1-536/11
1-в/465/289/18
У Х В А Л А
Іменем України
03.12.2018 м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
представника КЗ ЛОКПЛ (лікар-психіатр) ОСОБА_5
хворої: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру хворому ОСОБА_6 , 1986 року народження, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що скоїла суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 112 КК України,
в с т а н о в и в:
Заступник головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 звернувся в суд із заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку .
В обґрунтування заяви покликаються на те, що у Комунальному закладі «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» знаходиться на примусовому лікуванні ОСОБА_6 , 1986 року народження. Поступила в КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» 28.07.2011 року на стаціонарну судову-психіатричну експертизу. 12.10.2011 року постановою Франківського районного суду м.Львова застосовано до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом. 09.08.2016 року ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська змінено ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом і перевід її для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричної лікарні у відділення з звичайним наглядом за місцем реєстрації. 15.09.2016 року перебуває на лікуванні в КЗ ЛОР «ЛОКПЛ» по теперішній час. Вказують, що наданий час пацієнтка знаходиться в стані стійкої ремісії : поведінка впорядкована, настрій рівний. Психопродуктивна симптоматика відсутня. Психічний стану стабільний на протязі року. Ознак агресивного та аутоагресивної поведінки не виявляє. Свідомо приймає ліки, обговорює різні стратегії лікування з розуміння відноситься до потреби довготривалого приймання ліків в амбулаторних умовах. Критична до своєї хвороби і скоєного злочину. Згідно висновку лікарів-психіатрів від 04.10.2018 року рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку. На підставі наведеного просять заяву задоволити.
У судовому засіданні представник заявника КЗ ЛОКПЛ лікар психіатр ОСОБА_5 , підтримала заяву на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 .
Захисник в судовому засіданні подану заяву підтримав, просив задволити.
Прокурор заперечила щодо задоволення вказаної заяви, оскільки відповідно до ст. 92 КК України метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише обов`язкове лікування, а також і запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.
Дослідивши матеріали заяви, заслухавши думку прокурора яка заперечила проти задоволення заяви, та представника КЗ «ЛОКПЛ» (лікаря-психіатра), захисника, які підтримали згадану заяву, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.
Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 09.08.2016 року змінено застосування примусових заходів медичного характеру, застосовані постановою Франківського районного суду м.Львова від 12.10.2011 року відносно ОСОБА_6 , 1986 року народження, і перевести її для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричної лікарні у відділення із звичайним наглядом.
Відповідно до вимог п.1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Судом встановлено що ухвалами Франківського районного суду м.Львова від 07.02.2017 року, 23.06.2017 року, 28.12.2017 року продовжено ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні із звичайним наглядом.
Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 26.04.2018 року змінено ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.08.2018 року ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 26.04.2018 року скасовано, у задоволенні заяви заступника головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівської обласної ради «Львівського обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 про зміну ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку відмовлено.
Із висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру № 67 від 04.10.2018 року вбачається, що наданий час пацієнтка знаходиться в стані стійкої ремісії: поведінка впорядкована, настрій рівний. Психопродуктивна симптоматика відсутня. Психічний стану стабільний на протязі року. Ознак агресивного та аутоагресивної поведінки не виявляє. Чиста, охайна, слідкує за своїм зовнішнім виглядом. В розмові ввічнила, коректна. Час проводить серед свідомих хворих, охоче вступає в спілкування з лікарем, медичним персоналом. Значно зменшилися прояви емоційно-вольового дефекту: тепло зустрічає батька, активно веде переписку з родичами та подругами, обтяжувано перебування у лікарні, висловлює реальні плани на майбутнє, цікавиться випискою. Займається бісероплетінням, малює картини. Свідомо приймає ліки, обговорює різні стратегії лікування з розуміння відноситься до потреби довготривалого приймання ліків в амбулаторних умовах. Критична до своєї хвороби і скоєного злочину. Згідно висновку лікарів-психіатрів від 04.10.2018 року рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Однак, на переконання суду такий висновок лікарської комісії є передчасним, оскільки зі встановлених обставин не вбачається, що внаслідок здійсненого лікування у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стан здоров`я ОСОБА_8 настільки змінився, що остання не становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих. Оскільки на даний час ОСОБА_8 продовжує страждати хронічним психічним захворюванням у вигляді параноїдної шизофренії, безперервний тип перебігу з дефектом особи, стан стійкої ремісії, а тому суд приходить до висновку про безпідставність заяви представника медичного закладу, відтак у її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст.92-95 КК України, ст. ст. 512-514 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
у задоволенні заяви комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1