КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/1624/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопосейдон» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року,
за участю:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02.07.2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 та накладено арешт на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ « Ланс-Трейд» (), ТОВ «Автопосейдон» (), ТОВ «Санторіно» (), на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених.
Заборонено службовим особам та працівникам ТОВ « Ланс-Трейд» (), ТОВ «Автопосейдон» (), ТОВ «Санторіно» (), їхнім представникам за дорученням використовувати або будь яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Автопосейдон» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти її та відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 02.07.2018 року в частині накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «Автопосейдон» (), на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених та заборонено службовим особам та працівникам ТОВ «Автопосейдон» (), їхнім представникам за дорученням використовувати або будь яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

В обґрунтування пропущення строку на апеляційне оскарження, представник зазначає, що копію оскаржуваної ухвали було отримано 06.11.2018 року.

Мотивуючи апеляційні вимоги апелянт зазначає, що сума ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) не є майном у розумінні ст. 170 КПК України, що унеможливлює накладення арешту на такий об`єкт. Крім того, як зазначає представник, накладений арешт суперечить положенню ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції та свідчить про необґрунтованість його застосування.
В процесі досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, як стверджує представник, не було проведено жодної процесуальної дії відносно ТОВ «Автопосейдон» чи його посадових осіб, повідомлення про підозру не повідомлялось.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання прокурора про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі ТОВ «Автопосейдон» чи його представника в судовому засіданні. Копію оскаржуваної ухвали, як зазначає представник ОСОБА_6 , було отримано 06.11.2018 року, що не спростовується матеріалами провадження. Апеляційну скаргу було подано 12.11.2018 року, тобто вона є поданою в межах визначеного законом п`ятиденного строку, таким чином строк на апеляційне оскарження не пропущено, у зв`язку з чим він поновленню не підлягає.
Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів, наданих до суду апеляційної інстанції, в провадженні СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000065 від 15.12.2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч.3 ст.212 КК України.

02.07.2018 року слідчий СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 звернувся до Дарницького районного суд м. Києва з клопотанням про накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ « Ланс-Трейд» (), ТОВ «Автопосейдон» (), ТОВ «Санторіно» (), на яку вказані платники мають право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених із забороною службовим особам та працівникам ТОВ « Ланс-Трейд» (), ТОВ «Автопосейдон» (), ТОВ «Санторіно» (), їхнім представникам за дорученням використовувати або будь яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.
Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02.07.2018 року клопотання слідчого було задоволено.

Оскільки дана ухвала оскаржена представником ТОВ «Автопосейдон» ОСОБА_6 тільки в частині накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) вказаного товариства, то колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги зазначеної особи, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно останніх колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи клопотання слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000065 про накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «Автопосейдон» (), слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, заслухав пояснення слідчого ОСОБА_7 та прийшов до висновку, що існують достатні підстави для накладення арешту на майно відповідно до вимог ст. 170 КПК України.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Однак, зазначених вимог закону прокурор та слідчий суддя не дотрималися.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Арешт може бути накладений у встановленому КПК України порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В клопотанні слідчий просить накласти арешт на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) ТОВ «Автопосейдон» (), проте ст. 170 КПК України містить вичерпний перелік майна, на яке може бути накладено арешт, а сума ПДВ в системі електронного адміністрування в розумінні ч. 10 ст. 170 КПК України не є таким майном.
Крім того, не може відповідати критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, а відтак наявність правової підстави для арешту суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ) з метою забезпечення збереження речових доказів взагалі спростовується та на думку колегії суддів, не містить під собою правового підґрунтя.
Таким чином, клопотання слідчого було розглянуто як таке, що не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, а тому слідчий суддя відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, мав повернути це клопотання органу досудового розслідування для усунення недоліків.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга представника ТОВ «Автопосейдон» (), ОСОБА_6 , задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргупредставника Товариства з обмеженою відповідальністю «Автопосейдон» ОСОБА_6 , - задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 02 липня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 та накладено арешт на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), зокрема ТОВ «Автопосейдон» (), на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених та заборонено службовим особам та працівникам ТОВ «Автопосейдон» (), їхнім представникам за дорученням використовувати або будь яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Дарницькому районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_8 про накладення арешту на суму ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ (ліміту ПДВ), зокрема ТОВ «Автопосейдон» (), на яку вказаний платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладених та заборонено службовим особам та працівникам ТОВ «Автопосейдон» (), їхнім представникам за дорученням використовувати або будь яким чином відчужувати вищезазначене майно, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею, -відмовити.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

__________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4