Справа № 214/6/18
У Х В А Л А

28 січня 2019 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у судовому засіданні матеріали кримінального провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002726 від 15.11.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні злочину передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002726 від 15.11.2017 року.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про необхідність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів проти власності, не має міцних соціальних зв`язків та може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, відтак ризики вчинення іншого кримінального правопорушення та переховування від суду, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Крім цього прокурором було зазначено, що в судововому засіданні не було допитано всіх заявлених свідків, відповідно існує ризик впливу на свідка зі сторони обвинуваченого в разі зміни йому міри запобіжного заходу. Запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, неможливо.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечили, просили відмовити в задоволенні клопотання про продовження строку триманні під вартою, змінивши обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Крім цього обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в нього є місце для проживання та засоби для проживання, кошти на рахунках в банківських установах, крім цього він не буде переховуватися від суду та впливати на свідка, який не допитаний в судовому засіданні, оскільки зацікавлений в швидкому розгляді справи та свідок, що не допитаний, викликається до суду за його клопотання. Крім цього всі ризики, що зазначені прокурором є лише припущенням, які не підтверджуються жодними доказами.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов такого висновку.
У відповідності до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвалою суду від 03 грудня 2018 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 31.01.2019 року включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу. Враховуючи правову позицію, викладену в п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд розглядає можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.
Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.
Суд вважає, що обставини, які стали підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися та продовжують існувати, як і не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід.
В обґрунтування таких ризиків є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, тобто у вчиненні злочину, який згідно ст. 12 КК України є тяжким; раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів, на час затримання офіційно не працював, на стадії досудового розслідування переховувався від органів досудового розслідування та суду, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, на даній стадії в судовому засіданні не допитано свідка ОСОБА_6 а тому застосування інших, менш суворих запобіжних заходів на думку суду не забезпечить запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оцінюючи в сукупності: тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суд, враховуючи, що строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою спливає 31 січня 2019 року, вважає за необхідне продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 28 березня 2019 року включно.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 197, 331, 369 КПК України, суд
постановив:
клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.
Продовжити обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів - до 28 березня 2019 року включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі в місця ув`язнення.
Скерувати копію ухвали для виконання.
Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1