Єдиний унікальний номер: 343/2373/18
Номер провадження: 1-кс/0343/665/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2018 року м. Долина

Слідчий суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 та слідчого СВ Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 , розглянувши клопотання останнього про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000780 від 18.12.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України-
В С Т А Н О В И В :
18.12.2018 року слідчий СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить: накласти арешт на автозаправну газову станцію, яка встановлена в АДРЕСА_1 , зокрема на цистерну, на якій маються надписи: «Реєстр №І-6456; Зав №1; ВО.16.03.2016 р.; ГВ.18.03.2020 р.», до якої приєднано газозаправне обладнання та передати її на матеріальне зберігання власнику.

Клопотання про арешт майна обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що в СВ Долинського ВП перебувають матеріали досудового розслідування №0000780 від 17.12.2018 року про те, що на території с. Оболоня вул. Одиниця Долинського району Івано-Франківської області незаконно здійснює діяльність АЗС, без відповідних дозвільних документів.

Виїздом СОГ на місце події встановлено, що в АДРЕСА_1 , точної адреси даної АЗС не встановлено, здійснює діяльність автозаправна газова станція.

В ході проведення ОМП встановлено, що за вищевказаною адресою знаходиться встановлена цистерна, на якій маються надписи: «Реєстр№І-6456; Зав№1; ВО.16.03.2016р.; ГВ.18.03.2020р.», до якої приєднано газозаправне обладнання.

Крім того, в ході проведення ОМП, вищевказану цистерну з газозаправним обладнанням було опечатано бирками з підписами слідчого та понятих.

В ході проведення ОМП, до вищевказаної АЗС прибули невстановлені особи, які вказали, що власники даної АЗС перебувають за межами України, а вони представляють їх інтереси, однак будь яких документів, які б підтверджували факт представництва останні не надали.

У відповідності до договору №064 на технічне обслуговування та ремонт реєстраторів розрахункових операцій (РРО) від 01.02.2018 року встановлено, що його замовником є ФОП ОСОБА_6 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , виконавцем приватне підприємство «ЦСО БЮС», зареєстроване в м.Івано-Франківськ, вул.Г.Мазепи, 179/141. Предметом даного договору є надання послуг з ремонту та обслуговування РРО типуND 757 pumpo; АЗС POS MINI; НТ04000017; TN80080678;МХ307.01; V1-mini; дата виготовлення 11.11.2013; 20.12.2016.
З висновку комплексної державної експертизи від 27.05.2003 року встановлено, що на автомобільній дорозі «Стрий-Чернівці», в с.Оболоня, Долинського району, Івано-Франківської області знаходиться АГЗП, площею земельної ділянки 2815,25м3.
Крім того, у відповідності до дозволу №042.01.46-В3 на застосування клапану запобіжного EU 29, виробництва фірми «Cavagua Group», Delta Divisione «OMEGA»(Італія) виданого ТзОВ СП «Грасс - Україна», зареєстрованого в м.Львів, вул.Зелена, 149, корпус 4, встановлено, що дозвіл на застосування клапану запобіжного EU 29, згідно з інструкцією по монтажу та експлуатації клапану, видано до 11.04.2003 року.
У відповідності до дозволу №14.В3.98 виданого НПФ «РОСТ», зареєстрованого в АДРЕСА_3 , встановлено, що дозвіл на застосування, згідно з технічним описом та інструкцією по експлуатації датчиків реле рівня середовищ ДРУС, видано до 1998 року та продовжено до 01.02.2003 року.
З вищевказаних документів вбачається, що термін експлуатації обладнання даної АЗС давно вийшов, що тягне за собою порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві або будь-якому підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, що може створити загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків або заподіяти шкоду здоров`ю людей.
17.12.2018 року цистерна, на якій маються написи: «Реєстр№І-6456; Зав№1; ВО.16.03.2016р.; ГВ.18.03.2020р.», до якої приєднано газозаправне обладнання визнано речовими доказами в кримінальному провадженні №0000780 від 17.12.2018 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України.

З метою повного та об`єктивного встановлення всіх фактичних обставин злочину, збереження речових доказів, у ході розслідування виникла необхідність в накладені арешту на майно.

Клопотання про арешт майна вноситься з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий СВ Долинського ВП ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.
Представник власника майна та його адвокат в судовому засіданні заперечили щодо накладення арешту, оскільки автозаправна газова станція має всі дозвільні документи, працевлаштовано 3 працівників. Протягом 2017-2018 років контролюючими органами тричі проводились перевірки діяльності даної АГС. Слідчим не надано суду доказів про визнання цистерни, до якої приєднане газоправне обладнання, речовим доказом у кримінальному провадженні.
Заслухавши пояснення слідчого СВ Долинського ВП, вивчивши матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст.170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають законні підстави для цього.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
В рішенні ЄСПЛ по справі «Ісмаілов проти Росії» від 06.11.2008 р. Судом наголошується, що при вирішенні питання про арешт майна необхідно дотримуватися ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична і юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Згідно ст. 16 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.
У ст. 13 Конвенції визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Згідно з статтею 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а при вирішенні клопотання слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, розмір шкоди, завданої злочином, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб.
Як вбачається з клопотання слідчого, в ньому відсутня мета застосування такого арешту, передбаченого ч.2 ст.170 КПК України, будь-яких даних, що вказане в клопотанні майно є речовими доказами по справі клопотання не містить, також слідчий не довів, що існують достатні підстави вважати, що майно, на яке передбачається накладення арешту, є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину, або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Окрім наведеного, слідчим не доведено ризиків щодо можливості приховування майна.
Крім того, слідчим не було наведено достатніх і переконливих доказів, що майно може бути певним чином приховане, знищено або ж воно зникне, що воно може бути зіпсовано, передано, перетворено чи відчужено, адже жодним чином існування цих ризиків, які як самі по собі, так і в сукупності становлять завдання накладення арешту на майно, а тому, якщо накладення арешту не відповідає завданням кримінального судочинства, такий арешт на майно не може бути накладений.
В обгрунтування клопотання слідчий покликається на норми КПК, які свідчать про необхіність накладення арешу на тимчасово вилучене майно, хоч доказів того, що автозаправна газова станція (цистерни, до якої приєднане газоправне обладнання) в АДРЕСА_1 тимчасово вилучалась, матеріали клопотання не містять.
Також, слідчим не обґрунтовано, яку роль автозаправна газова станція в с. Оболоня по вул. Одиниця Долинського району, а саме цистерна, до якої приєднане газоправне обладнання, як предмет злочинного посягання, відіграє у процесі доказування, які слідчі дії необхідно провести відносно неї і які перешкоди чинить власник чи його представник зазначеної АГС, що призводить до неможливості досягнення завдань досудового розслідування, не обґрунтовано яким чином сприятиме досягненням цілей кримінального провадження накладення арешту на майно.
Таким чином, вважаю вказаний захід забезпечення не доцільним та таким, що не відповідає завданням кримінального провадження, тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Долинського ВП Калуського ВП ГУ НП у Івано-Франківській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Калуської місцевої прокуратури ОСОБА_7 за матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000780 від 18.12.2018 рокуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 272 КК України - відмовити.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1