Справа № 301/1548/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.01.2019 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду : прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/50/19, за апеляційною скаргою, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ухвалою слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого СВ Іршавського ВП Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 та застосовано щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Білки, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України,
підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 25.02.2019.
Встановлено підозрюваному ОСОБА_6 заставу 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140960 гривень.
Роз`яснено, що підозрюваний або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу.
У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладено такі обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.
З матеріалів за клопотанням убачається, що 27 грудня 2018 року до Іршавського районного суду Закарпатської області надійшло погоджене із прокурором клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 . У клопотанні слідчий вказує на те, що органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України кримінального правопорушення, зокрема, у тому, що 26.06.2018 приблизно о 21 год. 39 хв. він за попередньою змовою з ОСОБА_9 з території колишнього ПАТ Іршавського ПМК, що розташоване по вул. Гагаріна, 128, в м. Іршава, умисно, за допомогою ключів запалювання, які знаходились у замкові запалювання, заволоділи автомобілем марки «Renault Kangoo» сірого кольору, д. н. з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 .. Посилається на те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема, протоколами : огляду місця події від 27.06.2018, допиту свідка ОСОБА_11 , додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 , рапортом СКП про вилучення відеозапису з камер відеоспостереження. Зазначає, що за вчинення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України кримінального правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, яке згідно зі ст. 12 КК України кваліфікується як тяжкий злочин. На думку органа досудового розслідування до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки існують підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших учасників процесу, а особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними для запобігання цим ризикам, що підозрюваний може перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, ухилятися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку із чим, незастосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства та забезпечення судового розгляду провадження. Просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді вказується на те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України кримінального правопорушення, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років, у зв`язку із чим, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, на які вказується у клопотанні слідчого, що у свою чергу свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, можуть бути недостатньо ефективними для запобігання цим ризикам. Разом із тим, врахувавши вимоги п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя прийшов до висновку про можливість визначення застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яка на думку слідчого судді буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки винесена без урахування дійсних обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що слідчий суддя при постановленні ухвали не врахував, що до клопотання не долучено будь-якого доказу чи аргументу, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 , а також те, що органом досудового розслідування не доведено наявності будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, стверджує, що слідчий суддя, встановивши, що ОСОБА_6 не має постійного джерела прибутку та будь-якого майна у володінні, є раніше не судимим, визначив розмір застави, який є занадто непомірним для нього, що прямо суперечить вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України. Разом із тим, вважає, що слідчий суддя залишив поза увагою позиції ЄСПЛ (рішення у справах «Лабіта проти Італії», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Бойченко проти Молдови»), які ставлять сторону обвинувачення в положення, коли необхідно дійсно доводити ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а не лише констатувати їх, що у свою чергу є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою клопотання задовольнити частково, застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з обов`язком не залишати місце фактичного проживання з 21 год. до 06 год. для можливості працювати та утримувати родину, а також покласти на нього інші обов`язки, передбачені ст. 181 КПК України.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який судове рішення вважає законним та обґрунтованим і просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. ст. 177, 183, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу участь у його розгляді приймали як підозрюваний ОСОБА_6 , так і його захисник адвокат ОСОБА_7 , що свідчить про дотримання слідчим суддею вимог ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами : прийняття заяви від гр. ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення; огляду місця події від 27.06.2018; допиту свідка ОСОБА_11 ; додаткового допиту потерпілого ОСОБА_10 ; рапортом СКП про вилучення відеозапису з камер відеоспостереження, на підставі яких 26.12.2018 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру, яке цього ж дня йому вручено. Погоджуючись з указаним висновком та оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що до клопотання не долучено будь-якого доказу чи аргументу, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_6 , колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів приходить до висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг учинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про те, що, перебуваючи на волі, з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на свідків, потерпілого та інших учасників процесу, ухилятися від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (вчинено тяжкий злочин, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років), повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено наявності будь-яких ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги та жодним чином не спростовують вказаного висновку слідчого судді.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, та обґрунтовано визначив розмір застави, який на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Тому, доводи апеляційної скарги про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є занадто непомірним для ОСОБА_6 , який не має постійного джерела прибутку та будь-якого майна у володінні, і є раніше не судимим, - колегія суддів відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження. При цьому, в ході апеляційного розгляду встановлено, що підозрюваним ОСОБА_6 внесено заставу й він звільнений з-під варти, тобто вважається таким, щодо якого застосований запобіжний захід у вигляді застави, що у свою чергу також свідчить про безпідставність доводів апеляційної скарги в цій частині.

Як такі, що не знайшли свого підтвердження, не впливають на висновки слідчого судді та спростовуються вищенаведеним, колегія суддів відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя залишив поза увагою позиції ЄСПЛ (рішення у справах «Лабіта проти Італії», «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Бойченко проти Молдови»), які ставлять сторону обвинувачення в положення, коли необхідно дійсно доводити ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а не лише констатувати їх, що у свою чергу є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

При встановленні строку тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, слідчим суддею враховано, що останньому 26.12.2018 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що у свою чергу свідчить про те, що слідчим суддею визначено строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою та строк дії постановленої ухвали (до 02.02.2019) відповідно до вимог ч. 1 ст. 197 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

При прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не вказувала.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України,апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іршавського районного суду Закарпатської області від 27 грудня 2018 року, якою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 140960 гривень, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: