Комінтернівський районний суд м. Харкова
Номер провадження 1-кп/641/704/2018 Справа № 641/6340/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 грудня 2018 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт в кримінальному провадженні, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за N 0001611 від 25.07.2018 р., за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з базовою загально-середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -
- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , 20.07.2018 року, приблизно о 22 годині 40 хвилин, знаходячись на футбольному полі, яке розташоване на території Харківської загальноосвітньої школи № 102, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Киргизька, 11, після конфлікту з ОСОБА_3 , на ґрунті особистих неприязних стосунків, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, знаходячись зліва від потерпілого, який нагнувся до землі, завдав йому три послідовних удари ногами в обличчя, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, стоячи напроти потерпілого, завдав не менше трьох ударів кулаками рук по голові потерпілого. Своїми діями, ОСОБА_4 , 20.07.2018 року спричинив ОСОБА_3 закриту черепно-лицьову травму у вигляді множинних уламкових переломів верхньої щелепи з обох сторін з переходом на нижні стінки правої та лівої орбіти, а також тверде піднебіння (перелом верхньої щелепи по типу Лефор - ІІ), перелом кісток носу без зміщення уламків, з наявністю травматичного набряку м`яких тканин правої щоки, що відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, гематому (синець) у правій навколо очній ділянці, що відноситься до легкого тілесного ушкодження.
Своїми діями, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
31 серпня 2018 року між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення.
Угода про примирення має положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 122 КК України та узгоджують вид і міру покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням положень ст. 75 КК України.
Обвинувачений в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених обставин, зобов`язується в строк до 31.01.2019 року відшкодувати шкоду, завдану злочином, в розмірі 10 000 грн. та відразу, після підписання угоди вибачився перед потерпілим усно.
Потерпілий підтверджує, що обвинувачений усно вибачився перед ним, на даний час претензій морального характеру до обвинуваченого не має. На час підписання угоди відмовився від подання цивільного позову. Крім того, ОСОБА_3 в підготовчому судовому засідання зазначив, що йому роз`яснено, що він має право відмовитись від обвинувачення в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 як в справі у формі приватного обвинувачення, проте, вказав, що наполягає на затвердженні угоди про примирення з обвинуваченим та призначенні ОСОБА_4 узгодженого сторонами кримінального провадження покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням положень ст. 75 КК України. .
Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені положеннями ст.476 КПК України. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про примирення між ним та потерпілим, просив її затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про примирення йому зрозумілі.
Потерпілий в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення з обвинуваченим і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, застосувавши до ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням положень ст. 75 КК України. Вказав, що не має будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, від подачі цивільного позову відмовляється.
Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання, за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік, із застосуванням положень ст. 75 КК України. .
Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження про можливість затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угоду про примирення слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468, ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до правопорушень середньої тяжкості, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий. Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч. 1 ст. 122 КК України.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що потерпілий та обвинувачений повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам ст. 471 КПК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про примирення.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, а саме умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.
Судові витрати, цивільний позов відсутні.
Долю речових доказів, вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувався.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 475 КПК України суд, -
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 31 серпня 2018 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди про примирення покарання у виді позбавлення волі строком на ОДИН рік.
На підставі ч. 1 ст. 75 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 1 (один) рік, не вчинить нового злочину й, виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Документи докази: - консультативний висновок лікаря-спеціаліста з КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. Мещанінова» на ім`я ОСОБА_3 від 21.07.2018; - два рентген знімка під № 14064 від 21.07.2018 на ім`я ОСОБА_3 ; - медичну карту стаціонарного хворого № 4.4314 на ім`я ОСОБА_3 , що знаходяться в кримінальному провадженні, справа № 641/6340/18, провадження № 1-кп/641/704/18.
Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку, негайно, після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя - ОСОБА_1