Справа № 487/2626/16-к
Провадження № 1-кп/487/34/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2019 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,за участю секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000967 за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва,українця, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимого -
- у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.156 КК України,
Учасники кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурори: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
представник потерпілої : завідувач сектору захисту прав , свобод та законних інтересів дітей служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради ОСОБА_6
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
захисник ОСОБА_7
В С Т А Н О В И В

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:
14.02.2016р., в період часу з 17 год.30 хв.до 18.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи разом з малолітньою сестрою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою їх місця проживання в АДРЕСА_1 вчинив розпусні дії щодо неї за наступних обставин.

Так, перебуваючи у вказаний час у вказаному місці, ОСОБА_3 , вирішив вчинити дії сексуального характеру з малолітньою сестрою ОСОБА_8 .

Достовірно знаючи, що ОСОБА_8 виповнилось 8 років, та що вдома нікого немає ОСОБА_3 , лежачи на ліжку , умисно оголив свої статеві органи перед своєю сестрою, яка знаходилась на той час поряд. Далі, використвуючи безпорадний стан дитини, примусив останню зняти спідню білизну. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 покликав сестру до себе, запропонувавши їй взяти свій статевий орган в ротову порожнину, на що малолітня ОСОБА_8 відмовилась.

Так як малолітня потерпіла в силу свого віку не могла усвідомлювати характер дій ОСОБА_3 останній примусив її сісти на його статеві органи . Дану вказівку ОСОБА_8 виконала. Після чого ОСОБА_3 почав непристойно торкатись своїми статевими органами статевих органів ОСОБА_8 , подразнюючи їх через тертя, та завдаючи останній болю. Після чого ОСОБА_8 почала прохати , щоб брат її відпустив. Проте ОСОБА_3 продовжував вчиняти дії, спрямовані на задоволення своєї статевої пристрасті шляхом акту онанізму, який вчинив у присутності малолітньої сестри.

В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.156 КК України, а саме вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину не визнав. Суду пояснив, що злочину відносно своєї сестри ОСОБА_9 він не вчиняв. В цей день , 14.02.2016року він був на роботі, де працює не офіційно.Вважає, що ОСОБА_10 його омовила.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Законний представник неповнолітньої ОСОБА_11 суду показала, що працює завідувачем сектору захисту прав , свобод та законних інтересів дітей служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради. ОСОБА_12 перебуває на обліку служби з 20.07.2015року. Мати ОСОБА_9 неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей. В службі було отримано інформацію із Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №3 від 25.02.2016року про підозру у сексуальному домаганні по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_9 її старшим братом ОСОБА_3 . Мати дітей ОСОБА_13 була викликана в службу із нею проведена бесіда,а відносно дітей було прийнято рішення про тимчасове залишення їх в школі-інтернаті. Також службою у справах дітей було підготовлено позов до Заводського районного суду м.Миколаєва про позбавлення матері ОСОБА_13 батьківських прав стосовно ОСОБА_9 . На даний час ОСОБА_10 знаходиться на обліку в службі, як така, що позбавлена батьківського піклування.На даний час ОСОБА_10 відібрана від матері без позбавлення батьківських прав.

Свідок ОСОБА_14 суду показала, що є класним керівником ОСОБА_9 , яка навчається в 2 класі Миколаївської спеціальної загальнооствітньої школи-інтернату № 3. У 2016 році ОСОБА_10 перебувала у школі цілодобово із ранку понеділка до вечора п`ятниці, коли її додому забирала мати, ОСОБА_13 26.02.2018р. від вихователя ОСОБА_15 вона дізналась про факт розпусних дій щодо своєї учениці ОСОБА_9 . Уже в маршрутці ,коли вони їхали на експертизу, дівчинка розповіла їй , що коли її старший брат ОСОБА_16 та вона були вдома одні , той роздягнув її і своїми статевими органами торкався її органів.

Свідок ОСОБА_17 суду показала, що вона працює в школі, де навчається малолітня ОСОБА_18 соціальним педагогом.

У лютому 2016р., точної дати вона не пам`ятає, її викликав директор школи та повідомив, що вихователь ОСОБА_19 написала на адресу заступника директора з виховної роботи доповідну записку про те, що їй стало відомо про сексуальні домагання малолітньої ОСОБА_20 її братом ОСОБА_16 . Так, відповідно до доповідної записки вихователя ОСОБА_15 вона дізналась , що ОСОБА_15 ,напередодні увечері, роздягаючи ОСОБА_21 для купання, побачила на тілі ОСОБА_20 між проміжностями її ніг та в інтимних місцях червоні покрасніння. Вона почала розпитувати дівчинку з цього приводу і та їй розповіла, що коли її старший брат ОСОБА_16 та вона були вдома одні , той роздягнув її і своїми статевими органами торкався її статевих органів. Тоді директор школи написала подання на адресу відділу національної поліції для проведення перевірки та прийняття рішення.Вона, як педагог спілкувалась із цього приводу із ОСОБА_22 . Оскільки дівчинка страждає на легку розумову відсталість, то такі діти ,як ОСОБА_18 не схильні до вигадування. Вони , що бачуть , те й кажуть, або малюють в своїх малюнках.

Свідок ОСОБА_23 суду показала, що працює вихователем в школі-інтеранаті№3 м.Миколаєва, де навчається ОСОБА_18 . В її обов`язки входить , в тому числі, і контроль за гігієнічним самообслуговуванням дітей. 24.02.2016р., на її зміні вона проводила дезинфекцію педикульозу у дітей, в тому числі і у Яни.В душевій кабіні вона під час миття голови ОСОБА_20 помітила на тілі ОСОБА_20 між проміжностями її ніг , між статевими органами та навколо анального отвору з виходом на сідничну частину червоні покрасніння. Яна сказала, що її в цих місцях дуже болить. Вона( ОСОБА_24 ) тоді запитала у ОСОБА_20 , чи хтось її образив і почала перераховувати членів її сум`ї і та їй розповіла, що коли її старший брат ОСОБА_16 та вона були вдома одні , той роздягнув її і своїм статевим органом торкався її статевих органів.А також казав взяти в ротову порожнину його статевий орган. Сашу вона боїться, бо він їй робить боляче, ображає її і примушує це робити. Про ці подробиці їй повідомляла ОСОБА_18 в нецензурній формі, використвуючи побутову лексику. Вона запитала ОСОБА_25 , чи розповідала вона про це все своїй мамі,і вона сказала, що так . Але мама сказала, що вона побалакає із ОСОБА_26 і вона його за це посварить. З цього приводу , про почуте від ОСОБА_9 вона написала доповідну записку на ім`я заступника директора з виховної роботи , а в подальшому було повідомлення в органи поліції, які проводили розслідування.

Свідок ОСОБА_27 суду показала, що працює в Миколаївській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті №3 практичним психологом. 25.02.2016р.до неї звернувся заступник директора школи та вихователь ОСОБА_19 та попросили провести психологічне обстеження ОСОБА_9 . Оскільки дівчинка страждає на легку розумову відсталість, вона спілкувалась із нею за допомогою малянка та ляльок. В процесі спілкування із ОСОБА_22 , та їй розповіла, що її ображає її брат ОСОБА_16 , який будить її і забирає до себе у ліжко, мацає її статеві органи, робить їй боляче своїм статевим органом та пальцями в місці анального отвору. Коли мами не було вдома, то її брат ОСОБА_28 , роблячи їй болячи своїм статевим органом забруднив її майку чимось білим. Вона пожалілась на нього матері, але та їй відповіла, що вона з ним побалакає. Коли ОСОБА_18 намалювала малюнок, вона їй розповіла ,що на ньому вона намалювала. А саме повідомила, хто де спить, намалювала статеві органи. Те, що малюнок ОСОБА_18 намалювала червоним олівцем, колір якого сама вибрала, свідчить про її агресивність, емоційність. Також, свідок повідомила суду , що ОСОБА_18 страждає на легку розумову відсталість, а з таким діагнозом діти не схильні до фантазування. Вони розповідають про все так як є. Так, ОСОБА_18 розповідала про інтимні подробиці без всякого сорому. Із бесіди із ОСОБА_22 вона( ОСОБА_29 ) зробила висновок, що розпусні дії відносно ОСОБА_20 її братом ОСОБА_30 однозначно були і тому 25.02.2016р. вона надала довідку про те, що ця ситуація вимагає негайного розслідування із залученням спеціалістів медичної служби, кримінальної поліції та служби у справах дітей.
Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині підтверджується наступними доказами.

Відповідно до витягу з ЄРДР від 26.02.2016 року до Заводського ВП ГУНП в Миколаївській області надійшла інформація щодо вчинення розпускних дій до малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з боку її брата ОСОБА_3 , що мало місце 14.02.2016 року за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до подання Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №3 від 25.02.2016року директор школи звернулась до начальника сектору Молодіжної превенції Заводського відділу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області з інформацією про підозру у сексуальному домаганні по відношенню до неповнолітньої ОСОБА_9 її старшим братом ОСОБА_3 та просила прийняти міри для попередження насильницьких дій.

Покази свідка ОСОБА_27 , дані нею в ході судового розгляду підтверджуються дослідженою в судовому засіданні довідкою , яку вона надавала 26.02.2016р. про результати психологічного обстеження ОСОБА_9 . В ході якого в результаті бесіди, спостереження, науково-практичної дії(у вигляді ляльок), проектного малюнку вона зробила висновок , що в родині ОСОБА_31 відбуваються сексуальні домагання зі сторони старшого брата ОСОБА_32 по відношенню до молодшої сестри ОСОБА_20 .
На підтвердження показів представника неповнолітньої ОСОБА_33 та доказом того , що сім`я , в якій проживали і ОСОБА_3 і неповнолітня ОСОБА_10 є неблагонадійною судом досліджено подання від 21.09.2015р. Миколаївської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат №3 до служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради стосовно ОСОБА_13 , матері ОСОБА_9 , яка навчається у вказаній школі. Так, адміністрація школи зверталась до начальника служби у справах дітей Заводського району м.Миколаєва ОСОБА_34 з приводу поставки на облік сім`ю ОСОБА_31 , через незадовільний стан дітей в цій сім`ї.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 25.07.2018року касаційна скарга першого заступника прокурора Миколаївської області задоволена частково. Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 14.07.2016р. в частині вирішення позовних вимог органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради до ОСОБА_35 , ОСОБА_13 про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_36 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів скасовано та залишено в силі в зазначеній частині вирішення позовних вимог рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 17.05.2016року.
Відповідно до листа служби у справах дітей Миколаївської обласної державної адміністрації від 11.03.2016 року ОСОБА_10 перебуває на обліку служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради з 2015року,в категорії проживання в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.
За такого такі докази визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами на підтвердження судом фактичних обставин, а само формулювання обвинувачення ОСОБА_3 визнається судом доведеним.
Суд критично відноситься до показань обвинуваченого ОСОБА_3 , який вину не визнав та пояснив , що вказаного злочину не вчиняв та до показань свідка ОСОБА_13 , матері обвинуваченого та потерпілої, яка вказала, що ОСОБА_18 все вигадала і її син розпусних дій щодо її доньки не вчиняв. Вказані покази обвинуваченого та покази свідка ОСОБА_13 спростовуються висновком судово-психіатричної експертизи №150 від 06.04.2016р. Так, відповідно до вказаного висновку ОСОБА_10 страждає в теперішній час та страждала раніше психічним захворюванням уродженим слабоумством- легкою розумовою відсталістю.За своїм психічним станом вона не могла правильно сприймати обставини, котрі мають значення по кримінальному провадженню та надавати правильні покази. Враховуючи її рівень інтелектуального розвитку , вікові особливості ,вона спроможна відображати лише фактичний зміст обставин , які досліджуються по кримінальному провадженню, описувати свої переживання, без встановлення причинно-наслідкових зв`язків. Дослідження не виявило схильності до фантазування. Малолітня не могла усвідомлено протистояти діям сексуального характеру, які здійснювались ОСОБА_3 відносно неї.
Доводи сторони захисту стосовно не встановлення дати вчинення злочину спростовується довідкою, виданою директором школи від 18.12.2018року, відповідно до якої 14.02.2016 року ОСОБА_10 знаходилась вдома, а в школі перебувала з 16.02.2016 по 19.02.2016 та з 22.02.2016 по 24.02.2016р., тобто в день виявлення працівниками школи факту розпусних дій ОСОБА_10 перебувала в школі.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч.2 ст.156 КК України , ступінь тяжкості вказаного злочину , який відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину , дані щодо особи обвинуваченого, який раніше не судимий , не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та на даний час не перебуває на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 , офіційно не працює, характеризується посередньо.
Обставиною ,що пом`якшує покарання обвинуваченого суд враховує те, що обвинувачений перебував на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні №1 в період з 1998року по 2014р. та неодноразово лікувався з діагнозом легка розумова відсталість з емоційно-вольовою лабільністю, виховувався в соціально неблагонадійній сім`ї. Відповідно до дослідженого в ході судового розгляду висновку судово-психіатричної експертизи №156 від 12.04.2016р. його спадковість обтяжена інтелектуальною недостатністю батька, братів та сестер. Із раннього дитинства він відставав у психофізичному розвитку. При експертному дослідженні виявляє легкий недорозвиток всіх психічних функцій у вигляді примітивних суджень, конкретності мислення, слабої пам`яті та інтелектуальної недостатності.
ОСОБА_3 страждає в теперішній час та страждав в період часу, до якого інкримінується йому вчинення діяння психічним розладом-легкою розумовою відсталістю з емоційно-вольовими порушеннями. В період часу, до якого відноситься інкримінуєме йому діяння він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових засобів медичного характеру не потребує.Обставин , що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_3 злочину , беручи до уваги дані, що характеризують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжує покарання, суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції його від суспільства , без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю, із застосуванням іспитового строку, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.
Приходячи до вказаного висновку суд враховує,що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності , страждає психічним розладом -легкою розумовою відсталістю з емоційно-вольовими порушеннями, але застосування примусових засобів медичного характеру не потребує, тривалий час перебуває в ізоляції від суспільства. Суд також враховує його молодий вік та те, що виховувався ОСОБА_3 в неблагонадійній сім`ї. На теперішній час потерпіла ОСОБА_10 вже відібрана від батьків, цілодобово перебуває у навчальному закладі , контакту із сім`єю не має і тому загроза для її життя та здоров`я зі сторони брата відсутня.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368,370,374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені злочину , передбаченого ч.2 ст.156 КК України, та призначити йому покарання за вказаною статтею у вигляді 5 років позбавлення волі , без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.
На підставі ст.75 та ст.76 КК України ОСОБА_3 від призначеного покарання звільнити строком на 3 роки, зобов`язавши його періодично з`являтись на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання , роботи, та не виїжджати за межі України без дозволу органу пробації.
Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_3 термін його перебування під вартою в період із 22.07.2018 року по 02.01.2019р., а міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмінити, звільнивши ОСОБА_3 з-під варти негайно в залі суду.
Речові докази по справі : малюнок малолітньої ОСОБА_8 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м.Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вирок негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1