Справа № 283/136/19
Провадження №1-кп/283/100/2019
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и

19 березня 2019 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малинського районного суду Житомирської області кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, несудимої;

-за частиною 1 статті 185 КК України;

встановив:

15.08.2018 року близько 12 години ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , вирішила викрасти мобільний телефон, який належить ОСОБА_8 . Знаючи, що мобільний телефон потерпілого знаходиться в рюкзаку в одній з кімнат вищевказаної квартири, ОСОБА_4 скористалась його відсутністю, підійшла до рюкзака і звідти таємно, умисно, з корисливих мотивів викрала мобільний телефон «Meizu M5C», який має ІМЕІ номери: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Своїми діями обвинувачена заподіяла ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 2279 гривень 33 копійки.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала повністю та показала, що вона проживає з матір?ю та сестрою в квартирі АДРЕСА_2 . Протягом певного періоду в даній квартирі проживав співмешканець сестри ОСОБА_8 . В кімнаті він зберігав рюкзак в якому знаходився його мобільний телефон «Meizu M5C». 15.08.2018 року близько 12 години, коли ОСОБА_8 був відсутній, вона вирішила викрасти його телефон. Скориставшись його відсутністю, підійшла до рюкзака і звідти викрала мобільний телефон «Meizu M5C». Після цього викрадений телефон віддала своїм подругам, які здали його в ломбард.

Крім особистого зізнання вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується і іншими доказами, а саме:

- Технічною документацією на телефон та чеком з яких вбачається (а.с. 58-59), що ОСОБА_8 04.04.2018 року придбав мобільний телефон «Meizu M5C», який має ІМЕІ номери: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

- Протоколом огляду від 02.10.2018 року відповідно до якого був оглянутий мобільний телефон «Meizu M5C», який добровільно видала працівникам поліції ОСОБА_9 (а.с. 62-64). Під час огляду даного телефону було встановлено, що телефон має ІМЕІ номери: НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Дані ІМЕІ номери співпадають з ІМЕІ номерами того телефону, який придбав ОСОБА_8 . Отже, наданий ОСОБА_9 телефон «Meizu M5C» є телефоном ОСОБА_8

- Висновком експерта з товарознавчої експертизи № 5/312 від 18.10.2018 року відповідно до якого вартість викраденого телефону «Meizu M5C» становить 2279 гривень 33 копійки.

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину і кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка).

Злочин, який вчинила ОСОБА_4 , передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості. За місцем навчання обвинувачена характеризуються задовільно.

ОСОБА_4 після вчинення злочину щиро покаялась та активно сприяла його розкриттю. Ці обставини свідчать про те, що обвинувачена на момент постановлення вироку не потребує призначення до неї покарання. У зв`язку з цим суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру. Всі учасники процесу не заперечили проти застосування до обвинуваченої примусових заходів виховного характеру, а її законний представник зобов`язалась забезпечити належну її поведінку.

Прокурор вважає за необхідне застосувати до обвинуваченої наступні примусові заходи виховного характеру:

-застереження;

-обмеження дозвілля у вечірній час без супроводу дорослих;

-передачу під нагляд матері.

Відповідно до ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання.

У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження;

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років. Умови перебування в цих установах неповнолітніх та порядок їх залишення визначаються законом.

3. До неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у частині другій цієї статті. Тривалість заходів виховного характеру, передбачених у пунктах 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

4. Суд може також визнати за необхідне призначити неповнолітньому вихователя в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи, що ОСОБА_4 є неповнолітньою, вчинила злочин середньої тяжкості, внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання, то суд вважає за можливе застосувати до неї такі примусові заходи виховного характеру:

-застереження;

-обмеження дозвілля у формі заборони з 22 до 06 години без супроводу дорослих відвідувати парки, сквери, кафе до досягнення повноліття;

-передачу під нагляд матері до досягнення повноліття.

Речовий доказ: телефон «Meizu M5C» залишити потерпілому ОСОБА_8 .

З обвинуваченої підлягають стягненню на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 572 гривні.

Керуючись ст. ст. 365, 369, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України,-

ухвалив:

Визнати винною ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 185 Кримінального кодексу України.

Застосувати щодо неповнолітньої ОСОБА_4 примусові заходи виховного характеру у виді:

-застереження;

-обмеження дозвілля у формі заборони ОСОБА_4 з 22 до 06 години без супроводу дорослих відвідувати парки, сквери, кафе до досягнення повноліття;

-передачі ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_5 до досягнення повноліття.

Речовий доказ: телефон «Meizu M5C» залишити потерпілому ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення експертизи в розмірі 572 гривні.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1