Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/471/19
Провадження №: 1-кп/332/139/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2019 року Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-професійну освіту, у зареєстрованому шлюбі не прибуваючого, маючого на утриманні малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_2 ,офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч.3, 185 ч.3КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2018 року приблизно о 12год. 10 хвилин ОСОБА_5 , діючи з прямими умислом, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, через огорожу проник на огороджену територію домоволодіння АДРЕСА_3 , де за допомогою металевої викрутки та ножа, які він заздалегідь заготовив та приніс із собою, відламав дерев`яні кріплення одного з вікон житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, та витягнув кватирку даного вікна, через яку проник в приміщення зазначеного будинку, де виявив та таємно намагався викрасти майно потерпілого ОСОБА_4 , а саме: телевізор «SAMSUNG LE32А430Т1» у пластиковому корпусі чорного кольору, ринкова вартість якого, станом на час вчинення кримінального правопорушення згідно висновку експерта № 10-78 від 29.01.2019 року може складати 3500,00грн.; цифровий приймач Т2 «TRIMAXTR3-2012HD» у металевому корпусі чорного кольору, ринкова вартість якого станом на час вчинення кримінального правопорушення згідно висновку експерта № 10-78 від 29.01.2019 року може складати 376грн. 67копійок, DVD-ПЛЕЄР «HYUNDAI 5041-NMPEG4» у металевому корпусі сірого кольору, ринкова вартість якого, станом на час вчинення кримінального правопорушення, згідно висновку експерта № 10-78 від 29.01.2019 року може складати 166грн.67 копійок; індукційну піч «Aurora FU 4472» у пластиковому корпусі чорного кольору, ринкова вартість якої, станом на час вчинення кримінального правопорушення, згідно висновку експерта № 10-78 від 29.01.2019 року може складати 518грн.78 копійок, а всього майна на загальну суму 4562грн.12 копійок. Однак, з причин, що не залежали від його волі, ОСОБА_5 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки він був затриманий співробітниками поліції охорони.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе визнав повністю, в скоєному щиро покаявся, не заперечував, що при зазначених у вироку обставинах скоїв злочин та суду показав, що27.12.2018 року він проходив поряд з будинком потерпілого та у нього виник умисел на вчинення крадіжки з цього будинку. Через огорожу він переліз у двір цього домоволодіння та підійшовши до вікна будинку, за допомогою викрутки та ножа, які він мав при собі, зняв скло та проник всередину будинку. Після чого, він став ходити по цьому будинку, де побачив телевізор, цифровий приймач, ДВД плеєр, індукційну піч та все це майно став зносити і складувати в одній з кімнат будинку, щоб потім все вказане майно забрати з собою. Але, через деякий час він почув голоси у дворі будинку та якийсь шум. Коли він виглянув з будинку, побачив співробітників охорони та виліз з будинку через вікно, де його затримали. Обсяг майна, яке зазначено в обвинувальному акті, він не оспорює та підтверджує, що саме це майно він намагався викрасти з будинку потерпілого, так як йому потрібні були гроші. Чому він проник саме в цій будинок пояснити не може.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що раніше він з обвинуваченим ОСОБА_5 не був знайомий та ніколи його не бачив. 27.12.2018 року у нього був вихідний день та він поїхав до центру міста. У денний час йому зателефонували співробітники охорони та повідомили, що з його будинку намагалися вчинити крадіжку. Коли він повернувся додому, то побачив, що у будинку все було перевернуто, виставлено скло у вікні. Також він побачив ОСОБА_5 у якого при собі була сумка та інструменти. З його будинку ОСОБА_5 намагався викрасти наступне належне йому майно: телевізор, цифровий приймач, ДВД плеєр, індукційну піч. Раніше у нього в будинку вже вчинялися крадіжки, а тому він вирішив скористатися послугами охорони. Майно, яке намагався викрасти з його будинку ОСОБА_5 не було пошкоджено. Просить призначити обвинуваченому ОСОБА_5 міру покарання відповідно до вимог закону.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, та з урахуванням повного визнання обвинуваченим свої вини провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визначивши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , дослідженням письмових доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо реєстрації 27.12.2018 року кримінального провадження за № 0002585(а.с.33), рапорту пом. чергового Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 27.12.2018 року щодо отримання повідомлення зі служби 102 заяви про те, що 27.12.2018 року за адресою: АДРЕСА_3 співробітниками охорони було затримано ОСОБА_5 , який проник у будинок(а.с.34); протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 27.12.2018 року потерпілого ОСОБА_4 (а.с.37); протоколу огляду місця події від 27.12.2018 року(а.с.40-53); протоколів огляду предмету від 28.12.2018 року та від 18.01.2019 року(а.с.57-59, 60-75);висновку експерта № 10-78 від 29.01.2019 року(а.с.93-101),та даних, що характеризують особу обвинуваченого,який на час вчинення вказаного злочинувважається таким, що не має судимості, але раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів проти власності. Обвинувачений ОСОБА_5 має на утримання малолітню дитину дочку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. В 2008 році перебував на стаціонарному обстеженні КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня», але даних за порушення психічної діяльності не виявлено. Відповідно до побутової характеристики ОСОБА_5 за місцем свого мешкання характеризується задовільно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є його щире каяття в скоєному злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Суд вважає, що вина ОСОБА_5 доведена в повному обсязі і він підлягає кримінальному покаранню, оскільки його дії підпадають під кваліфікацію за ч.3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, так як він своїми умисними діями скоїв незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням у житло. Разом з тим, суд приходить до переконання, що під час досудового розслідування при кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 зайво зазначена така кваліфікуюча ознака як повторність, виходячи з наступного. Вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22 грудня 2015 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185; ч.2 ст. 185; ч.3 ст. 185, 70 ч.1,70 ч.4 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки та відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку на два роки. Початок іспитового строку ОСОБА_5 обчислено із дня ухвалення вироку, тобто з 22 грудня 2015 року. Отже, іспитовий строк закінчився 23 грудня 2017 року. Положеннями п.1 ст. 89 КК України визначено, що такими, що не мають судимості визнаються особи, засуджені відповідно до ст. 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового злочину і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом. Відповідно до інформації, що міститься у вимозі УІПКП «102» в Запорізькій області ОСОБА_5 знятий з обліку 22.01.2018 року на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2018 року у зв`язку із закінченням іспитового строку. Таким чином, судимість за вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2015 року у ОСОБА_5 погашена згідно п.1 ст. 89 КК України також як і за попередні злочини, за які він засуджувався до покарання із застосуванням статті 75 КК України. Отже, на час вчинення ОСОБА_5 незакінченого замаху на злочин, у якому він на даний час обвинувачується, обвинувачений вважається таким, що не має судимості, а тому у його діях не вбачається ознак повторності, у зв`язку з чим, така кваліфікуюча ознака як повторність підлягає виключенню з обвинувачення, як зайво інкримінована.

Обмірковуючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_5 , суд відповідно до положень ст.ст. 65-68 КК України враховує характер та ступень тяжкості скоєного ним злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину, а також особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, зазначену судом раніше у вироку, до якої відносить щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також враховує ступень здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця.

Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з зазначеної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Таким чином, суд також при призначенні покарання враховує ступень суспільної небезпеки і спосіб злочинних дій, а також їх наслідки.

Враховуючи, що за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст.ст. 15 ч.3, 185 ч.3 КК України санкціяч.3 статті 185 КК України передбачає можливість призначення безальтернативного покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, суд, враховуючи думку прокурора та потерпілого, а також з урахування тяжкості скоєного злочину, особи ОСОБА_5 , обставини, що пом`якшує покарання, а також те, що ОСОБА_5 хоча і є на даний час особою, яка не має судимості, але раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних умисних злочинів проти власності, за які йому судом неодноразово призначалося покарання з урахуванням вимог ст. 75 КК України, звільненням від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. Останній раз ОСОБА_5 був знятий з обліку на підставі ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 05.01.2018 року у зв`язку із закінчення іспитового строку. Але, ОСОБА_5 , на думку суду, належних висновків для себе не зробив та на шлях стійкого виправлення не став, оскільки через нетривалий період часу після звільнення його від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, він знову вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна(крадіжку), поєднану з проникненням у житло, тобто замах на аналогічний умисний корисливий злочин проти власності, який не був доведений до кінця з причин, що не залежали від його волі. При зазначених обставинах, суд вважає, що на даний час виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, що є підставою для призначення йому покарання у вигляді позбавлення волі без застосування вимог ст. 75 КК України. Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 68 КК України за вчинення замаху на злочин строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розмірі найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті(санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі, але у його мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.3 ст. 185 КК України, оскільки приходить до переконання, що саме таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого ОСОБА_5 та буде необхідним і достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати відсутні. Питання щодо речових доказів суд вирішує згідно ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 , до набрання вироком суду законної сили, у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою його фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 - залишити без змін.

Після набрання вироком суду законної сили, направити ОСОБА_5 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі через Державну установу «Запорізькій слідчий ізолятор», в порядку, передбаченому Кримінально-виконавчим кодексом України.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з часу його затримання в порядку виконання вироку, відповідно до вимог Кримінально-виконавчого кодексу України.

Речові докази: телевізор «SAMSUNG LE32А430Т1» у плаcтиковому корпусі чорного кольору; цифровий приймач Т2 «TRIMAX TR3-2012HD» у металевому корпусі чорного кольору, DVD-ПЛЕЄР «HYUNDAI 5041-NMPEG 4» у металевому корпусі сірого кольору, індукційна піч «Aurora FU 4472» у пластиковому корпусі чорного кольору, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 , залишити власнику майна за належністю. Оптичний носій інформації із відео файлом запису з нагрудної камери відеоспостереження поліцейських охорони у складі екіпажу «Сяйво 2», які здійснювали виїзд 27.12.2018 року за фактом спрацювання сигналізації у приватному будинку № 76 по вул. Алмазній в м. Запоріжжі, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження. Майно вилучене під час огляду місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Алмазна, буд. 76, а саме: сумку рюкзак, та майно, що знаходиться в ньому: канцелярський ніж, металеву викрутку з пластиковою ручкою чорного кольору, а також два фрагменти відбитка структури матеріалу із зовнішньої поверхні верхньої частини пластикового корпусу телевізору; три фрагменти відбитка структури матеріалу із зовнішньої поверхні вікна, які знаходяться на зберіганні в камері схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити. Верхню спортивну куртку синього кольору, яку було вилучено під час затримання ОСОБА_5 , яка йому належить на праві власності та яка знаходиться на зберіганні в камері схову Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, передати ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду, через Заводський районний суд м. Запоріжжя, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням ст. 394 КПК України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок ухвалено та підписано суддею в нарадчій кімнаті в 1-му примірнику.

Суддя ОСОБА_1