Справа № 461/8262/18
Провадження № 1-кс/461/9563/18
01.11.2018 року. м.Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
Клопотання мотивує тим, що існує загроза подальшого розпорядження нерухомим майном, а саме квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , а фактично власником є ОСОБА_6 .
З метою забезпечення арешту майна, недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування, слідчий просить розгляд клопотання провести без залучення власника майна, без його участі та прокурора.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без виклику власника майна, та у відсутності слідчого та прокурора.
На підставі ч.2 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання у відсутності слідчого та прокурора.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Статтею 170 КПК України встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.
Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Перевіривши матеріали клопотання, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, вважаю клопотання підставним, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження, таке підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, -
клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , котра на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1