Єдиний унікальний номер: 349/1874/18
Номер провадження: 1-кп/0343/191/18
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

16 листопада 2018 року м.Долина

Колегія суддів Долинського районного суду Івано-Франківської області в складі:
головуючого: судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження № 0000343 від 18.12.2017 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

З Івано-Франківського апеляційного суду згідно ухвали від 16.11.2018 року до Долинського районного суду надійшов для розгляду обвинувальний акт та додані до нього документи в кримінальному провадженні № 0000343, внесеному до ЄРДР 18.12.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України,який ухвалою суду призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, що у відповідності до вимог ст. 12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Крім того, наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинені злочини, може переховуватися від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, чи вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказане свідчить про неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому виникла необхідність в обранні обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, продовжують існувати всі ті ризики, що були взяті до уваги слідчим суддею при обранні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на досудовому слідстві. Одночасно прокурор просив не визначати розмір застави, оскільки злочини, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 , вчинені із застосуванням насильства.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в підготовче судове засідання не з`явилася, хоч були належно повідомлені про час та місце розгляду справи.

Захисник ОСОБА_6 щодо обрання своєму підзахисному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, вказавши, що відсутні підстави для обрання обвинуваченому найсуворішого запобіжного заходу. Просив з урахуванням даних про особу обвинуваченого обрати йому більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_7 повністю підтримав думку захисника та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження та дослідивши в підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з доданими до нього документами в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, суд вважає, що є достатньо підстав для задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , виходячи з наступного:
Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 1, п.3 ч.2 ст. 183 даного Кодексу передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Як передбачено п.4 ч.1 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що обвинуваченому ОСОБА_7 19.09.2018 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 17.11.2018 року.

Судом встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_7 даного запобіжного заходу. Зокрема, встановлено ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, які ще не допитані в судовому засіданні, чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може спробувати переховуватися від суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що він ніде не працює, не має міцних соціальних зв`язків, є уродженцем іншої держави, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, хоч судимість погашена, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який відповідно до норм КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна, усвідомлює неминучість покарання за нього, що може спонукати його переховуватися від суду.
Підставами вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, є те, що останні ще не допитані в судовому засіданні, що може спонукати його незаконно впливати на даних осіб з метою зміни їх показань на його користь.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення Європейського суду з справ людини у справі «Летельє проти Франції».
Оцінивши вищевказані обставини, суд дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази доводять існування обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими вказаного злочину; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні прокурора; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що є всі підстави вважати, що застосування обвинуваченому ОСОБА_7 більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК України, а тому суд вважає за необхідне клопотання прокурора про застосування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволити.

Крім того, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Враховуючи обставини вчинення злочинів, суд вважає, що немає необхідності визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 110, 176-178, 183, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 315, 372 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задоволити.

Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту оголошення даної ухвали, тобто з 16.30 год. 16.11.2018 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 закінчується о 16.30 год. 14.01.2019 року.

Тримання під вартою ОСОБА_7 здійснювати в УВП № 12 м.Івано-Франківськ.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокуратуру Івано-Франківської області.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: