Справа № 675/838/18
Провадження № 1-кп/675/63/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" листопада 2018 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяславі кримінальне провадження № 0000081, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2018 року, про кримінальне правопорушення за ст. 391 КК України, у вчиненні якого обвинувачується

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта базова загальна середня, не військовозобов`язаний, не одружений, неповнолітніх дітей не має, такий, що до засудження проживав у с. Небрат Бородянського району Київської області, раніше судимий

-02 квітня 2014 року Шевченківським районним судом міста Києва за ст. ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 01 рік;

-04 грудня 2014 року Бородянським районним судом Київської області за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі;

-ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зараховано в строк відбування покарання період з 04 грудня 2014 року по 18 лютого 2015 року 02 місяці 14 днів,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , котрий відбував покарання у Ізяславській виправної колонії № 31 Управління державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області (в даний час Державна установа «Ізяславська виправна колонія (№ 31)»), вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань після піддання протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ).

03 квітня 2017 року до ОСОБА_5 постановою начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» № 16 від 03 квітня 2017 року було застосовано захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ) терміном на три місяці за вчинення порушення порядку і умов відбування покарання, яке полягало у тому, що 02 квітня 2017 року о 01 год. 15 хв. ОСОБА_5 намагався порушити локалізацію шляхом подолання огорожі локальної дільниці, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_6 зауваження відреагував грубо та нетактовно, погрожував фізичною розправою молодшому інспектору та членам його сім`ї, висловлювався нецензурною лайкою та висловлював своє невдоволення режимом утримання, чим порушив положення п. п. 2, 3 Розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установи виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 2186/5 від 29 грудня 2015 року (далі ПВР) (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення), та ст. 107 КВК України.

Засудженому роз`яснені його права і обов`язки та попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 391 КК України.

03 липня 2017 року о 16 год. 30 хв. ОСОБА_5 звільнений з ПКТ у зв`язку із закінченням терміну стягнення.

Після вчинення вказаного правопорушення та відбуття застосованого до нього стягнення засуджений ОСОБА_5 належних висновків не зробив і, не бажаючи ставати на шлях виправлення, продовжив вчиняти порушення порядку і умов відбування покарання.

Так, 06 липня 2017 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_5 під час слідування з їдальні установи змінив маршрут руху та намагався підійти до відділення ДКДІР, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_7 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 14 липня 2017 року начальником відділення до засудженого було застосоване стягнення у вигляді «догани».

17 липня 2017 року о 02 год. 05 хв. під час нічної кількісної перевірки було встановлено, що ОСОБА_5 шляхом подолання інженерної огорожі намагався потрапити на відділення № 4, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_8 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, З Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 25 липня 2017 року начальником відділення до засудженого було застосоване стягнення у вигляді «догани».

14 жовтня 2017 року о 13 год. 30 хв. під час виходу засуджених відділення № 5 у їдальню ОСОБА_5 самовільно вийшов із строю та намагався підійти до відділення № 3, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_9 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 23 жовтня 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».

24 жовтня 2017 року о 19 год. 40 хв. під час слідування засуджених відділення № 5 у їдальню ОСОБА_5 самовільно змінив маршрут руху і намагався потрапити у варочний цех їдальні установи, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_10 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 31 жовтня 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».

27 листопада 2017 року о 14 год. 20 хв. під час виходу засудженого у штаб установи до представників адміністрації ОСОБА_5 вийшов з порушенням форми одягу: без нагрудного знаку, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_11 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, З Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 29 листопада 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».

02 грудня 2017 року о 13 год. 15 хв. під час виходу із відділення № 5 у їдальню установи ОСОБА_5 змінив маршрут руху та намагався потрапити до локальної дільниці підсобного господарства, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_12 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 11 грудня 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».

13 грудня 2017 року о 19 год. 20 хв. під час виходу відділення № 5 у їдальню установи ОСОБА_5 змінив маршрут руху та потрапив до варочного цеху їдальні установи, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_9 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 21 грудня 2017 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».

27 грудня 2017 року о 21 год. 45 хв. під час проведення вечірньої поіменної перевірки засуджений ОСОБА_5 перешкоджав її проведенню, висловлював своє невдоволення режимом утримання, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_8 зауваження відреагував грубо, нетактовно, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 05 січня 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».

08 січня 2018 року о 18 год. 10 хв. під час вечірньої поіменної перевірки ОСОБА_5 був відсутній у строю, а знаходився у кімнаті виховної роботи, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_13 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 10 січня 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».

12 січня 2018 року о 18 год. 25 хв. під час вечірньої поіменної перевірки ОСОБА_5 шляхом подолання віконної огорожі намагався потрапити у відділення № 4, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_14 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 16 січня 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».

07 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_5 безпідставно, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст. 118 КВК України: підмітати у спальному приміщені відділення, у якому проживає, будучи забезпеченим необхідним інвентарем та спецодягом по сезону, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 09 лютого 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».

14 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. ОСОБА_5 безпідставно, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст. 118 КВК України: підмітати у спальному приміщені відділення, у якому проживає, будучи забезпеченим необхідним інвентарем та спецодягом по сезону, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 20 лютого 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».

16 лютого 2018 року о 21 год. 25 хв. шляхом подолання огорожі ОСОБА_5 намагався потрапити на відділення № 4, на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_10 зауваження не відреагував, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 23 лютого 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «догани».

21 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. безпідставно, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст. 118 КВК України: підмітати у спальному приміщені відділення, у якому проживає, будучи забезпеченим необхідним інвентарем та спецодягом по сезону, чим порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України, за що 27 лютого 2018 року постановою начальника установи про накладення дисциплінарного стягнення до засудженого був застосований захід стягнення у вигляді «суворої догани».

ОСОБА_5 вкотре допустив порушення вимог режиму утримання: 28 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв. вкотре безпідставно, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 приступити до виконання роботи по благоустрою місць позбавлення волі згідно ст. 118 КВК України: підмітати у спальному приміщені відділення, у якому проживає. Необхідним інвентарем та спецодягом по сезону засуджений був забезпечений. ОСОБА_5 порушив вимоги п. п. 2, 3 Розділу III ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення) та ст. 107 КВК України.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», вчинив злісну непокору законним вимогам адміністрації установи, що виразилася у відкритій, демонстративній та вираженій у зухвалій формі відмові засудженого від виконання неодноразово висловлених законних вимог представників адміністрації, вчинених після відбування стягнення у вигляді переведення до ПКТ від 03 липня 2017 року, за що засуджений чотирнадцять разів притягувався до дисциплінарної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань не визнав, суду показав, що з обвинуваченням не згоден. ОСОБА_5 вказував на те, що представники адміністрації Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ставилися до нього упереджено, не завжди попереджали про написання рапортів. Разом з тим, ОСОБА_5 не заперечував, що дійсно був поміщений до ПКТ і відбув визначений термін стягнення. ОСОБА_5 не заперечував наявність фактів відхилення від загального маршруту засуджених, відсутності нагрудного знаку на одязі, відмови від прибирання. Разом з тим сам ОСОБА_5 не вважає свої дії порушенням встановленого режиму відбування покарання.
Хоча обвинувачений своєї вини не визнав, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується іншими дослідженими в ході судового слідства доказами.

ОСОБА_5 засуджений вироком Бородянського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року за ст. ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 19 лютого 2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України йому зараховано в строк відбування покарання період з 04 грудня 2014 року по 18 лютого 2015 року 02 місяці 14 днів, що підтверджується інформацією з характеристики, доданими до матеріалів особової справи копіями вироку та ухвали, дослідженими в ході судового розгляду.

З 27 березня 2015 року ОСОБА_5 відбував покарання у Ізяславській виправної колонії № 31 Управління державної пенітенціарної служби України в Хмельницькій області (в даний час Державна установа «Ізяславська виправна колонія (№ 31)»).

Ухвалою слідчого судді Ізяславського районного суду Хмельницької області від 13 березня 2018 року слідчим надано тимчасовий доступ до речей і документів в електронному та друкованому вигляді, які знаходяться у користуванні Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», з можливістю їх вилучення: до особової справи засудженого ОСОБА_5 .

На виконання вказаної ухвали, 16 березня 2018 року згідно протоколу проведено тимчасовий доступ до речей і документів, під час якого було вилучено з тому 1 документи на сторінках 26, 198-203, 209-220, 227-240; з тому 2 документи на сторінках 1-82, 86-95, 98-112; складений опис вилучених документів.

Відповідно до протоколу огляду речових доказів від 19 березня 2018 року були оглянуті вилучені з особової справи засудженого ОСОБА_5 документи, які підтверджують факти вчинення засудженим порушень порядку і умов відбування покарання та накладення на нього за вчинені порушення стягнень.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 19 березня 2018 року вилучені у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , що підтверджують законність накладених на засудженого дисциплінарних стягнень, визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження.

З правами та обов`язками під час виконання покарання, а також з відповідальністю за порушення порядку і умов відбування покарання засуджений був ознайомлений належним чином, про що свідчить його особиста розписка.
Згідно ч. 1 ст. 63 КК України покарання у виді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу.
Відповідно до ч. 1 ст. 102 КВК України режим у виправних і виховних колоніях - це встановлений законом та іншими нормативно-правовими актами порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засуджених; постійний нагляд за ними; виконання покладених на них обов`язків; реалізацію їхніх прав і законних інтересів; безпеку засуджених і персоналу; роздільне тримання різних категорій засуджених; різні умови тримання засуджених залежно від виду колонії; зміну умов тримання засуджених.
Оскільки ОСОБА_5 відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, до нього застосовується відповідний порядок виконання і відбування покарання, який забезпечує ізоляцію засудженого; постійний нагляд за ним; виконання покладених на нього обов`язків; реалізацію його прав і законних інтересів; безпеку засудженого і персоналу.
Суспільна небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , полягає у тому, що воно перешкоджає виконанню вироку, досягненню цілей покарання та порушує нормальну діяльність органів виконання покарань, призначених вироком суду, що забезпечують виконання вироку суду.

Постановою начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» № 16 від 03 квітня 2017 року до засудженого було застосований захід стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу (ПКТ) терміном на три місяці за вчинення порушення вимог режиму відбування покарання, яке полягало у тому, що 02 квітня 2017 року о 01 год. 15 хв. ОСОБА_5 намагався порушити локалізацію шляхом подолання огорожі локальної дільниці, на зроблені молодшим інспектором внутрішнього нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_6 зауваження відреагував грубо та нетактовно, погрожував фізичною розправою молодшому інспектору та членам його сім`ї, висловлювався нецензурною лайкою та висловлював своє невдоволення режимом утримання.

Вказана постанова на момент розгляду справи не скасована та не змінена, ОСОБА_5 стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу терміном три місяці відбув, що підтверджується відповідною постановою. Жодних доказів на підтвердження протилежного суду надано не було.

Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 134 КВК України в редакції, яка діяла як на момент застосування стягнення, так і на момент розгляду справи, поміщення засудженого в дисциплінарний ізолятор або в карцер чи переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) проводиться за вмотивованою постановою начальника колонії або особи, яка виконує його обов`язки, з визначенням строку тримання. Стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Факт вчинення ОСОБА_5 02 квітня 2017 року о 01 год. 15 хв. порушення порядку і умов відбування покарання, яке полягало у спробі порушити локалізацію шляхом подолання огорожі локальної дільниці, грубій та нетактовній реакції на зроблені молодшим інспектором відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_6 зауваження, погрозі фізичною розправою молодшому інспектору та членам його сім`ї, нецензурній лайці та висловлюванні свого невдоволення режимом утримання, підтверджується показами допитаних в ході судового розгляду в якості свідків молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ОСОБА_6 , начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 , дослідженим в ході судового розгляду рапортом. Будь-яких доказів, які б спростовували вказаний факт суду надано не було.

Ч. 4 ст. 107 КВК України містить пряму заборону засудженим вживати нецензурні слова, а ч. 3 ст. 107 КВК України покладає на засуджених обов`язок дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, правомірних взаємовідносин з персоналом колонії, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Аналогічні вимоги містяться у п. п. 2, 3 Розділу ІІІ ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення).
Факт вчинення ОСОБА_5 27 листопада 2017 року о 14 год. 20 хв. порушення порядку і умов відбування покарання, яке полягало у відсутності нагрудного знаку у засудженого під час виходу у штаб установи, не реагування на зроблені зауваження, підтверджується показами допитаного в ході судового розгляду в якості свідка молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_11

Ч. 3 ст. 107 КВК України покладає на засуджених обов`язок дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Аналогічні вимоги містяться у п. 2 Розділу ІІІ ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення).

Факт вчинення ОСОБА_5 27 грудня 2017 року о 21 год. 45 хв., 08 січня 2018 року о 18 год. 10 хв. порушення порядку і умов відбування покарання, яке полягало у перешкоджанні проведенню поіменної перевірки, підтверджується показами допитаних в ході судового розгляду в якості свідків молодших інспекторів відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_8 , ОСОБА_13 .

Ч. 3 ст. 107 КВК України покладає на засуджених обов`язок дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Аналогічні вимоги містяться у п. 2 Розділу ІІІ ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення).
Факт вчинення ОСОБА_5 06 липня 2017 року о 19 год. 20 хв., 14 жовтня 2017 року о 13 год. 30 хв., 24 жовтня 2017 року о 19 год. 40 хв., 02 грудня 2017 року о 13 год. 15 хв., 13 грудня 2017 року о 19 год. 20 хв. порушення порядку і умов відбування покарання, яке полягало у зміні загального маршруту руху та самовільного перебування у місцях з порушенням встановлених правил ізоляції, 17 липня 2017 року о 02 год. 05 хв., 12 січня 2018 року о 18 год. 10 хв., 16 лютого 2018 року о 21 год. 25 хв. порушення порядку і умов відбування покарання, яке полягало у намаганні подолання інженерних споруд та порушення встановлених правил ізоляції, не реагуванні на зроблені вимоги припинити порушення, підтверджується показами допитаних в ході судового розгляду в якості свідків молодших інспекторів відділу нагляду і безпеки Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 .

Ч. 4 ст. 107 КВК України містить пряму заборону засудженим спілкуватися із засудженими та іншими особами з порушенням встановлених правил ізоляції, а ч. 3 ст. 107 КВК України покладає на засуджених обов`язок дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, правомірних взаємовідносин з персоналом колонії, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Аналогічні вимоги містяться у п. п. 2, 3 Розділу ІІІ ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення).
Факт вчинення ОСОБА_5 07 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 14 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 21 лютого 2018 року о 09 год. 40 хв., 28 лютого о 09 год. 40 хв. порушень порядку і умов відбування покарання, які полягали у відмові від виконання законних вимог начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 приступити до виконання робіт по благоустрою колонії відповідно до черговості по графіку, підтверджується показами допитаного в ході судового розгляду в якості свідка начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 , дослідженими в ході судового розгляду витягами з графіків виводу засуджених на роботи по благоустрою колонії без оплати праці згідно ст. 118 КВК України.

За станом здоров`я ОСОБА_5 міг виконувати запропоновані роботи, що, крім показів свідків, підтверджується медичними довідками від 07 лютого 2018 року, від 14 лютого 2018 року, від 21 лютого 2018 року, від 28 лютого 2018 року про стан здоров`я засудженого ОСОБА_5 , оглянутою у судовому засіданні медичною картою амбулаторного хворого № 5201.

Правомірність вимог щодо проведення робіт по благоустрою колонії підтверджується графіками виводу засуджених на роботи по благоустрою колонії без оплати праці згідно ст. 118 КВК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 118 КВК України засуджені можуть залучатися без оплати праці лише до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених або до допоміжних робіт із забезпечення колоній продовольством. До цих робіт засуджені залучаються в порядку черговості, в неробочий час і не більш як на дві години на день.
Ч. 3 ст. 107 КВК України покладає на засуджених обов`язок дотримуватися норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня колонії, виконувати встановлені законодавством вимоги персоналу колонії. Аналогічні вимоги містяться у п. 2 Розділу ІІІ, розділі VІ ПВР (в редакції, яка діяла на момент вчинення порушення).
Факт застосування стягнень за зазначені порушення до засудженого ОСОБА_5 підтверджується дослідженими в ході судового розгляду постановами начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», показами допитаного в ході судового розгляду в якості свідка начальника відділення соціально-психологічної служби Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» ОСОБА_15 , довідкою про стягнення та заохочення засудженого. На момент пред`явлення обвинувачення застосовані до ОСОБА_5 стягнення не зняті, не погашені, не скасовані.

Зазначений факт не був спростований іншими доказами, зокрема, не заперечувався стороною захисту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 надав суду та клопотав про приєднання до матеріалів кримінального провадження копію «Журналу реєстрації рапортів про правопорушення у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» за 28 лютого 2018 року, вважаючи його доказом у справі.
У своїй промові прокурор заявив, що вказаний доказ є недопустимим, оскільки в порушення вимог ст. 290 КПК України цей доказ не був відкритий стороні обвинувачення.

Сторона захисту не надала суду жодних доказів на підтвердження відкриття здобутого під час судового розгляду доказу стороні обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ч. 11 ст. 290 КПК України сторони кримінального провадження зобов`язані здійснювати відкриття одне одній додаткових матеріалів, отриманих до або під час судового розгляду.
За вимогами ч. 12 ст. 290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відомості, які містяться у наданій стороною захисту копії «Журналу реєстрації рапортів про правопорушення у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» за 28 лютого 2018 року являються недопустимим доказом.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.За принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.
Оцінивши всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, вчиненій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, яка за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери) доведена. Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 391 КК України.

Підходячи до призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, в ході судового розгляду встановлено не було.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , є рецидив злочину.

Враховуючи особу обвинуваченого, який має захворювання, яке підлягає лікуванню у спеціалізованому лікувальному закладі, після пред`явлення обвинувачення дисциплінарним стягненням не піддавався, однак вину не визнав, у скоєному не розкаюється, характеризується негативно, раніше був засудженим за вчинення умисних тяжких злочинів, зокрема проти власності, належних висновків не зробив, після винесення вироку вчинив новий умисний злочин, та обставин справи, суд знаходить, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в ізоляції від суспільства при поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. При визначенні строку покарання суд вважає за доцільне застосувати правила ст. 71 КК України, прийнявши до уваги наявність у ОСОБА_5 невідбутого покарання за попереднім вироком.

Прокурор клопотав про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу у виді тримання під вартою, обґрунтувавши свою позицію обставинами справи та характеристикою підсудного.

Захисник вважає, що обрання такого виду запобіжного заходу ОСОБА_5 є надмірно суворим.

Приймаючи до уваги тяжкість покарання, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , зокрема те, що ОСОБА_5 хворіє на захворювання, яке підлягає лікуванню у спеціалізованому лікувальному закладі, має постійне місце проживання, однак не працює, під час відбування покарання в установі відбування покарання характеризується негативно, вчинив новий злочин під час відбування покарання, суд вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від суду, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та забезпечення виконання вироку.

З огляду на викладене, суд дійшов переконливого висновку, що ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, внаслідок чого не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

За вимогами п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 369-371, 373-376 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 71 КК України шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Бородянського районного суду Київської області від 04 грудня 2014 року призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків 01 (один) рік 01 день позбавлення волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 обрати тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з 15 листопада 2018 року, тобто з моменту винесення вироку.

Речові докази: матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 , які перебувають у матеріалах кримінального провадження, залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для ОСОБА_5 строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1