КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0002452 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 16.07.2004 року Деснянським районним судом м. Києва за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
- 18.10.2010 року Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі, звільненого 02.12.2016 року по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та йому призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів та витрат, пов`язаних із залученням експерта.
_________________________________________________________________
Справа №11-кп/824/986/2018 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_1

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_7 , будучи раніше судимим, повторно вчинив таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням у житло, за таких обставин.
20 березня 2018 року приблизно о 16 год. ОСОБА_7 , знаходячись на 4 поверсі в під`їзді 4 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, з метою таємного викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом підбору відмичок до замка вхідних дверей, проник до квартири АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав чуже майно, а саме: сумку чорного кольору «Post Designs», вартістю 266 грн. 33 коп., комп`ютерну мишку «Apaser», вартістю 113 грн. 33 коп., ноутбук «Aser», вартістю 6 166 грн. 67 коп., планшет «Asus», вартістю 2 013 грн., які належать ОСОБА_9 , після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, завдавши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 8 559 грн. 33 коп.

На вказаний вирок суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання та постановити новий вирок, яким, з урахуванням ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі, та застосувати до ОСОБА_7 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_7 всіляко сприяв розкриттю злочину, визнавав себе винним та щиро розкаювався.
Також у судовому засіданні ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, погодився з вартістю та переліком викраденого майна, та показав суду, що вчинив злочин через тяжкі обставини, оскільки має ряд хвороб, зокрема - гепатит «А», тому не вистачало на лікування, а також він не мав достатньо коштів для надання допомоги у вихованні свого сина, який живе з його громадською дружиною, однак він намагається їй фінансово допомагати та приймає у його виховуванні участь.
При цьому, судом було визнано пом`якшуючою обставиною - щире каяття ОСОБА_7 , а обтяжуючих обставин суд не встановив.
Разом з тим, суд мав би врахувати і інші пом`якшуючі обставини, які не врахував, а саме те, що ОСОБА_7 відшкодував понесену потерпілим моральну шкоду, сплативши останньому грошову суму у розмірі 1 000 грн., всі викрадені речі були повернуті потерпілому і цивільний позов він не заявляв, тобто по суті претензій до ОСОБА_7 потерпілий не має.
Таким чином, суд повинен був врахувати всі пом`якшуючі обставини і застосувати до ОСОБА_7 умови передбачені ст. 69 КК України та винести більш м`яке покарання, не пов`язане з позбавленням ОСОБА_7 волі, враховуючи його особу, всі пом`якшуючі обставини, його характеристику та наявність хвороби.

Інші учасники судового провадження даний вирок не оскаржують.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_6 на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, а також заперечення прокурора проти її задоволення, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 394 КПК України, висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, перевірці колегією суддів не підлягають, оскільки фактичні обставини кримінального провадження учасниками судового провадження в суді першої інстанції не оспорювалися і докази щодо них, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, не досліджувались, як не оспорюються вони захисником і в апеляційній скарзі.

За встановлених судом фактичних обставин, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, що також захисником не заперечується.

При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Всупереч тверджень апелянта, міра покарання призначена ОСОБА_7 з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України.
Так, відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас положення ст. 50 КК України визначають, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Як вважає колегія суддів, цих вимог закону, при здійсненні судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався.

Так, при призначенні ОСОБА_7 покарання, як це слідує з мотивувальної частини вироку, суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, а також дані про особу ОСОБА_7 , який без визначеного роду занять та раніше неодноразово судимий, але характеризується позитивно, ставлення ОСОБА_7 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, а також його стан здоров`я, і те, що викрадене майно було повернуто потерпілому, якому ОСОБА_7 відшкодував і моральному шкоду.
Належним чином при цьому враховано судом і обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого - його щире каяття, а також відсутність обставин, що його обтяжують.

З урахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність призначити ОСОБА_7 покарання саме у виді позбавлення волі, так як його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів неможливе без ізоляції від суспільства, та обґрунтовано визначив йому строк цього покарання у 3 роки, тобто в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, вимоги сторони захисту щодо врахування ряду обставин, а саме того, що ОСОБА_7 визнав свою вину та щиросердно розкаявся, відсутність у потерпілого до ОСОБА_7 претензій, у зв`язку з поверненням майна та добровільним відшкодування з власної ініціативи моральної шкоди потерпілому, а також і стану здоров`я ОСОБА_7 , як підстав для пом`якшення призначеного йому судом покарання, не можуть бути задоволені, оскільки ці обставини не лише були в повній мірі враховані судом при призначенні ОСОБА_7 покарання, але й вони не є тими обставинами, які в даному випадку істотно знижували б ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину та давали б підстави для висновку про можливість його виправлення без ізоляції від суспільства чи пом`якшення призначеного йому судом покарання, зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину, який відноситься до тяжких злочинів, та те, що ОСОБА_7 раніше неодноразово судимий за корисливі злочину та знову вчинив корисливий злочин, поєднаний з проникненням до житла, та при цьому на момент вчинення злочину і постановлення вироку ОСОБА_7 суспільно-корисною працею не займався, а отже, вчинив корисливий злочин з метою власного збагачення.

Також не має підстав вважати, що ОСОБА_7 вчинив злочин відносно ОСОБА_9 внаслідок збігу тяжких особистих чи сімейних обставин, оскільки посилання захисту на необхідність надання ОСОБА_7 допомоги у вихованні свого сина, який живе з його громадською дружиною, не підтверджені жодними даними, що аналогічним чином стосується і тверджень про недостатність коштів на лікування ОСОБА_7 , медична документація стосовно наявності у якого захворювання на гепатит представлена лише за 2001 рік, а дані про проходження ним лікування чи необхідність його проходження на період вчинення злочину, за який засуджено ОСОБА_7 , відсутні.

Інших доводів на обґрунтування необхідності пом`якшення призначеного судом покарання в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_10 не наведено.

За викладеним вище, не маючи інших приводів та підстав для скасування чи зміни вироку, визнаючи його законним та обґрунтованим, колегія суддів вважає за необхідне залишити вирок суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 31 серпня 2018 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

____________________ _____________________ _____________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3