Справа №591/7177/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/79/19 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми апеляційну скаргу представника власника майна - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24 січня 2019 року про арешт майна ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене 22.01.2019 року під час обшуку транспортного засобу марки «Mercedes», номерний знак WPN НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 , майно ОСОБА_7 , а саме на накопичувач інформації чорного кольору.

В задоволенні іншої частини клопотання слідчого, а саме у накладенні арешту на сам транспортний засіб марки «Mercedes», номерний знак WPN НОМЕР_1 , слідчим суддею було відмовлено з тих підстав, що матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей про те, що даний автомобіль належить саме ОСОБА_7 , більше того, взагалі відсутня інформація про його власника, а тому накладення на нього арешту може призвести до порушення прав третіх осіб.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_8 , що представляє інтереси власника арештованого майна ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2019 року скасувати через її незаконність та просив колегію суддів відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого ОСОБА_9 про накладення арешту на майно ОСОБА_7 в повному обсязі.

Свої вимоги адвокат ОСОБА_8 мотивує тим, що частково задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на накопичувач інформації, слідчий суддя не врахував того, що обшук самого транспортного засобу, в якому був виявлений та вилучений накопичувач інформації, був проведений з грубим з порушенням КПК України. Слідчим суддею не враховано того, що одне із кримінальних правопорушень, за ч.1 ст. 255 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому, відповідно до ст. 52 КПК України, до проведення вказаної слідчої дії, в обов`язковому порядку, мав бути залучений захисник, що органами досудового розслідування виконано не було.

Арешт накладається з метою збереження речових доказів, однак на переконання апелянта, в даному випадку вилучене в ході обшуку майно не може бути речовим доказом, оскільки його вилучення відбувалося з порушенням права ОСОБА_7 на захист.

В ході підготовки матеріалів кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 до судового розгляду, як захисник так і особа, в інтересах якої була подана апеляційна скарга власник майна (підозрюваний) ОСОБА_7 , про дату, час та місце судового розгляду апеляційної скарги адвоката апеляційним судом були повідомлені.

Враховуючи, що апеляційний розгляд матеріалів здійснюється безпосередньо за апеляційною скаргою саме захисника адвоката ОСОБА_8 , який, як в змісті апеляційної скарги, так і в ході судового засідання, про участь свого підзахисного в суді апеляційної інстанції не клопотав, і також, станом на 09.30 год. 25.02.2019 року в апеляційного суду було відсутнє клопотання власника майна - ОСОБА_7 , про участь в судовому засіданні, підстав визнавати участь власника майна під час апеляційного перегляду обов`язковою, колегія суддів не вбачала, тому враховуючи положення ст. 405 КПК України, колегія суддів вважала за можливе апеляційний розгляд провести за відсутності власника майна ОСОБА_7 .

Тому заслухавши суддю-доповідача, представника власника арештованого майна адвоката ОСОБА_8 , який вимоги апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу слідчого судді скасувати та в повному обсязі відмовити старшому слідчому ОСОБА_9 у задоволенні її клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , думку прокурора, який проти вимог апеляційної скарги адвоката заперечив, просив залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді, без з міни, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження в провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеного 03.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 255 КК України.

18.01.2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду було частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 та з метою виявлення і вилучення мобільних телефонів, викрадених у потерпілих, надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля білого кольору марки «Mercedes», номерний знак WPN НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_7 (а.с. 7).

22.01.2019 року органами досудового розслідування був проведений обшук вказаного автомобіля, в ході якого було виявлено та вилучено накопичував інформації чорного кольору та сам автомобіль в якому проводився обшук - марки «Mercedes», номерний знак WPN НОМЕР_1 (а.с. 8).

23.01.2019 року постановою старшого слідчого СВ розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 виявлене та вилучене 22.01.2019 року в ході обшуку майно, а саме накопичував інформації чорного кольору та автомобіль марки «Mercedes», номерний знак WPN НОМЕР_1 , було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с. 13).

Цього ж дня, 23.01.2019 року, старший слідчий звернулася до Зарічного районного суду м. Суми із клопотання про накладення арешту на вказане майно, що було виявлено і вилучено в ході обшуку та яке набуло статусу речових доказів.

24.01.2019 року ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми клопотання старшого слідчого ОСОБА_9 було задоволено частково, зокрема в частині накладення арешту на виявлене та вилучене 22.01.2019 року в ході обшуку майно накопичувач інформації чорного кольору, в іншій його частині накладенні арешту на транспортний засіб марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_2 , слідчим суддею було відмовлено, оскільки матеріали справи не містять відомостей про його власника (а.с. 22).

З такими висновками слідчого судді колегія суддів апеляційного суду погоджується.

Так, положенням ч.1 ст.131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.06.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за № 0000348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 289, ч. 4 ст. 187, ч.1 ст. 255 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження було винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку автомобіля, який перебував в користуванні підозрюваного ОСОБА_7 з метою відшукання в ньому викрадених у потерпілих мобільних телефонів.

Однак, в ході такого обшуку було виявлено та вилучено накопичувач інформації та сам транспортний засіб. В послідуючому, вказане майно постановою слідчого набуло статусу речових доказів в даному кримінальному провадженні, оскільки може бути використано при встановленні фактів чи обставин, що встановлюються під час досудового провадження, з подальшим накладенням на частину з нього (накопичував інформації) арешту.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, зміст клопотання та додані до нього слідчим документи, колегія суддів дійшла висновку про те, що розглядаючи клопотання слідчого про накладення арешту на майно, у відповідності до ст.173 КПК України слідчий суддя правильно встановив обґрунтованість визнання вказаного накопичувача інформації речовим доказом та дійшов до вірного висновку про те, що незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Також, слідчим суддею було обґрунтовано відмовлено слідчому у накладенні арешту на сам автомобіль, в якому був проведений обшук, оскільки матеріали справи дійсно не містять інформації про його власника, а тому цілком обґрунтованим є те, що у разі накладення на вказане майно арешту, не виключений ризик порушення прав третіх осіб.

Однак, адвокат ОСОБА_8 вважав таке накладення арешту на майно безпідставним та просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого в повному обсязі з тих підстав, що обшук автомобіля ОСОБА_7 відбувся без участі захисника, яка на його переконання, відповідно до ст. 52 КПК України, є обов`язковою, оскільки один із інкримінованих його підзахисному злочинів, за ч.1 ст. 255 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

З такими доводами апелянта, колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 236 КПК України ухвала про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи може бути виконана слідчим чи прокурором. Для участі в проведенні обшуку може бути запрошений потерпілий, підозрюваний, захисник, представник та інші учасники кримінального провадження. З метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів. Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Незалежно від стадії цієї слідчої дії слідчий, прокурор, інша службова особа, яка бере участь у проведенні обшуку, зобов`язані допустити на місце його проведення захисника чи адвоката, повноваження якого підтверджуються згідно з положеннями статті 50 цього Кодексу.

Як вбачається з наявного в матеріалах кримінального провадження протоколу обшуку від 22.01.2019 року (а.с. 8), обшук автомобіля марки «Mercedes», номерний знак НОМЕР_2 , був проведений на підстав ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2019 року, копія якої, перед його початком, була вручена ОСОБА_7 та запропоновано останньому видати вказані в ній предмети. Сам обшук був проведений за участі слідчого, оперуповноваженого, двох понятих та самого підозрюваного ОСОБА_7 про що свідчать їх підписи. Жодних клопотань, зауважень чи доповнень протокол не містить, як не містить і прохань підозрюваного ОСОБА_7 про залучення до обшуку його захисника.

З огляду на викладене, враховуючи положення ч.1 ст. 236 КПК України, яка не покладає на слідчого чи прокурора залучення до обшуку в обов`язковому порядку захисника, як на тому наголошував апелянт, колегія суддів не вбачає підстав для визнання доводів його апеляційної скарги обґрунтованими.

Щодо посилань адвоката на ст. 52 КПК України, яка вказує на обов`язкову участь захисника у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів, то в даному випадку їх слід визнати передчасними.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 18.01.2019 року, дозвіл на проведення обшуку автомобіля ОСОБА_7 був наданий в рамках кримінального провадження за № 000348 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 189, ч.3 ст. 289, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України.

Відповідно до витягу з ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України було внесено 22.01.2019 року о 07.41 год.(а.с. 6).

Обшук автомобіля марки «Mercedes», номерний знак WPN НОМЕР_1 , був проведений 22.01.2019 року у період з 13.33 год. по 14.00 год. (а.с. 8).

Відомостей про дату та час пред`явлення ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України, матеріали справи не містять. Не було надано таких відомостей і представником власника арештованого майна адвокатом ОСОБА_8 .

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вилучений в ході обшуку накопичувач інформації, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати безпідставними.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 24.01.2019 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 та накладено арешт на тимчасово вилучене 22.01.2019 року під час обшуку транспортного засобу марки «Mercedes», номерний знак WPN НОМЕР_1 , в АДРЕСА_1 , майно ОСОБА_7 , а саме на накопичувач інформації чорного кольору та якою відмовлено у накладенні арешту на сам транспортний засіб марки «Mercedes», номерний знак WPN НОМЕР_1 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,