ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/1532/18 Номер провадження 11-кп/814/236/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних
справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 14 травня 2018 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою заяву
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого:
29.01.2016 Дніпровським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі,
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишено без розгляду.
Таке рішення суд обгрунтував тим, що засуджений подав до суду заяву, у якій просив залишити без розгляду його заяву про умовно-дострокове звільнення на невідбуту частину покарання.
В апеляційній скарзі засуджений, посилаючись на те, що стягнення у нього погашене, має заохочення, просить переглянути рішення суду та звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши доповідача, засудженого на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскільки сам обвинувачений просив суд першої інстанції залишити його заяву про умовно-дострокове звільнення без розгляду, що і зробив суд, перевіривши матеріали особової справи та судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 звернувся до суду із заявою про звільнення його умовно-достроково від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
14.05.2018 ОСОБА_7 подав до суду заяву у якій просив залишити його заяву про умовно-дострокове звільнення без розгляду, через це суд 14.05.2018 ухвалив рішення, яким заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишив без розгляду.
Будучи незгідним з рішенням суду ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просив звільнити його умовно достроково.
Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, а на підставі ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, елементами права на судовий захист являються: право на розгляд справи та справедливість судового розгляду.

У 1975 році, вирішуючи справу «Голдер проти Великої Британії», ЄСПЛ зробив висновок, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. Зокрема, у рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

З огляду на вказане, для забезпечення права засудженого ОСОБА_7 на судовий захист, та усунення порушень загальних засад кримінального провадження, зокрема принципів верховенства права, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду підлягає скасуванню.
Разом з цим, враховуючи, що суд першої інстанції не вирішував клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення по суті, фактично ухвалив рішення, яке не передбачене нормами ст.ст. 537, 539 КПК України, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути вказане рішення та вирішити питання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 за клопотання засудженого, як про це останній просить у своїй апеляційній скарзі.
Тому колегія суддів вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу засудженого та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 376, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково, ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 14 травня 2018 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4