Справа № 739/831/18 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/217/18
Категорія - ч.2 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2018 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новгород-Сіверський Чернігівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше неодноразово засудженого:

1)21.04.1999 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.3 ст.140 КК України до 3 років позбавлення волі (на підставі ст.45 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки);

2)11.09.2000 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.140, ст.43 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

3)18.06.2003 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 4 місяців позбавлення волі;

4)11.12.2007 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;

5)28.01.2010 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

6)03.11.2014 року Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі (судимості у встановленому законом порядку не зняті та непогашені),

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено йому покарання 5 (п`ять) місяців арешту. Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з часу його затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із залученням експерта у сумі 1859 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн.00 коп.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Як встановлено судом першої інстанції, 08.03.2018, близько 04:00 год., ОСОБА_7 переслідуючи мету таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перебуваючи в будинку, належному ОСОБА_9 , що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , із серванту, розташованого в гостинній кімнаті, потворно, умисно, таємно викрав належний ОСОБА_10 мобільний телефон «Sumsung Galaxy Note 4 N9 ЮС», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1952-1955/18-24 від 20.03.2018 року складає 4379,40 грн., в середині якого знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Лайфселл», вартість якого, відповідно до вищезазначеного висновку експерта складає 50 грн., а також мобільний телефон Samsung SM-J710FN Galaxy J7, вартість якого, відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2046/18-24 від 19.04.2018 року, складає 4749,05 грн., в середині якого знаходився стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «МТС Україна», вартість якого згідно вищезазначеного висновку експерту складає 50 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість призначеного покарання. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що вказаний вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу внаслідок м`якості. Вказує, що призначаючи покарання ОСОБА_7 судом недостатньо враховано особу обвинуваченого, який ніде не працює, за місцем проживання характеризується посередньо. Починаючи з 1999 року, обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних корисливих злочинів (крадіжок) та злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів. Зазначає, що вказане свідчить про те, що раніше призначені ОСОБА_7 покарання не призвели до його виправлення та він вчинивши новий корисливий злочин жодних висновків для себе не зробив. А тому вважає, що застосування до обвинуваченого покарання у виді 5 місяців арешту є надто м`яким. Крім того, вказує, що згідно висновків Новгород-Сіверського районного сектору з питань пробації, ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 повторного злочину є середнім.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового засідання у суді першої інстанції ОСОБА_7 свою вину у скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку діяння за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюються, тому в цій частині вирок суду не переглядається.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_7 колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора в частині невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого не знаходять своє підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме він скоїв злочин середньої тяжкості, особу винного, який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, має непогашені судимості, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а саме щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій та рецидив злочину, а також висновок представника органу пробації і дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без відбуття покарання, призначивши йому покарання у виді арешту в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що судом недостатньо враховано особу обвинуваченого, те, що він притягувався до кримінальної відповідальності та висновок, згідно якого ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 повторного злочину є середнім. Однак характеризуючі дані ОСОБА_7 були враховані судом при призначенні покарання в повній мірі, так само як рецидив злочинів та висновок органу пробації, про що зазначено у самому вироку. Будь-яких інших обставин, які свідчать про необхідність призначення обвинуваченому більш суворого покарання, що були не враховані судом першої інстанції, прокурором не наведено.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 11 вересня 2018 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4