УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2018 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира
в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря судового

засідання ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі заяву засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бориспіль Київської області, громадянина України, засудженого 20.05.2011 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ст. ст. 187 ч.4, 71 КК України на 12 років позбавлення волі, з конфіскацією майна -

з участю:

прокурора ОСОБА_4

представника ЖВК (№4) ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
Засуджений ОСОБА_3 звернувся з заявою про умовно-дострокове звільнення.

В судове засідання засуджений не з`явився, просить справу розглядати у його відсутність. Суд, за погодженням з учасниками судового провадження, розглядає заяву у відсутність засудженого.

Представник ЖВК (№4) в судовому засіданні зазначив, що за час перебування у виправній установі засуджений систематично порушує режим тримання, за що на нього неодноразово накладалися стягнення. На даний час засуджений не працює, оскільки не виявляє бажання. Зазначив, що засуджений не довів свого виправлення, а тому слід відмовити у застосуванні умовно-дострокового звільнення.

Прокурор в судовому засіданні висловив думку щодо відмови в задоволенні заяви.

Заслухавши представника ЖВК (№4), думку прокурора та дослідивши матеріали справи і матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до роз`яснень ст. 81 КК України єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумління поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення загальноосвітнього рівня, гарна поведінка в побуті, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин та інше.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, тощо.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. Крім цього, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватись в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Судом встановлено, що засуджений з грудня 2011 року відбуває покарання у виправній колонії (№4), цей період часу допустив 18 порушень режиму відбування покарання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності начальником колонії та начальником відділення. Заохочень немає, не працює, через відсутність такого бажання. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, оскільки не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Вину у вчиненому злочині не визнав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1