Справа № 405/167/17
Номер провадження 1-кс/404/93/19
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2019 року Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши в приміщенні Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 21.12.2018 року про закриття кримінального провадження 0000098 за ч. 1 ст. 384 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до Кіровського районного суду міста Кіровограда з вимогою про скасування постанови слідчого СВ Кропивницького ГУ НП в Кіровоградській області від 21.12.2018 року на закриття кримінального провадження 0000098, за ч. 1 ст. 384 КК України, закритого на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні скаржник підтримав заявлені нею вимоги, в обґрунтування зазначила про передчасність та незаконність винесеної слідчим постанови, з наступних підстав:

Експерт ОСОБА_5 завідомо неправдиво описав в акті судово-медичного дослідження № 897 від 14.09.2005 року, одяг і фізичний стан тіла чоловічої статі;

Слідчий не зробив правовий аналіз незаконності призначення і процедури проведення ексгумації, що суперечить Закону України «Про експертизу», а також Типовим правилам № 6, затвердженим 17.01.1995 року МОЗ України, від 26.07.1995 року № 257/793;

Не зазначено про те, що акт дослідження проведено до порушення кримінальної справи;

Чому відсутня постанова слідчого про відібрання зразків для гістологічного та токсикологічного дослідження, хто і в який спосіб та в який посуд відібрав зразки, чому посуд не марковано та відсутні протоколи відібрання експериментальних зразків і супровідний лист;

Чи знав експерт, що він повинен провести експертизу з урахуванням тієї особливості, що громадянин раптово помер у медичній установі;

Не зроблено перевірку про фактичну присутність 05.08.2005 року експерта ОСОБА_5 при (зовнішньому) огляді трупа ОСОБА_6 , чи підписував ОСОБА_5 протокол огляду, хто складав протокол, де в теперішній час знаходиться протокол огляду;

Залишаються невідомі мотиви та причини не допуску скаржника і понятих до огляду тіла в морзі;

Не допитані два працівника моргу, які забрали труну до моргу та винесли тіло;

Відсутні документи, які експерт зобов`язаний скласти під час і після розтину: план проведення розтину, лікарське свідоцтво про смерть, висновок експерта, протоколи відібрання зразків;

Слідчий не витребував і не дослідив протокол і журнал реєстрації надходжень матеріалу на гістологічне та токсикологічне дослідження, журнал реєстрації надходження та видачі трупів за 05.08.2005 року;

Достовірно не встановили, чиє тіло чоловічої статі було ексгумовано та піддано розтину в морзі;

Чому експерт ОСОБА_5 знайшовши ветошь/тряпку-тампон не зупинив розтин і не доповів про це головному лікарю та прокурору;

Під час досудового розслідування не усунуті розбіжності з місцезнаходженням ветоші/тряпки/тампона, зокрема їх знайшли в гортані чи ротовій порожнині;

Не допитали експерта-токсиколога ОСОБА_7 про те, чий м`яз і кров він отримав на дослідження без супровідних документів;

Відсутня юридична оцінка змісту показів експерта ОСОБА_8 , чи досліджував він зразки тканин померлого ОСОБА_9 чи ОСОБА_6 ;

Експерт ОСОБА_5 в акті судово-медичного дослідження № 897 від 14.09.2005 року ухилився від відповіді на запитання про те чи своєчасно, повно і якісно лікар ОСОБА_10 надав медичну допомогу сину скаржника. Крім того експерт не встановив діагноз смерті;

Винним особам не пред`явлено письмове повідомлення про підозру,

Не виконані попередні ухвали слідчих суддів Кіровського районного суду м. Кіровограда внаслідок виявлених недоліків та неодноразових скасувань постанов слідчих про закриття кримінального провадження.

Прокурор і слідчий викликались, не з`явились, їх зайнятість в інших справах не перешкоджає вирішити заявлені вимоги скаржника.

Розглянувши доводи сторони кримінального провадження, перевіривши надані в обґрунтування докази, з`ясовані наступні факти і відповідні їм правовідносини:

За правилами ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесли відомості про можливе складання експертом Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_11 завідомо неправдивого акту судово-медичного дослідження № 897 від 14.09.2005 року, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 384 КК України.

Диспозиція ч. 1 статті 384 КК України передбачає відповідальність за надання завідомо неправдивих показань свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, складених для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках.

Постановою слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ ПН в Кіровоградській області від 21 грудня 2018 року, вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Об`єктом злочину є інтереси правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справі. Станом на 14.09.2005 року не було постанови про порушення кримінальної справи, відтак акт судово-медичного дослідження № 897 від 14.09.2005 року, проведено на стадії дослідчої перевірки. У даному конкретному випадку об`єктивна сторона можливого злочину повинна була полягати у завідомо неправдивому висновку експерта. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину є обстановка і час його вчинення. Спеціаліст ОСОБА_5 провів розтин ексгумованого тіла і оформив акт дослідження до порушення кримінального провадження. Вказані факти свідчить про відсутність як об`єкту посягання, так і самої об`єктивної сторони злочину, оскільки на стадії дослідчої перевірки не можуть порушуватись правовідносини, що забезпечують порядок отримання доказів у кримінальній справі.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КПК України, в редакції від 1960 року, експертиза призначається у випадках, коли для вирішення певних питань при провадженні в справі потрібні наукові, технічні або інші спеціальні знання. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність.(ч. 3 ст. 75 КПК України в редакції від 1960 року)

Висновок експерта - це документ, оформлений за результатами дослідження експерта, а не спеціаліста. На стадії попереднього розслідування, а не дослідчої перевірки. Експертиза проводиться виключно на підставі постанови, а не направлення. Експерт у передбаченому Законом порядку попереджається про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, тоді як від спеціаліста цього не вимагається.

Акт судово-медичного дослідження № 897 від 14.09.2005 року, підписаний від імені спеціаліста Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи, ОСОБА_5 не має перерахованих обов`язкових ознак притаманних для висновку експерта, тому дії спеціаліста ОСОБА_5 не утворюють об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

Суб`єкт злочину спеціальний. Ним може бути тільки призначений експерт. У даному конкретному випадку ОСОБА_5 підписав акт в якості спеціаліста, а не експерта. Внаслідок цього відсутній такий обов`язковий елемент складу злочину, як спеціальний суб`єкт. Зясований факт виключає склад злочину передбачений ст. 384 КК України.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим умислом.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 КК України, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Дійсно, акт судово-медичного дослідження № 897 від 14.09.2005 року містить описку в дослідницькій частині щодо прізвища померлого. Також скаржник ставить під сумнів правильність визначення місцезнаходженням ветоші/тряпки/тампона, зокрема її знайшли в гортані чи ротовій порожнині. Крім того, ОСОБА_3 оспорює правильності описання одягу та тіла померлого, стану внутрішніх органів, неповноту акта дослідження. Перераховані недоліки усунуто завдяки подальшим допитам ОСОБА_5 в якості спеціаліста та висновком 309/316/17 комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичних експертиз від 04.06.2018 року. Результати досліджених доказів переконують в тому, що спеціаліст ОСОБА_5 не допускав істотних недоліків, не приховував та не спотворював дійсних обставини. Суперечності не вплинули на правильність остаточного результату. Неузгодженості у змісті акту виникли з різних об`єктивних причин, або внаслідок рівня кваліфікації спеціаліста.

Неправдивим є висновок експерта, в якому неправильно викладені або перекручені факти чи зроблена завідомо неправильна їх оцінка. Спеціаліст ОСОБА_5 при підписанні ним акту не усвідомлював суспільно небезпечний характер від допущених ним помилок, не передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і не бажав їх настання. Сукупність перерахованих складових виключає в діях ОСОБА_5 прямого умислу, відтак відсутня об`єктивна сторона злочину передбаченого ст. 384 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення. Виходячи з вимог ч. 3 названої статті, постанова з даного приводу приймається слідчим, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру. Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення здійснюється, коли встановлено, що подія, з приводу якої внесені відомості до ЄРДР, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), яка сама по собі не є кримінальним правопорушенням, оскільки відсутній хоча б один із елементів складу злочину, або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Таким чином, прийняття слідчим рішення про закриття кримінального провадження стало можливим після безпосередньої оцінки отриманих ним фактичних даних.

Перевіривши повноту проведеного по кримінальному провадженню досудового розслідування, обґрунтовано вважаю, що слідчий зібрав матеріали, та на підставі повного правового аналізу, прийняв правильне остаточне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження, оскільки відсутність одного з елементів складу злочину, виключає злочинність діяння. Таким чином не існує законних правових підстав для продовження проведення цього досудового розслідування.

З цих міркувань, погоджуюсь з висновками слідчого. Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження в цілому відповідає вимогам ст. 110 КПК України. Зокрема, в ній зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття такого процесуального рішення, мотиви її прийняття та їх обґрунтування (п. 2 ч. 5 ст. 10 КПК).

Дотримався слідчий і положень п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України про обов`язок доказування обставин, які є підставою для закриття кримінального провадження. Слідчий визначив обсяг слідчий дій, необхідних для цього. Винесена слідчим постанова ґрунтується на вимогах закону, належно зібраних та допустимих доказах, які не спростовуються обставинами, викладеними в поданій скарзі.

Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження, відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Таким чином, слідчий правомірно визначив перелік слідчих дій, проведення яких забезпечило з`ясування наявності чи відсутності складу злочину. При цьому останній правильно вчинив, обмежившись дослідженням документів, без проведення додаткових допитів свідків та проведення між ними одночасних допитів.

Експерт ОСОБА_5 описав в акті судово-медичного дослідження № 897 від 14.09.2005 року, одяг і фізичний стан тіла померлого ОСОБА_6 . Розбіжності кольору волосся об`єктивно пояснюються забрудненням та гнилісними змінами. Ці обставини підтверджують результати висновку № 309/316/17 комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичних експертиз від 04.06.2018 року.

У відповідності до ст. 214 КПК України, досудове провадження проводиться у межах відомостей, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Предметом доказування у цій справі є лише перевірка обставин про можливе складання завідомо неправдивого акту № 897, спеціаліста ОСОБА_5 . За таких умов у цьому провадженні не вимагалось перевіряти правомірність та правильність дій службової особи, якою було призначено судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_6 .

Частиною 2 статті 192 КПК України, у редакції 1960 року передбачено, що коли виникне необхідність ексгумації трупа, слідчий складає про це постанову, яку затверджує прокурор. Труп виймається з місця поховання в присутності слідчого, судово-медичного експерта та двох понятих, про що складається протокол, який підписують усі зазначені особи. Редакція чинної на той час процесуальної норми не покладала на спеціаліста ОСОБА_5 таких процесуальних обовязків, внаслідок цього хибні посилання скаржника про відсутність перевірки в цій частині, оскільки здійснення перевірки перерахованих обставин не досягне завдань в цьому провадженні (ст. 2 КПК України).

Судово-медичне дослідження трупа ОСОБА_6 проводилось до порушення кримінальної справи. Вказаний факт під сумнів не ставиться, тому що проведення дослідження призначено на підставі направлення помічника прокурора Кіровського району м. Кіровограда. Зауваження ОСОБА_3 в цій частині є неналежними, оскільки не впливають на правильність чи невідповідність висновків спеціаліста.

Спеціаліст ОСОБА_5 не мав повноважень виносити постанов на відібрання зразків для гістологічного та токсикологічного дослідження і складання протоколів про відібрання експериментальних зразків. Забезпечення участі спеціаліста під час зовнішнього огляду трупа ОСОБА_6 , - також не відноситься до повноважень ОСОБА_5 . Перераховані слідчі дії спеціаліст/експерт не вчиняють, тобто і в цій частині скаржник посилається на обставини, що не входять до предмету доказування.

В акті судово-медичного дослідження № 897, спеціаліст ОСОБА_5 надав вичерпні відповіді на всі сформульовані прокурором питання. Відповідно до чинної на той час редакції ст. 75 КПК України, в редакції від 1960 року та закону України «Про судову експертизу», експерт зобов`язаний в межах своєї компетенції відповідати лише на поставлені перед ним запитання. У зв`язку з цим, спеціаліст ОСОБА_5 не міг оцінювати: повноту, своєчасність, якість надання хворому ОСОБА_6 стандартів медичної допомоги, який помер у медичному закладі.

Проведені в цьому кримінальному провадженні спеціальні дослідження та експертизи, не виявили ознак трансплантації внутрішніх органів померлого ОСОБА_6 .

У свою чергу зміст висновку № 309/316/17 комісійної судово-медичної експертизи Головного бюро судово-медичних експертиз від 04.06.2018 року, містить вичерпні розумні та послідовні відповіді, про необхідність розміщення ветоші/тряпки/тампона, для запобігання витоку рідини з тіла померлого при похованні. Розбіжності між ротовою порожниною та гортані, де були виявлені ветош/тряпка/тампон належать до категорії неточностей, тому не повинні хибно ототожнюватись з завідомо неправдивим висновком та не впливають на результати акту дослідження.

Акцентую увагу, що перевірялась правильність змісту акту судово-медичного дослідження № 897, а не результати висновку гістологічного та токсикологічного дослідження. Отже, відсутність маркування ємностей зі зразками тканин належить віднести до неповноти висновку, а не завідомої неправдивості. Зважаючи на це, відсутня потреба у проведенні допиту експерта-токсиколога ОСОБА_7 та допиту експерта ОСОБА_8 у зв`язку із тим, що результати отриманих відомостей не будуть використані у цьому провадженні.

Також не є визначальним питання допустили чи ні скаржника і понятих до огляду тіла ОСОБА_12 . Предметом доказування є виключно дії спеціаліста і зміст підписаного ним акту, а не процесуальні дії прокурора, який повинен був забезпечити законність направлення тіла на дослідження. З огляду на це зайвим є і допит двох працівників моргу, які забирали труну до моргу та виносили тіло, а також протокол і журнал реєстрації надходжень матеріалу на гістологічне та токсикологічне дослідження, журнал реєстрації надходження та видачі трупів за 05.08.2005 рік, тощо.

При складанні актів судово-медичних досліджень не вимагається зазначати про план проведення розтину, а також дату, серію, номер лікарського свідоцтва про смерть. Крім того, відсутність посилань на ці відомості не впливає на правильність висновків проведеного спеціалістом дослідження. Правилами проведення судово-медичної експертизи (досліджень) трупів у бюро судово-медичної експертизи №6 від 17.01.1995 року передбачено, що експертиза трупа виконується у судово-медичних моргах або в моргах лікувально-профілактичних установ. Відповідальність за доставку трупа, його одягу та інших предметів, що безпосередньо мають відношення до трупа, у морг покладається на особу, яка призначила експертизу, і здійснюється бригадами, склад яких відповідно до місцевих умов комплектується з працівників органів Міністерства внутрішніх справ, або з працівників інших служб, що спеціалізуються на цьому. У випадках смерті в лікувально-профілактичних установах організація доставки трупа до моргу покладається на керівника даної установи. Закон не покладає на спеціаліста ОСОБА_5 , обов`язок з ідентифікації ексгумованого тіла, з цих підстав не може бути мови про завідомо неправдивий висновок спеціаліста.

Письмове повідомлення про підозру не пред`являлося у зв`язку із тим, що відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.

На виконання ст. 36 та 40 КПК України, слідчий з прокурором є процесуально незалежними і на власний розсуд забезпечують організацію проведення ефективного досудового розслідування. При цьому ухвали слідчих суддів Кіровського районного суду м. Кіровограда по вказаному кримінальному провадженню не мають для представників сторони обвинувачення зобов`язального характеру.

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про відмову у задоволенні скарги (п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України).

Керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого СВ Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 21.12.2018 року про закриття кримінального провадження 0000098 з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 384 КК України - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1