ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/7035/18
Провадження № 1-кс/362/2256/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 грудня 2018 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого - ОСОБА_4
розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002102 від 03.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
в с т а н о в и в:
04 грудня 2018 року слідчий СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся із клопотанням про арешт на речі, вилучені в ході проведення обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на курточку чорного кольору, яку було поміщено до поліетиленового спец. пакету «Експертна служба» №3214126 та резинові чоботи чорного кольору із затяжками на горловині, які було поміщено до поліетиленового спец. пакету «Експертна служба» №3267777, з метою отримання доказів щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що в провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002102 від 03.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого.
В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 02.12.2018 року, близько 22 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перебували в кімнаті квартири по АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_8 , де в ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виник прямий умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .
Реалізовуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та маючи на меті настання таких наслідків, з мотиву особистих неприязних відносин, ОСОБА_6 наблизився до останнього, який в цей час спав на підлозі, та умисно наніс йому близько шести ударів руками, зібраними в кулак, в область голови, обличчя та тулуба.
Після вказаних дій ОСОБА_5 наблизився до ОСОБА_6 , який в цей час наносив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , де вони, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вдвох, ногами, взутими у взуття, почали умисно наносити тілесні ушкодження останньому, тим самим доводячи свій злочинний умисел до кінця.
В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер на місці.
Згідно повідомлення Васильківського бюро СМЕ №408 від 03.12.2018, смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , настала внаслідок закритої внутрішньочерепної травми.
Виходячи з вище викладеного, 03 грудня 2018 року, в порядку ст. 208 КПК України під час затримання підозрюваного у вчиненні вищевказаного злочину ОСОБА_5 старшим слідчим ОСОБА_9 у відповідності до вимог ч.3 ст. 208, ч.7 ст. 223 та ст. 236 КПК України, було проведено обшук підозрюваного ОСОБА_5 , вході проведення якого в останнього було вилучено курточку чорного кольору, яку було поміщено до поліетиленового спец. пакету «Експертна служба» №3214126 та резинові чоботи чорного кольору із затяжками на горловині, які було поміщено до поліетиленового спец. пакету «Експертна служба» №3267777.
Вказані речі було вилучено до камери зберігання речових доказів Васильківського ВП.
Таким чином в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладанні арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку гр. ОСОБА_5 .
Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили його задовольнити в повному обсязі.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення підозрюваного, його захисника з метою забезпечення арешту майна.
Фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України не здійснювалась, оскільки таке клопотання не заявлялось.
Заслухавши прокурора та слідчого, вивчивши матеріали клопотання, кримінальне провадження за №0002102 від 03.12.2018 року, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як вбачається із матеріалів клопотання, у провадженні СВ Васильківського ВП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування за №0002102 від 03.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (а.с.к.3).
Положенням ч. 2 ст. 121 КК України, передбачено відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене способом, що має характер особливого мучення, або вчинене групою осіб, а також з метою залякування потерпілого або інших осіб, чи з мотивів расової, національної або релігійної нетерпимості, або вчинене на замовлення, або таке, що спричинило смерть потерпілого.
Згідно протоколу огляду місця події від 03.12.2018 р., в кімнаті квартири по АДРЕСА_1 виявлено та вилучено вищевказане майно (а.с.к.5).
Відповідно до постанови про визнання прилучення до справи речових доказів від 03.12.2018 року вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0002102 від 03.12.2018 року (а.с.к17).
З огляду на викладене, враховуючи, що вилучені під час проведення огляду речі, про накладення арешту на які порушує питання слідчий, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення та проведення необхідних експертиз, отримання доказів, збереження речових доказів, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність арешту зазначеного майна.
На підставі наведеного та керуючись ч. 2 ст. 187 КК України, ст. ст. 22, 98, 107, 131, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України,
у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Васильківського відділу поліції ГУ НП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002102 від 03.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: на курточку чорного кольору, яку було поміщено до поліетиленового спец. пакету «Експертна служба» №3214126 та резинові чоботи чорного кольору із затяжками на горловині, які було поміщено до поліетиленового спец. пакету «Експертна служба» №3267777.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії. Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_10