Дата документу 10.04.2019
Справа № 501/291/19
У Х В А Л А
08 квітня 2019 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгірне Тарутинського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, який неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
19 березня 2001 року Тарутинським районним судом Одеської області за ст.94 КК України (ред. 1960р.) до 10 років позбавлення волі,
21 травня 2009 року Тарутинським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
13 грудня 2010 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч.1 ст.152 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі (звільнений 07 серпня 2013 року за відбуттям покарання),
15 жовтня 2014 року Тарутинським районним судом Одеської області за ст.395 КК України до 1 місяця арешту (звільнений 22 грудня 2014 року за відбуттям покарання),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
В проваджені Іллічівського міського суду Одеської області перебуває вказане кримінальне провадження.
Відповідно до обвинувального акту 26 грудня 2018 року, приблизно о 12-00 годині, ОСОБА_5 умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, через вікно, шляхом його віджиму, проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки намагався таємно викрасти майно ОСОБА_6 , а саме: гаманець, бойлер та гідрофор, загальною вартістю 4300 грн., однак свій злочинний умисел довести до кінця не зміг через незалежні від нього причини - оскільки був затриманий в будинку власником майна потерпілим ОСОБА_6 .
Дії обвинуваченого кваліфіковано за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.
Обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 18 квітня 2019 року.
Судом на підставі ч.3 ст.331 КПК України поставлене на обговорення питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.
Прокурор ОСОБА_3 просила суд продовжити строк обраного обвинуваченому запобіжного заходу, посилаючись на обґрунтованість підозри, наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні проти продовження строку запобіжного заходу заперечували, захисник просив змінити обраний обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд вважає, що обвинуваченому слід продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з таких підстав.
ОСОБА_5 обвинувачується у замаху на вчинення тяжкого злочину, за який кримінальним законом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області від 27 грудня 2018 року стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 18 лютого 2019 року продовжено до 18 квітня 2019 року.
Перелік доказів, які зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування, доданому до обвинувального акту, доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим інкримінованого йому злочину.
Суд вважає доведеним наявність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про існування ризиків, передбачених:
п.5 ч.1 ст.177 КПК ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується попередніми судимостями ОСОБА_5 за вчинення тяжкого корисливого злочину, а також тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості особи, злочину проти життя особи (за Кримінальним кодексом України 1960 року), відсутністю у нього роботи та інших джерел доходу,
п.1 ч.1 ст.177 КПК ризик того, що обвинувачений може переховуватись від суду, про що свідчить відсутність у ОСОБА_5 місця постійного проживання на території м. Чорноморська Одеської області та реєстрація місця проживання обвинуваченого у Тарутинському районі Одеської області.
Передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, на який посилається прокурор, на думку суду, не доведений.
Ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на думку суду, не зменшились зі збігом часу, проведеного обвинуваченим під вартою.
При вирішенні питання про продовження строків запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд враховує і інші обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків ( ОСОБА_5 не одружений, дітей не має); відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи, його незадовільний майновий стан та розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, наявність у нього попередніх судимостей, в тому числі за вчинення особливо тяжких умисних злочинів.
Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які б виключали застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не встановлено.
Суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, як діям, які, на думку суду, можуть бути вчинені з високим ступенем ймовірності, тому клопотання захисника задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 199, 196-197 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:
Продовжити ОСОБА_5 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 червня 2019 року, включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обраного обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя