Справа №295/2969/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2019 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року.

Засуджений в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду клопотання.

Захисник підтримав клопотання засудженого, просив зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання строк його перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили до часу прибуття у виправну колонію, а саме з 18.10.2018р. по 07.12.2018р.

Прокурор заперечував щодо задоволення клопотання засудженого.

Суд дослідивши матеріали особової справи та заслухавши думку учасників судового провадження приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_3 засуджений вироком Старобільського районного суду Луганської області від 13.09.2018р. за ч.1 ст.115КК України на 7 років позбавлення волі. Зараховано відповідно до ч.5 ст.72КК України строк попереднього ув`язнення в строк покарання з 01.10.2015р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до розпорядження суду вирок Старобільського районного суду Луганської області від 13.09.2018р. щодо ОСОБА_3 набрав законної сили 17.10.2018р.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Статтею 532 КПК України передбачено, що вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, та що судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій, Верховного Суду України набирають законної сили з моменту їх проголошення.

З матеріалів особової справи встановлено, що ОСОБА_3 вироком Старобільського районного суду Луганської області від 13.09.2018р. відповідно до ч.5 ст.72КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.10.2015р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили 17.10.2018р.

Оскільки строк попереднього ув`язнення з 01.10.2015р. по 17.10.2018р. вже зараховано вироком Старобільського районного суду Луганської області від 13.09.2018р., період етапування засудженого із СІЗО до виправної установи не є попереднім ув`язненням, тому клопотання ОСОБА_3 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1