Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/2804/19
Провадження № 1-кп/758/663/19
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.03.2019 року Подільський районний суд міста Києва

в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві кримінальне провадження № 1-кп/758/663/19, справа №758/2804/19, кримінальне провадження під час досудового розслідування №0000172 за підозрою
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , індивідуальний номер картки платника податків № НОМЕР_1 , раніше судимого:
- 10 травня 2007 року Подільським районним судом міста Києва за ч.2 ст.309 КК України до 2 років позбавлення волі;
- 06 лютого 2008 року Шевченківським районним судом міста Києва за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 12 грудня 2012 року Подільським районним судом міста Києва за ч.2 ст.309, ст.75, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки;
- 25 жовтня 2013 року Подільським районним судом міста Києва за ч.2 ст.185; ч.3 ст.183; ст.70; ст.71 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений з місць позбавлення волі 05 травня 2017 року по відбуттю строку покарання,
у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

15.01.2019 року, близько 18 години, ОСОБА_3 перебував за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 9, де побачив вивіску Державному університету інфраструктури. В цей час у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, поєднаного з проникненням у дане приміщення, а саме до Державного університету інфраструктури та технологій.
Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до приміщення, 15.01.2019 року, близько 19 години, ОСОБА_3 зайшов до приміщення Державного університету інфраструктури та технологій розташованого за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 9, де, піднявшись на другий поверх цього закладу, проник до коридору, в якому наявний доступ до інших кабінетів.
Перебуваючи у коридорі, ОСОБА_3 шляхом вільного доступу проник до приміщення кабінету №223Г, обшукавши який, викрав проектор «EPSON EB-S82 LCD», вартістю 724 гривні 31 копійка, що належить Державному університету інфраструктури та технологій.
В подальшому ОСОБА_3 шляхом підбору ключів проник до кабінету № 223А, обшукавши який, викрав дві флеш-картки, (матеріальної цінності для потерпілого не становить), які належать Державному університету інфраструктури та технологій.
Далі, ОСОБА_3 шляхом підбору ключів проник до кабінету № 223Б, обшукавши який, викрав монітор марки «Hanns.G» серійний номер №НН181АРВ, чорного кольору вартістю 1000 гривень та жилетку «Colambia» чорного кольору (матеріальної цінності для потерпілої не становить), які належать ОСОБА_6 .
В подальшому ОСОБА_3 з викраденим майном через балкон 2 поверху кабінету 223Б за допомогою штучно створеного канату із знайдених речей, покинув приміщення Державного університету інфраструктури та технологій разом з викраденим майном, чим завдав матеріальної шкоди ОСОБА_6 в розмірі 1000 гривень та Державному університету інфраструктури та технологій в розмірі 724 гривні 31 копійка.
26 лютого 2019 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та ОСОБА_3 у порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного. ОСОБА_3 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі беззастережно визнати підозру. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме у виді трьох років позбавлення волі.
В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ним угоди.
Вказана письмова згода потерпілих надана прокурором в судовому засіданні.
Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Потерпілі подали до суду заяви, згідно яких підтримують укладання вказаної угоди.
ОСОБА_3 та його захисник, в судовому засіданні також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином.
Суд роз`яснивши права підозрюваного, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
Суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у приміщення, ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.3 ст. 185 КК України.
Згідно вимог ст.96-1, 96-2 КК України спеціальна конфіскація до ОСОБА_3 не застосовується так як викрадене підлягає поверненню потерпілим.
Суд бере до уваги, що судові витрати у справі відсутні.
Долю речових доказів визначити згідно вимог ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474 та 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 26 лютого 2019 року між прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_4 , та підозрюваним ОСОБА_3 про визнання винуватості.
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити без змін у виді утримання під вартою в Державній установі «Київський СІЗО», з правом внесення застави у розмірі сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят гривень.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 16 січня 2019 року включно.
Згідно ст.100 КПК України речові докази, які повернуто потерпілим, залишити в їх володінні як законних власників. Речі, які передано матері підозрюваного залишити в її володінні. Частини тканини, диски залишити у справі у прокурора.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а підозрюваним ОСОБА_3 у той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1