Справа № 752/921/19
Провадження №: 1-кс/752/927/19
У Х В А Л А

18.01.2019 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , про секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури та підтримання державного обвинувачення управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури АР Крим ОСОБА_4 про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001114 від 10.04.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури та підтримання державного обвинувачення управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури АР Крим ОСОБА_4 про накладення арешту на інформацію, яка міститься на (жорстких дисках, сервера, тощо) без її вилучення у володільця, яка знаходяться у володінні ПрАТ «ВФ Україна» (), що розташоване в м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 та на яких міститься інформація щодо телефонних з`єднань колишніх працівників МВС України за період з за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовольнити з викладених підстав.

Також, у клопотанні просить з метою забезпечення арешту розглянути клопотання без участі представника ПрАТ «ВФ Україна».

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі та на підставі ч.4 ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом прокуратури АР Крим здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001114 від 10.04.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Із клопотання слідчого вбачається, що громадяни України із числа колишніх працівників МВС України, бажаючи допомогти у проведенні підривної діяльності проти України та зробити свій особистий внесок у створенні та функціонуванні в АР Крим системи органів державної влади Російської Федерації, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, діючи на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України в інтересах Російської Федерації, взяли участь у створенні на території АР Крим незаконних органів влади та вступили до лав так званого Міністерства внутрішніх справ по Республіці Крим, чим забезпечили посилення тимчасової окупації півострова Крим та функціонування незаконно створеної системи органів внутрішніх справ на вказаній території.

В ході досудового розслідування встановлено, що станом на 01.03.2014 загальна штатна чисельність працівників ГУ МВС України в АР Крим становила 9786 одиниць, УМВС України в м. Севастополі 2027 одиниць. Фактична чисельність працівників на зазначену дату становила: в ГУ МВС України в АР Крим 8989 осіб, в УМВС України в м. Севастополі 1856 осіб.

На даний час органом досудового розслідування ідентифіковано 6063 осіб, із числа колишніх працівників МВС України. Дані працівники перевіряються органами досудового розслідування на причетність до вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Крім того встановлено, що в період окупації АР Крим вищезазначені особи користувались мобільним зв`язком українських операторів ТОВ «Лайфселл» (), ПрАТ «Київстар» (), ПрАТ «ВФ Україна» (). У ході проведення досудового розслідування встановлено, що громадяни України із числа колишніх працівників МВС України користувались мобільним зв`язком українського оператора, а саме: ПрАТ «ВФ Україна» ().

У ході розслідування виникла необхідність у отриманні в операторів телекомунікацій інформації про з`єднання абонентів, термін зберігання якої обмежений і у більшості випадків не зберігається операторами понад три роки.

Розслідування вищезазначеного кримінального провадження - це постійно триваючий процес, пов`язаний із проведенням великої кількості слідчих (розшукових) дій спрямованих на отримання (збирання) доказів, перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні.

При цьому, інформація про з`єднання абонентів за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, якою володіють оператори телекомунікацій, має важливе значення для встановлення осіб, причетних до вчинення конкретних кримінальних правопорушень, свідків та інших обставин, які сприяють розкриттю злочинів.

У подальшому плануються заходи (подача клопотань) з метою отримання тимчасового доступу до номерів телефонів колишніх працівників МВС України для встановлення місцезнаходження абонентів та їх дзвінків під час окупації з метою встановлення хронології подій самої окупації АР Крим та причетних осіб.

У ході досудового розслідування 10.01.2018 винесено постанову про визнання речовим доказом інформацію щодо телефонних з`єднань ідентифікованих 6063 осіб, із числа колишніх працівників МВС України за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, яка міститися на жорстких дисках, серверах операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» (), ПрАТ «Київстар» (), ПрАТ «ВФ Україна» ().

Санкцією за ч. 1 ст. 111 КК України, передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Зокрема, перевірка показань свідків, перевірка осіб на причетність до вчинення кримінального правопорушення, зумовлює необхідність отримання в операторів телекомунікацій інформації про з`єднання абонентів, після опрацювання якої, встановивши коло спілкування, можна встановити нових свідків подій, свідків вчинення кримінальних правопорушень, а також осіб причетних до вчинення кримінальних правопорушень.

Оператором телекомунікацій згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про телекомунікації» є суб`єкт господарювання, який має право на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій із правом на технічне обслуговування та експлуатацію телекомунікаційних мереж.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про телекомунікації» оператори, провайдери телекомунікацій повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

У той же час, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про телекомунікації» оператори телекомунікацій зобов`язані зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином, оператори мобільного зв`язку мають право на видалення записів про надані телекомунікаційні послуги після спливу трьохрічного терміну, що може призвести до втрати доказів.

Зазначені вище обставини мають суттєве значення для кримінального провадження. Без їх отримання неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, встановити всіх осіб, причетних до вчинення вищевказаних злочинів, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Виходячи зі змісту вимог ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення, згідно п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Доказами у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, серед іншого, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно вимог ч. 1 ст. 170 КПК України - Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

В рамках зазначеного кримінального провадження, 10.01.2018 винесено постанову про визнання речовим доказом інформацію щодо телефонних з`єднань ідентифікованих 6063 осіб, із числа колишніх працівників МВС України за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, яка міститися на жорстких дисках, серверах операторів мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» (), ПрАТ «Київстар» (), ПрАТ «ВФ Україна» ().

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що слідчим в клопотанні доведено, що з метою збереження речового доказу, запобігання знищення інформації, у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту на інформацію, яка міститься на (жорстких дисках, сервера, тощо), яка знаходяться у володінні ПрАТ «ВФ Україна» (), у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :
Клопотання старшого слідчого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_3 , погоджене з прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури та підтримання державного обвинувачення управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим ОСОБА_4 - задовольнити.

Накласти арешт на інформацію, яка міститься на (жорстких дисках, сервера, тощо) без її вилучення у володільця, яка знаходяться у володінні ПрАТ «ВФ Україна» (), що розташоване в м. Київ, вул. Лейпцизька, 15 та на яких міститься інформація щодо телефонних з`єднань колишніх працівників МВС України за період з за період з 01.01.2014 по 31.12.2016:

-про вхідні і вихідні з`єднання всіх абонентських номерів на території України, в тому числі, нульові, із зазначенням дати та часу таких з`єднань, тривалості, абонентських номерів, з якими вони відбувались, із наведенням IMEI кодів (IMEI код міжнародний ідентифікатор мобільного обладнання) відповідних IMEI - терміналів (мобільних пристроїв), з якими використовувались відповідні абонентські номери, із прив`язкою до базових станцій операторів мобільного зв`язку з наведенням ідентифікаційних номерів відповідних базових станцій, кодів географічних регіонів відповідних базових станцій, адрес та географічних координат, місцезнаходження відповідних базових станцій, дистанції від відповідних IMEI-терміналів до відповідних базових станцій під час здійснення всіх типів таких з`єднань, типу мережі, частот, на яких працюють відповідні базові станції, азимутів, секторів базових станцій, ширини секторів, у градусах і всіх інших наявних параметрів відповідних базових станцій та всіх інших наявних параметрів кожного із відповідних з`єднань;

-про відправлені і отримані текстові та інші повідомлення (sms-повідомлення, mms-повідомлення) з цих абонентських номерів із зазначенням дати та часу відправлення, одержання абонентських номерів, з яких вони надійшли чи на які відправлялися із прив`язкою до базових станцій операторів мобільного зв`язку з наведенням ідентифікаційних номерів відповідних базових станцій, кодів географічних регіонів відповідних базових станцій, адрес та географічних координат місцезнаходження відповідних базових станцій, дистанції від відповідних IMEI-терміналів до відповідних базових станцій під час здійснення всіх типів таких з`єднань, типу мережі, частот, на яких працюють відповідні базові станції, азимутів, секторів базових станцій, ширини секторів, у градусах і всіх інших наявних параметрів відповідних базових станцій та всіх інших наявних параметрів кожного із відповідних з`єднань;

-про з`єднання з мережею «Інтернет» цифр абонентських номерів із зазначенням всіх наявних технічних параметрів, дати та часу таких з`єднань із прив`язкою до базових станцій операторів мобільного зв`язку з наведенням ідентифікаційних номерів відповідних базових станцій, кодів географічних регіонів відповідних базових станцій, адрес та географічних координат місцезнаходження відповідних базових станцій, дистанції від відповідних IMEI - терміналів до відповідних базових станцій під час здійснення всіх типів таких з`єднань, типу мережі, частот, на яких працюють відповідні базові станції, азимутів, секторів базових станцій, ширини секторів, у градусах і всіх інших наявних параметрів відповідних базових станцій;

- про місця знаходження IMEI-терміналів відповідних абонентських номерів (реєстрацію у відповідних мобільних мережах) із наведенням ідентифікаційних номерів відповідних базових станцій, кодів географічних регіонів відповідних базових станцій, адрес та географічних координат місцезнаходження відповідних базових станцій, дистанції від відповіднихIMEI - терміналів до відповідних базових станцій під час здійснення всіх типів таких з`єднань, типу мережі, частот, на яких працюють відповідні базові станції, азимутів, секторів базових станцій, ширини секторів, у градусах і всіх інших наявних параметрів відповідних базових станцій.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1