Дата документу 06.12.2018 Справа № 335/8979/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/8979/18 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11сс/807/191/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000179 від 14 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:

представник власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційними скаргами на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку 03 жовтня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, з наведенням переліку такого майна.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що накладення арешту на вказане у клопотанні майно має на меті збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 просить зазначену ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на карабін «Magnum», модель 15-5002z18 та в цій частині відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна та повернути арештоване майно власнику - ОСОБА_7 .

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що карабін «Magnum», модель 15-5002z18, яка у день обшуку перебувала у вищевказаній квартирі, належить особисто ОСОБА_7 . Крім того, останній мав офіційний дозвіл на вказану зброю. Жодним чином в рішенні слідчого судді не вмотивовано, яким чином належний ОСОБА_7 мисливський карабін, яким останній володіє на законних підставах, має відношення до кримінального провадження. Також, в своїй ухвалі слідчий суддя не зазначив, які докази вказують на те, що вилучений карабін, який належить ОСОБА_7 , відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України. Ухвала слідчого судді не містить доведення ризиків щодо такого майна, зокрема щодо його збереження як речового доказу. ОСОБА_7 не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Викладені обставини, на думку апелянта, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду при прийнятті рішення про накладення арешту на належний ОСОБА_7 мисливський карабін, є підставами для скасування ухвали слідчого судді в цій частині, а також для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт належного ОСОБА_7 майна.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на травматичний пістолет «ПМР» 9 мм № НОМЕР_1 з двома магазинами та набоями та в цій частині відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна, повернути арештоване майно власнику - ОСОБА_8 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що поза увагою слідчого судді залишилась та обставина, що травматичний пістолет «ПМР 9 мм», який у день обшуку перебував у вищевказаній квартирі, належить особисто ОСОБА_8 . Крім того, останній мав офіційний дозвіл на вказану зброю. Жодним чином в рішенні слідчого судді не вмотивовано, яким чином належний ОСОБА_8 травматичний пістолет, яким він володіє на законних підставах, та який на законних підставах перебував в той день разом з ним у вказаному житловому приміщенні, має відношення до кримінального провадження. Крім того, в своїй ухвалі слідчий суддя не зазначив, які докази, які матеріали справи вказують на те, що вилучений травматичний пістолет, який належить ОСОБА_8 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Також ухвала слідчого судді не містить доведення ризиків щодо такого майна, зокрема щодо його збереження як речового доказу. ОСОБА_8 не має жодного відношення до даного кримінального провадження. Викладені обставини, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду при прийнятті рішення про накладення арешту на належний ОСОБА_8 травматичний пістолет, є підставами для скасування ухвали слідчого судді в цій частинні, а також для відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт належного останньому майна.
Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 14 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України.

У клопотанні зазначив, що досудовим розслідування встановлено, що група невстановлених осіб із застосуванням насилля вимагають грошові кошти у мешканців міста Запоріжжя. Під час проведення оперативно-розшукових заходів встановлено, що причетним до вчинення вказаного злочину є ОСОБА_8 . З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, 03 жовтня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя було проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_8 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , у ході проведення якого виявлено та вилучено об`єкти для подальшого проведення судових експертиз, а саме: карабін «Magnum», модель 15-5002z18;

мисливські патрони 12 калібру у кількості 6 штук з маркуванням «Тахо» та 3 штук з маркуванням «PNO»; пістолет «ПМР 9 мм», № НОМЕР_1 , з двома магазинами на набоями в кількості 8 штук; мобільний телефон «Nokia 1661», ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільний телефон «Nokia 1208», ІМЕІ НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Nokia 6230», ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , з сім-картою «Life»; мобільний телефон «Nokia 2690», ІМЕІ НОМЕР_6 ; мобільний телефон «Nokia 208», ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ; мобільний телефон «Nokia 3110», ІМЕІ НОМЕР_9 ; мобільний телефон «Nokia 70-1», ІМЕІ НОМЕР_10 ; мобільний телефон «Fly»; мобільний телефон «Samsung SGH Е-250», ІМЕІ НОМЕР_11 ; мобільний телефон «Samsung SGH D-09»; коробка з під стартового пакету «МТС» № НОМЕР_12 .

Слідчий посилаючись на те, що вилучене майно, є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, просив з метою збереження речових доказів клопотання задовольнити.

Заслухавши доповідь судді; думку представника власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 , власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підтримання апеляційних скарг; прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів вважає, що останні підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з вимогами ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
При вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст. 173 КПК України, повинен був враховувати наступне: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
На думку колегії суддів, слідчим суддею ці положення закону не в повній мірі враховані при розгляді клопотання.
Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, в якому зазначив, що арешт необхідно застосувати з метою забезпечення збереження речових доказів.
На підтвердження доводів клопотання слідчий надав витяг з ЄРДР за №0000179 від 14 червня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України та інші документи, якими, на думку слідчого, підтверджується необхідність зазначеного арешту.
Відповідно до вимог ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Разом з цим, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на докази, а матеріали провадження і самих доказів, на підтвердження того, що тимчасово вилучене під час обшуку 03 жовтня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: карабін «Magnum», модель 15-5002z18, який належить ОСОБА_7 , травматичний пістолет «ПМР» 9 мм № НОМЕР_1 з двома магазинами та набоями, який належить ОСОБА_8 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, на що обґрунтовано вказано в апеляційних скаргах.

Крім того, колегія суддів звертає увагу і на те, що у клопотанні слідчого відсутня інформація щодо самої події кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України та обставин його вчинення.
Більш того, при апеляційному розгляді прокурор зазначив, що на цей час повідомлено про підозру іншим особам, та в ході досудового розслідування встановлено, що вищевказане майно відношення до цього провадження не має.

Отже, взагалі незрозуміло, яке саме відношення вказане майно має до даного кримінального провадження, та як воно може бути використано в якості доказу, виходячи з того, що власниками даного майна є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що підтверджується відповідними документами, які долучені до матеріалів провадження, та відношення яких до даного кримінального провадження не встановлено.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що жодної з передбачених законом підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, як і самої доцільності такого арешту слідчим і прокурором не доведено.
Отже доводи апеляційних скарг представника власників арештованого майна адвоката ОСОБА_9 , викладені в апеляційних скаргах та при апеляційному розгляді, є слушними.
Слідчий суддя на недоліки клопотання та доданих до нього матеріалів уваги не звернув, всі обставини, які мають значення для правильного вирішення клопотання, не перевірив, та дійшов помилкового висновку про необхідність накладення арешту на вищевказане майно.
З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала в зазначеній частині не може бути визнана законною та обґрунтованою і в цій частині підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали - про відмову у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на карабін «Magnum», модель 15-5002z18, травматичний пістолет «ПМР» 9 мм № НОМЕР_1 з двома магазинами та набоями.
Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляційні скарги представника власників арештованого майна: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05 жовтня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на тимчасово вилучене під час обшуку 03 жовтня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, з наведенням переліку такого майна, скасувати в частині накладення арешту на тимчасово вилучене під час обшуку 03 жовтня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: карабін «Magnum», модель 15-5002z18, травматичний пістолет «ПМР» 9 мм № НОМЕР_1 з двома магазинами та набоями.

Постановити у вказаній частині нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого в частині накладення арешту на вищевказане майно.
У решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4