Провадження № 1-кп/643/807/19
Справа № 643/648/19
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.02.2019 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0006851 від 07.12.2018року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 06.11.2007року Московським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 1 рік,

- 25.12.2009року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч. 4 ст.70, ч.2ст.263, ч.2 ст.15 ч.2 ст.263, ст.70, ст.71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі, 22.09.2010року звільненого з Харківського СІЗО на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.09.2010року умовно-достроково, на невідбутий строк 11 місяців 25 днів;

- 04.10.2012року Київським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 11.07.2014року звільненого з Темнівської ВК (№100) на підставі ухвали Харківського районного суду від 03.07.2014року згідно ЗУ «Про амністію»;

- 12.09.2016року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком в 3 роки, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2018 року, приблизно о 07год.30хв. ОСОБА_5 разом із своїм знайомим ОСОБА_4 знаходився в кімнаті розташованій за адресою: м. Харків, вул. В. Зубенко, 33 кім. 61. Далі, ОСОБА_5 діючи умисно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме офіційного документу, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, заздалегідь знаючи місце знаходження пластикової картки «monobank | Universal Bank», яка належить його знайомому ОСОБА_4 , скориставшись тим, що останній не спостерігає за його діями, шляхом вільного доступу, без дозволу та відома, таємно вкрав із зовнішньої кишені куртки, яка належить ОСОБА_4 , його пластикову картку «monobank | Universal Bank» № НОМЕР_1 , яка відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992року, підпунктів 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2000року, ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» від 07.12.2000року є офіційним документом та належить потерпілому ОСОБА_4 з метою її подальшого використання у злочинних цілях, а саме заволодіння грошовими коштами. Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник.

Далі, 05.12.2018року, в період часу з 08год.25хв. до 08год.31хв. ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого наміру, спрямованого на таємне викрадення грошових коштів з рахунку банківської картки «monobank | Universal Bank» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність та караність своїх злочинних дій, розуміючи, що банківська картка є офіційним документом, з метою власного збагачення, отримавши можливість розпоряджатися карткою на власний розсуд, діючи повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, здійснив сім банківських операцій з картою «monobank | Universal Bank» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_4 , поза його волею, а саме: 05.12.2018року, ОСОБА_5 , о 08год.25хв. прибув до банкомату який розташований за адресою: м. Харків пр. Ювілейний, 74, де, достовірно знаючи цифровий пін-код до банківської картки, який він побачив при користуванні карткою потерпілим ОСОБА_4 , здійснив сім банківських операцій з банківської картки «monobank | Universal Bank» № НОМЕР_1 , держателем якої є потерпілий ОСОБА_4 , знявши з її рахунку: 08 год. 25 хв. -1040 гривень; 08 год. 28 хв. - 1040 гривень; 08 год. 28 хв.- 1040 гривень; 08 год. 29 хв.- 1040 гривень; 08 год. 30 хв.- 1040 гривень; 08 год. 30 хв.- 1040 гривень; 08 год. 31 хв.- 1040 гривень, що в загальній сумі з урахуванням комісії становить - 7280 гривень, тим самим здійснивши викрадення грошових коштів, що належали потерпілому ОСОБА_4 та завдавши ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму - 7280 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, надав пояснення про обставини їх скоєння, як вказано вище. Фактичних обставин справи не оспорював. Щиро кається у скоєнні злочину. Цивільний позов потерпілого визнає в повному обсязі. Просив суд не карати його суворо. Крім того просив застосувати до нього ст.69 КК України, призначивши покарання більш м`яке ніж передбачено Законом.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив задовольнити його цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Крім того просив призначити обвинуваченому максимальну міру покарання.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи те, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Даючи оцінку показанням ОСОБА_5 , суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю доведена під час судового розгляду та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 357 КК України, як викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів та за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

При призначенні покарання суд у відповідності зі ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки, дані про особу обвинуваченого.

Згідно класифікації злочинів, передбаченій ст.12 КК України, ОСОБА_5 вчинив злочини, які відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості та середньої тяжкості.

У відповідності до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_5 суд у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, характер і ступінь їх суспільної небезпеки, дані про його особу, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за умисні корисливі злочини, знов вчинив умисні злочини, що свідчить о стійкій злочинній спрямованості особистості обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, ставлення його до скоєного, та приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення обвинуваченого не можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання в межах санкції інкримінованих йому злочинів, із застосування ст.70 КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Оскільки ОСОБА_5 засуджено вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.09.2016 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки, та після постановлення вказаного вироку до його відбуття, він скоїв новий злочин, то суд відповідно до ст.71 КК України частково приєднує не відбуту частину зазначеного покарання, виходячи з наступного.

Згідно із положенням ч. 4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

Підстави для застосування до обвинуваченого ст.69 КК України відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 7280грн.00коп. та моральної шкоди у розмірі 720,00грн. підлягає задоволенню із його повним визнанням обвинуваченим.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 слід залишити без змін до набрання вироку законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання

за ч.1 ст.357КК України - у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 12.09.2016року та остаточно призначити покарання у виді 3 /трьох/ років 3 /трьох/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 22.12.2018року.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 22.12.2018року.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання законної сили вироком, залишити раніше обрану - тримання під вартою.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди -7280грн.00коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди 720,00грн., а всього: 8000,00грн. /вісім тисяч гривень/.

Речові докази по справі: СD-R диск з камер відеоспостереження з відділення №36 ПРИВАТБАНКУ залишити в матеріалах кримінального провадження № 0006851 протягом усього часу їх зберігання.
Вирок суду може бути оскаржений до Харківського Апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя - ОСОБА_1