Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/883/18
Провадження по справі № 1-кп/281/19/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2019 року смт Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
провівши в приміщенні суду в смт Лугини судове засідання по кримінальному провадженню №0000182 від 03.09.2018, яке надійшло на адресу суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Лугинського районного суду Житомирської області знаходиться кримінальне провадження №0000182 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи своє клопотання тим, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, останній раз: 22.06.2018 р. Коростенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 286, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення не став та повторно скоїв новий умисний тяжкий злочин, а тому в наявності є ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Зокрема, перебуваючи на свободі може впливати на потерпілого, свідків, які ще не допитані, може вчинити дії направлені на залякування останніх, з метою зміни ними своїх показів на його користь, переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати встановленню істини по справі іншим чином.
Крім того зазначила, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж той, що було обрано обвинуваченому буде недоцільним, так як обвинувачений вчинив новий тяжкий злочин під час іспитового строку, крім того він оголошувався в розшук.
Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 .
Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Суд, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі приходить до наступних висновків.
09.10.2018 слідчим суддею Лугинського районного суду Житомирської області під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, строк якого закінчується 07.12.2018 включно.
Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 06.12.2018 строк тримання під вартою ОСОБА_4 продовжено на 60 днів, тобто до 03 лютого 2019 року включно.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.
До зазначеної вище дати судове провадження не може бути завершеним з об`єктивних причин.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, останній раз був засуджений 22.06.2018 р. Коростенським міськрайонним судом за ч.2 ст. 286, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки.
Однак маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, будучи на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 роки, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив та повторно, під час іспитового строку, вчинив новий тяжкий злочин.
Вказане може свідчити про те, що обвинувачений, в разі звільнення з-під варти, може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від суду або від виконання процесуальних рішень, впливати на потерпілих та свідків, або вчиняти нові злочини.
Таким чином, оскільки на даний час присутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу, щодо можливості неналежного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків або перешкоджання встановленню істини в справі, а також враховуючи, що ОСОБА_4 може в подальшому переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти зазначеним ризикам.
На підставі вищевикладеного і враховуючи тяжкість вчиненого злочину, беручи до уваги матеріальний, сімейний стан обвинуваченого, його соціальну репутацію, тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується, вчинення тяжкого злочину під час іспитового строку, перебування в розшуку, відсутність міцних соціальних зв`язків обвинуваченого, у тому числі відсутність у нього родини та утриманців, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, навчання, проживання, характер протиправних дій, які ставляться йому в провину, наявності неодноразової судимості, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , який був обраний 09.10.2018 слідчим суддею Лугинського районного суду Житомирської області, залишений без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 31.10.2018, продовжений ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 06.12.2018 - необхідно повторно продовжити.
Відповідно клопотання захисника про обрання обвинуваченому запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, а саме цілодобового домашнього арешту суд не вбачає можливим задовільнити виходячи з вищевикладеного обгрунтування необхідності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, стосовно адреси за якою захисник просить застосувати запобіжний захід в вигляді домашнього арешту, то в судовому засіданні встановлено та підтверджено в ході допиту свідка ОСОБА_6 , яка є власницею будинку за адресою: АДРЕСА_1 , там проживає її донька з трирічним сином, а сама вона проживає за іншою адресою. Свідок зазначила, що з обвинуваченим ОСОБА_4 їх не пов`язують жодні родинні стосунки, хоча він дійсно деякий час проживав за вищевказаною адресою на підставі того, що там проживав його рідний брат, який співмешкав з її донькою, але останній з 2017 року там не проживає, так як перебуває в місцях позбавлення волі.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку встановленому законом.
Вирішуючи питання про доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує вимоги пп. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, крім того суд враховує те, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити щодо обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі цілодобового домашнього арешту, не буде достатнім для забезпечення уникнення визначених вище ризиків.
Враховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість правопорушення та розмір майнової шкоди, завданої правопорушенням, у вчиненні якого він обвинувачується, та те, що він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, суд вважає за необхідне визначити заставу, відповідно до п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Крім того прокурором в судовому засіданні було заявлено клопотання про допит в наступному судовому засіданні свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в режимі відеоконференції з Корольовським районним судом м. Житомира, враховуючи віддаленість їх місця проживання від Лугинського районного суду Житомирської області.
Учасники судового провадження проти задоволення даного клопотання не заперечували.
Тому, на підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 331, 336 КПК України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовільнити.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України на 60 днів, тобто до 29 березня 2019 року включно.
На підставі ст. 183 ч. 3 КПК України, визначити розмір застави - 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 73640 ( сімдесят три тисячі шістсот сорок) грн. 00 коп.
В разі внесення застави обвинувачений підлягає звільненню з-під варти негайно та, на підставі ст. 194 ч. 5 КПК України, зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.
Наступне судове засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України призначити на 15 лютого 2019 року на 10 год. 00 хв.
В наступне судове засідання викликати прокурора, захисника, потерпілого ОСОБА_9 , свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , повторити виклик свідка ОСОБА_17 та доставити з Житомирського СІЗО № 8 обвинуваченого ОСОБА_4 .
Проведення судового засідання, призначеного на 15 лютого 2019 року на 10 год. 00 хв. по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, здійснювати дистанційно у режимі відеоконференції між Лугинським районним судом Житомирської області та Корольовським районним судом м. Житомира.
Доручити Корольовському районному суду м. Житомира забезпечити проведення судового засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, за участю свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в режимі відеоконференції.
Зобов`язати уповноважену службову особу Корольовському районному суду м. Житомира вручити вищезазначеним особам пам`ятки про їх процесуальні права, перевірити їх документи, що посвідчують особу, та перебувати до закінчення судового засідання поряд з ними.
Копію ухвали негайно надіслати до Корольовського районного суду м. Житомира, для організації проведення відеоконференції відповідно до вимог ст.336 КПК України.
Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відеозапису.
Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.
Повний текст ухвали оголосити 04 лютого 2019 року о 12 годині 00 хвилин в приміщенні Лугинського районного суду Житомирської області.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1