для визначення ОСОБА_8 розміру застави повністю ґрунтуються на положеннях ст.ст. 183, 186 КПК України.

На підставі вище наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, оскільки постановлена у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а тому апеляційна скаргазахисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 199, 309, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року, якою задоволено клопотання начальника слідчого відділу прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_9 та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком до 25 лютого 2019 року включно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/831/2019 Категорія ст. 199 КПК України
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_10
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1