Провадження № 1-кс/752/7487/18
У Х В А Л А

09.11.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , прокурора прокуратури м.Києва ОСОБА_4 , розглянувши клопотання Національного банку України про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні № 0000480,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні № 0000480 від 20.05.2013 р., а саме: з офісно-складського комплексу літ.»А» загальною площею 6390 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 27.06.2013 р. у справі № 752/11351/13-к задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ МВС України в м.Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_4 та накладено арешт на офісно-складський комплекс літ.»А» загальною площею 6390 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник посилається на те, що Національний банк України в процедурі реалізації предмета іпотеки, яким є зазначені офісно-складські приміщення, набуло право власності на них.

Наявність зазначеного арешту нерухомого майна обмежує права Національного банку України, в зв`язку з чим заявник звернувся до суду про скасування арешту майна, оскільки необхідність у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження відпала.

В ході судового розгляду представник заявника підтримала клопотання про скасування арешту майна, оскільки необхідність у ньому відпала, з огляду на мету застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки офісно-складський комплекс літ.»А» загальною площею 6390 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Святопетрівське (Петрівське), вул..Київська, буд.43, не визнавався речовим доказом у кримінальному провадженні, арешт на зазначене майно накладався з метою його збереження, оскільки він був об`єктом злочинних посягань, а отже мета застосування заходів забезпечення кримінального провадження досягнута.

Вислухавши представника заявника та прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що в провадженні Головним слідчим управлінням Національної поліції України знаходиться кримінальне провадження № 0000480 від 20.05.2013 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що колишній ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАЙСР» ОСОБА_6 будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, вчинила діяння, спрямовані на відчуження майна підприємства, яке перебувало в іпотеці Національного банку України, чим банку завдано шкоди в особливо великих розмірах на загальну суму 43 384 854. 91 грн.

Предметом іпотеки є офісно-складський комплекс літ. «А» загальною площею 6 390.0 кв. м.. що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000480 від 20.05.2013 р. на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 27.06.2013 р. на офісно-складський комплекс літ.»А» загальною площею 6390 кв.м., що розташований за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Святопетрівське (Петрівське), вул..Київська, буд.43, накладено арешт.

Метою застосування даного виду заходів забезпечення кримінального провадження відповідно до ухвали слідчого судді було збереження майна, що є об`єктом злочину та здобуто злочинним шляхом.

Судом встановлено, що Ухвалою Господарського суду міста Києва порушено провадження у справі № 44/209-6 про банкрутство TOB "СТАЙЄР".

Постановою Господарського суду міста Києва від 06.04.2010 у справі № 44/209-6 TOB "СТАЙЄР" визнано банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру.

29.06.2010 ухвалою Господарського суду міста Києва затверджено Мирову угоду у справі № 44/209-6. за умов якої право власності на предмет іпотеки перейшло до ПП "МАРКОС".

При примусовому виконанні виконавчого напису нотаріус) про стягнення з ПП "МАРКОС" на користь ТзОВ "1НПРОМС" (векселедержателя простого векселя) боргу, 11.06.2012 державним виконавцем були проведені публічні торги з реалізації арештованого нерухомого майна.

Нерухоме майно було придбано фізичної особою ОСОБА_7 за ціною 1 185 000, 00 грн.. яким перед тим було укладено Кредитний договір від 11.06.2012 з Кредитної спілкою "КС Володар" на суму 1 200 000.00 грн.

Вказане нерухоме майно було передано ОСОБА_7 Кредитній спілці "КС Володар" в іпотеку, в забезпечення виконання Кредитного договору від 11.06.2012 р..

09.07.2012 між Кредитною спілкою "КС Володар" і Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "С-ПРОФІТ ЛТД" був укладений Договір купівлі-продажу заставної ОСОБА_7 .

12.10.2012 між ОСОБА_7 та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю "С-ПРОФІТ ЛТД" укладений Договір про задоволення вимог іпотекодержателя. за яким право власності на спірне майно, а саме: офісно-складський комплекс літ.»А» загальною площею 6390 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , передано Приватній компанії з обмеженою відповідальністю "С-ПРОФІТ ЛТД".

У провадженні відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебувало виконавче провадження № 54441905. відкрите 04.08.2017 на виконання наказу Господарського суду Київської області від 12.05.2017 у справі № 5/62 відповідно до якого: звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 16.03.2009 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим номером 771. а саме: офісно-складський комплекс літ. «А», загальною площею 6 390.0 кв. м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності приватній компанії з обмеженою відповідальністю «С-ПРОФІТ ЛТД» - для задоволення вимог Національного банку за кредитним договором № 08/09/10 від 16.03.2009 в розмірі 43 384 854.90 грн., у том числі: 40 200 000.00 гри -сума кредиту: 3 143 860.25 грн -проценти за користування кредитом; 40 994.65 грн - пеня за прострочення сплати процентів за кредитом; визначено спосіб реалізації нерухомого майна, шляхом проведення прилюдних торгів, за початковою піною для його подальшої реалізації у сумі 43 384 854.90 грн.

Під час проведення виконавчих дій здійснено опис та арешт нерухомого майна і в подальшому воно було передано на реалізацію шляхом проведення електронних торгів.

Згідно з протоколами про проведення електронних торгів № 320385 від 12.03.2018 (реєстраційний номер лота 264426). № 328690 від 26.04.2018 (реєстраційний номер лота 271884) та№ 337752 від 11.06.2018 (реєстраційний номер лота 279323). всі електронні торги було визнано такими, що не відбулись на підставі відсутності допущених учасників торгів.

Як встановлено в ході розгляду копотання, Правлінням Національного банку України прийнято рішення скористатись правом, передбаченим статтею 49 Закону України «Про іпотеку», та придбати нереалізований на третіх електронних торгах офісно-складський комплекс літ.»А» загальною площею 6390 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, за початковою піною його продажу на третіх прилюдних торгах - 30 369 398.43 грн.

01.08.2018 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України видано акт № 54441905/24 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.
Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
В силу положень ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого. Їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Слідчим суддею встановлено, що офісно-складський комплекс літ.»А» загальною площею 6390 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не визнавався речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Зазначені приміщення перейшли у власність Національного банку України, який був заявником у кримінальному провадженні.

Тобто, мета застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно, що було об`єктом злочинних посягань, на даній стадії проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні досягнута.

Наявність арешту майна обмежує права заявника як власника.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання Національного банку Україна про скасування арешту з майна.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 167, 170, 174, 376, КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання Національного банку України про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні № 0000480 задовольнити.

Скасувати арешт, що накладений відповідно до ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 27.06.2013 р. (справа № 752/11351/13-к).

Зняти арешт з офісно-складського комплексу літ.»А» загальною площею 6390 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя