В И Р О К
іменем України

21 березня 2019 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області

головуючий суддя ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000284 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Васищеве Харківського району Харківської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, розлучений, не працює, мешканець АДРЕСА_1 , вважається таким, що не має судимості відповідно до статті 89 Кримінального кодексу України,

у злочині, передбаченому частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

11 квітня 2018 року близько 08:45 години в АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , будучи у стані алкогольного сп`яніння, маючи раптово виниклий умисел на незаконне проникнення до житла, діючи на порушення вимог статті 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла, без дозволу власника, шляхом розбиття скла балконної рами та вікна, незаконно проник до належної ОСОБА_5 квартири АДРЕСА_3 , в якій на той час мешкав її чоловік ОСОБА_6 , де пройшов до кімнати кухні став вживати продукти харчування, після чого ліг спати на ліжку в одній із кімнат вказаної квартири.

Зазначеними діями ОСОБА_4 вчинив незаконне проникнення до житла, тобто злочин, передбачений частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України.
Викладені вище обставини кримінального провадження щодо місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення не оспорювалися учасниками судового провадження, які під час судового розгляду не заперечували проти того, щоб суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин.

З`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин; відсутні сумніви у добровільності їх позиції; роз`яснивши, що сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні незаконного проникнення до житла визнав у повному обсязі та показав, що напередодні ночував у свого сусіда ОСОБА_6 , оскільки у належній йому квартирі проживали квартиранти, які його не впустили. 11.04.2018 вранці він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знову прийшов до сусіда, однак дома нікого не було. Тоді він розбив скло балконної рами та вікна і проник до квартири, де ліг спати.

У вчиненому злочині щиро розкаявся, виявив готовність нести відповідальність за вчинений злочин.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які є належними, допустимими та достатніми для ухвалення обвинувального вироку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 є винуватим у незаконному проникненні до житла, і його дії належить кваліфікувати за частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України.

Під час призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до вимог статей 65-67 Кримінального кодексу України, судом враховано наступні обставини:

- ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України є злочином невеликої тяжкості;

- обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 66 Кримінального кодексу України, якою визнається щире каяття обвинуваченого, що виявилося у критичному ставленні до вчиненого та твердженнях про правомірну поведінку в майбутньому;

- обставину, що обтяжує покарання відповідно до пункту 13 частини 1 статті 67 Кримінального кодексу України, якою визнається вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння;

- особу винного, який в силу статті 89 Кримінального кодексу України не судимий (а. п. 78, 79), на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебував (а. п. 76); тимчасово не працює, не одружений, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило (а. п. 75). на час судового розгляду проходить соціальну реабілітацію в БО "БФ "Я врятований" від нарко-, алкозалежносності, де характеризується позитивно (а. п. 81).

З урахуванням сукупності зазначених відомостей щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення нових злочинів є покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 162 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у злочині, передбаченому частиною 1 статті 162 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) грн 00 к.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 395 Кримінального процесуального кодексу України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1