Справа № 474/1224/18
Провадження № 1-кс/474/346/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.12.18 року
Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю слідчого Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , прокурора Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Врадіївського ВП ГУ НП в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Врадіївського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000143 від 25.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, гр. України, освіта середня, непрацюючого, неодруженого, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 23.06.2016р. Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185 КК України, ст. 69 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, судимість не погашена, -

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 по кримінальному провадженню, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000143 від 25.04.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.185, ч.1 ст. 304 КК України, обґрунтоване тим, що останній може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органів досудового слідства та суду, оскільки він будучи неодноразово викликаним до органів досудового розслідування для проведення слідчих дій на виклики не з`являвся, про поважність причин неприбуття не повідомляв, переховувався від органів досудового слідства, він 25.05.2017р. був оголошений в розшук, а кримінальне провадження зупинено. Крім того він підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, в період іспитового строку, за які передбачено покарання до 7 років позбавлення волі, один з яких корисливий.
16.05.2017 року о 17 год. 55 хв., на підставі ст.ст. 276-278 КПК України, підозрюваному ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, якого передбачена ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України, за наступних обставин: у 24.04.2017р. близько 21:00 год., ОСОБА_5 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , знаходились на дорозі біля огородженого подвір`я ОСОБА_8 , що по АДРЕСА_1 , де у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Посягаючи на суспільні відносини, які забезпечують принцип вільного розвитку особистості та умови нормального розвитку і виховання неповнолітніх, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітнім, а також усвідомлюючи, що ним планується вчинення крадіжки, шляхом переконання у вигідності вчинення певних дій, обіцяючи викрадене розподілити порівну, запропонував ОСОБА_7 разом з ним вчинити злочин, на що останній погодився, таким чином ОСОБА_5 втягнув ОСОБА_7 у злочинну діяльність та вказані дії виразилася у наступному.
Виконуючи задумане, цього ж дня близько 21 год. 30 хв. ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , переслідуючи корисну мету та умисел направлений на таємне викрадення металевих тисків, прийшли до території огородженого парканом подвір`я, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спільно незаконно проникли, пройшовши через отвір у паркані, на подвір`я. Перебуваючи на подвір`ї по АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 шляхом розкручування ключем, взятим із собою ОСОБА_5 з дому, болтів котрі тримали тиски на кріпленні, демонтували металеві тиски вартістю 500 грн. та викрали їх. Після цього ОСОБА_5 та ОСОБА_7 викрадені металеві тиски збули своєму знайомому ОСОБА_9 за 200 грн., тим самим розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 завдали ОСОБА_8 матеріального збитку на суму 500 грн.
25.05.2017 року ОСОБА_5 , в порядку ст. 281 КПК України, оголошено в розшук.
19.06.2018р. та 20.12.2018р. слідчим суддею Врадіївського районного суду були винесені ухвали про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
27.12.2018р. о 22 год. 49 хв. ОСОБА_5 затриманий на підставі ухвали слідчого судді від 20.12.2018р. , в порядку ст.ст. 189, 191 КПК України.
27.12.2018р. постановою слідчого відновлено провадження у цьому ж кримінальному провадженні.
Підозрюваному ОСОБА_5 , 27.12.2018р. о 10.00 год. вручено клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , заперечили щодо обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, мотивуючи наявністю інших більш м`яких запобіжних заходів, які міг би обрати суд, зокрема цілодобового домашнього арешту, наявність міцних соціальних зв`язків з матір`ю, та постійного місця проживання. Та, крім того підозрюваний послався, що за останній рік після вчинення злочину він змінився, поводить себе правильно, а щодо підозри у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність, то він вину не визнає, бо неповнолітній запропонував йому сам вчинити крадіжку.
Слідчий, прокурор підтримали клопотання, посилаючись на те, що підозрюваний у період випробувального терміну, вчинив нові тяжкі умисні злочин, за які передбачено покарання у виді до 6 та до 7 років позбавлення волі. Мав місце і випадок його переховування від досудового слідства у цьому ж кримінальному провадженні, в зв`язку з чим він був оголошений в розшук. А тому підозрюваний, на їх думку, може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від слідства, перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.
Заслухавши сторони обвинувачення та захисту, дослідивши надані ними докази, вважаю наявними:
- обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення в частині таємного викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, за попередньою змовою групою осіб, з огляду на вагомість наявних доказів про його вчинення: витяги з ЄРДР №0000143 від 25.04.2017р. про вчинення крадіжки металевих тисків та втягнення неповнолітнього ОСОБА_7 у злочинну діяльність, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 25.04.2017р. про обставини вчинення в неї крадіжки металевих тисків з господарської частини домоволодіння, які кріпилися до металевого столу, в ніч з 24.04.2017 р. на 25.04.2017р., доручення про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, письмові пояснення ОСОБА_5 від 25.04.2017р. та протокол його допиту як підозрюваного від 18.05.2017р.,, в яких він вказує про свою причетність до вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 КК України, та посилається на його вчинення з неповнолітнім ОСОБА_10 , за пропозицією останнього ж, вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 23.06.2016р. у справі № 474/387/16к;
- ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органів слідства та недостатність застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, для його запобігання з огляду на вимогу про судимість №46-13052017/48012, вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 23.06.2016р. у справі № 474/387/16к, довідки КВІ №337 від 17.05.2017р., характеристики від 15.05.2017р., повістки про явку до Врадіївського відділення поліції на 16.05.2018р., 18.05.2017р.. 20.05.2018р., 25.05.2017р., клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою від 18.05.2017р. вручене підозрюваному під розпис 18.05.2017р., постанову про оголошення підозрюваного у розшук від 25.05.2017р., відповідно до яких ОСОБА_5 раніше судимий 23.06.2016р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 1р.6м. позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком три роки, після звільнення від відбуття покарання з іспитовим строку, підозрюється у вчиненні, під час випробувального терміну, нового злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки, під час досудового розслідування у цьому ж кримінальному провадженні мав місце факт розшуку останнього, в порядку ст. 281 КПК України, через його неприбуття на неодноразові виклики до Врадіївського ВП ГУНП в Миколаївській області для проведення слідчих дій, неповідомлення про причини неявки, переховування від органів досудового розслідування. Відповідно до них же, підозрюваний має постійне місце проживання за яким, з врахуванням непогашеної судимості, посередньо характеризувався, проживає з матір`ю, та був ознайомлений з повідомленням про підозру, клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту ще у травні 2017р..
Щодо обґрунтованості підозри в частині таємного викрадення чужого майна (крадіжці) за кваліфікуючою ознакою - поєднаній з проникненням у сховище та у втягненні неповнолітнього у злочинну діяльність, то з огляду на
- постанову ВСУ від 10 квітня 2018 у справі №569/6988/16-к ( злочин було скоєно шляхом вільного доступу на територію подвір`я та кваліфіковано дії особи як крадіжка поєднана з проникненням у сховище. Однак за наведених обставин цю територію, навіть якщо вона мала огорожу, не можна вважати сховищем, адже в конкретному випадку її наявність суд фактично визначив як таку, що встановлює лише видимі межі території, а не як сховище, та виключив цю ознаку з обвинувачення);

- протокол допиту підозрюваного від 18.05.2017р., в якому він стверджував про вчинення крадіжки з неповнолітнім ОСОБА_11 , але за пропозицією останнього,

та при відсутності інших вагомих доказів, окрім посилань цієї неповнолітньої особи під час судового розгляду в іншій справі, вирок постановлений за результатами розгляду якої, відповідно до положень КПК України немає преюдиційного значення, викликає сумніви в обґрунтованості підозри в цій частині та достатності для застосування найбільш суворого запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Пунктом "с" частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.
Відповідно до ст. 2 Кримінального процесуального кодексу України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, та законних інтересів, учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.
Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, розумність підозри, на якій ґрунтується арешт, складає суттєву частину гарантій від безпідставного арешту й затримання, закріпленої у статті 5 параграфу 1 (с) Конвенції. "Розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 параграфу 1 (с) Ковенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо вчинила злочин. Суддя має оцінити фактичні обставини з погляду юридичної кваліфікації самостійно, незалежно від того, як їх кваліфікують органи обвинувачення.
Узагальнююче визначення «обґрунтованість підозри» у вчиненні кримінального правопорушення, доведення якої, як одного з трьох обов`язкових елементів, визначених КПК України для можливості взагалі обрання запобіжного заходу, покладено на прокурора, сформульовано у правових позиціях Європейського суду з прав людини.
У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року вказав, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. ЄСПЛ в даному рішенні наголошує, що вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою.
Крім того, як зазначено у матеріалі ВССУ від 11.07.2016р. «захист прав людини у кримінальному провадженні: доказування та докази», передумовою для подання клопотання стороною обвинувачення про застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри про те, що особа вчинила кримінальне правопорушення. Слідчий, прокурор зобов`язані з належним обґрунтуванням викласти обставини, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини. Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначив, що абстрактна можливість перешкоджання кримінальному провадженню, знищення, сховати або спотворити річ, яка має істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, ризик незаконного впливу на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення є недостатньою для обґрунтування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (п.55 Рішення), факти, що викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, чи навіть пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних стадій кримінального провадження. Слідчий суддя повинен на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч.2 ст.183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, якщо прокурор доведе, що підозрюваний переховувався від органу досудового розслідування, перешкоджав кримінальному провадженню або його повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.
Віповідно до полежень ст. 194 цього ж кодексу, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбаченіпунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
За таких обставин слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи в сукупності всі обставини, у тому числі наявність ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення більш м`якого ніж йому інкриміноване, вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання з матір`ю, не доведення прокурором обставин передбачених п. 3 ч.1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування до ОСОБА_5 більш м`якого виду запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених п. п. 1-4 ч.5 ст. 194 КПК України, що буде достатньою гарантією для забезпечення ним процесуальних обов`язків у даному кримінального провадженні
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 182,183, 184, 193, 194, 196 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання слідчого СВ Врадіївського ВП ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у кримінальному провадженні №00000143 від 25.04.2017р. у вчиненні кримінальних правпорушень за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту за міцем його проживання АДРЕСА_1 , цілодобово строком на 60 днів до 23 лютого 2019 року.
Строк дії запобіжного заходу рахувати з 22 год. 46 хв. 26.12.2018р.
Строк дії ухвали до 22 год. 46 хв. 23.02.2019р.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , цілодобово, залишати житло за адресою АДРЕСА_1 .
Покласти на підозрюваного наступні обов"язки, передбачені п.п. 1-4 ч.5 ст. 194 КПК України:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за першою вимогою на визначений час;
- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками в даному кримінальному провадженні;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Виконання ухвали поклати на Врадіївське ВП ГУ НП України в Миколаївській області за місцем проживання ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на Врадіївський відділ Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1