Справа № 162/197/18 Провадження №11-кп/802/36/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:заходи примусового лікування Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2018 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за № 0000037 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 02 липня 2018 року щодо ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
Даною ухвалою до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, неодруженого раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Ухвалою також вирішено питання речових доказів та судових витрат.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції погодився із клопотанням прокурора про те, що ОСОБА_9 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.

З огляду на дані обставини, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи № 54 від 22 лютого 2018 року про характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності хворого ОСОБА_9 , суд застосував до останнього примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом наглядом.

Так, згідно ухвали суду, ОСОБА_9 08 лютого 2018 року приблизно о 12 годині 45 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля Любешівського відділення ПАТ КБ «ПриватБанк», що на вулиці Незалежності, 60 в смт. Любешів Любешівського району Волинської області, діючи з корисливих мотивів та керуючись метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, із відгороджувальної конструкції відкрито викрав бувший у користуванні металевий ланцюг, чим згідно висновку товарознавчої експертизи № 32/2018 від 22 лютого 2018 року спричинив ПАТ КБ «ПриватБанк» майнову шкоду на суму 190 (сто дев`яносто) гривень. При цьому, ОСОБА_9 , будучи поміченим в момент скоєння правопорушення інженером з обслуговування терміналів банку ОСОБА_11 , на вимогу останнього припинити свою протиправну поведінку та залишити майно не відреагував, а натомість залишив місце правопорушення з викраденим майном.
Таким чином, протиправні дії ОСОБА_9 містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України.
У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_9 . Визнати доведеним, що ОСОБА_9 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у стані неосудності. Просить застосувати відносно ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. У решті ухвалу суду просить залишити без змін. Посилається на те, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення, не з`ясував всіх питань, визначених ст.513 КПК України. Зокрема, суд застосував до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру за відсутності рішення про доведеність його вини у вчиненні суспільно-небезпечного діяння. У резолютивній частині оскаржуваної ухвали суд не вказав про визнання чи невизнання доведеним вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, у стані неосудності. Дані обставини, на думку прокурора, свідчать про істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону та про необхідність скасування судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст оскаржуваної ухвали місцевого суду та основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив задовольнити її вимоги, захисника, який заперечив проти апеляційної скарги і просив рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення виходячи з такого.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Однак, апеляційним судом під час розгляду справи встановлено порушення вимог кримінального процесуального закону, які були допущені судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

Так, частиною 1 статті 290 КПК України передбачено, що визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.2 ст.292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу.

А відповідно до приписів ч.3 ст.291 КПК України, обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Проте, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, клопотання про застосування щодо ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру, не відповідає вимогам ч.3 ст.291 КПК України, поскільки воно не підписане прокурором, який його затвердив (а.к.п.3 зворот).

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема повернути клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру прокурору, якщо воно не відповідає вимогам цього Кодексу.

Однак, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що клопотання про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру не відповідає вимогам ч.3 ст.291 КПК України, і призначив судовий розгляд на підставі клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, яке не відповідає вимогам КПК України.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що місцевий суд в даному випадку допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які відповідно до приписів ст.ст.412, 415 КПК України тягнуть за собою скасування судового рішення та призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Так як, істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства виявлені на стаді апеляційного розгляду, тому апеляційний суд позбавлений можливості, приймати процесуальні рішення, передбачені п.3 ч.3 ст.314 КПК України.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 412, 415 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Любешівського районного суду Волинської області від 02 липня 2018 року щодо ОСОБА_9 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Головуючий:

Судді: