1Справа № 335/7010/18 1-кс/335/32/2019
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2019 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 24.05.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000146 від 18.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 24.05.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000146 від 18.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України

Зі скарги вбачається, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000146 від 18.04.2018 року за ч.1 ст.366 КК України, внесеному до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2018 року за заявою ОСОБА_3 щодо внесення слідчим за відомо неправдивих відомостей до постанови про закриття кримінального провадження щодо внесення слідчим слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_5 за відомо неправдивих відомостей до постанови про закриття кримінального провадження.

Заявник вказує, що 22.05.2018 року ним подано заяву до прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 у якій він вказував на невиконання вимог статей 55,56 КПК України при реєстрації кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за №№0000146 від 18.04.2018 року за ч.1 ст.366 КК України.

24.05.2018 року прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 прийнято постанову про відмову у визнанні його потерпілим.

Заявник вважає, що постанова про відмову у визнанні потерпілим є необґрунтованою та незаконною, так як він не звертався із клопотанням про визнання його потерпілим. Статусу потерпілого він набув з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, при цьому у нього, відповідно до ч.2 ст.55 КПК України виникли права та обов`язки, однак йому не була вручена пам`ятка про процесуальні права та обов`язки.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав скаргу та просив її задовольнити, на зазначених у ній підставах.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду скарги повідомлявся у встановленому законом порядку. Суду надав заяву про розгляд скарги за його відсутності, а скаргу залишити без задоволення, оскільки за результатами розслідування вказаного провадження 16.01.2019 року прийнято рішення про його закриття.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши учасників, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора чи слідчого про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Під час розгляду скарги встановлено, що слідчим відділом прокуратури Запорізької області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000146 від 18.04.2018 року за ч.1 ст.366 КК України, внесеному до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.04.2018 року за заявою ОСОБА_3 щодо внесення слідчим за відомо неправдивих відомостей до постанови про закриття кримінального провадження щодо внесення слідчим слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_5 за відомо неправдивих відомостей до постанови про закриття кримінального провадження.

22.05.2018 року ОСОБА_3 звернувся до прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 із заявою про виконання відносно нього ст.ст.55,56 КПК України.

24.05.2018 року прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 прийнято постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим з тих підстав, що ст.366 КК України не передбачає наявність потерпілого від кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно ч.2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч.3 ст.55 КПК).

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч.5 ст.55 КПК).

Таким чином стаття 55 КПК містить як визначення поняття потерпілого так і порядок виникнення його прав та обов`язків, а також чітко визначає форму та порядок прийняття рішення слідчим про відмову у визнанні потерпілим. Із змісту цієї статті слідує, що права та обов`язки потерпілого виникають у особи: в одному випадку - з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення; в іншому - з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Якщо слідчий не вважає особу потерпілою, то виносить про це вмотивовану постанову в кожному випадку.

Рішення слідчого приймається у формі постанови, яка виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий визнає це за необхідне (ч.3 ст.110 КПК).

В судовому засіданні встановлено, що прокурором заява ОСОБА_3 від 22.05.2018 року вирішена у відповідності з наведеними вимогами ст.ст..55, 110 КПК, так як прийнята вмотивована постанова по суті заяви.

Юридичною підставою для появи у кримінальному процесі потерпілого є виникнення передбачених законом приводів для визнання особи потерпілою, зокрема її заяви про злочин, яким їй завдано шкоди. Разом з тим, наявні у суду матеріали не свідчать про спричинення заявнику будь-якої шкоди завданої кримінальним правопорушенням за ч.1 ст.366 КК України.
Крім того, відповідно до витягу з ЄРДР наданого прокурором вбачається, що кримінальне провадження №№0000146 від 18.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України закрито 16.01.2019 року на підставі ч.1 ст.284 КПК України.
Згідно ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306, 307,309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_4 від 24.05.2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000146 від 18.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1