Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8862/18
У Х В А Л А

6 листопада 2018 року суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 , -

встановив:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси 18 жовтня 2018 року надійшла скарга ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно атоматизованої системи документообігу суду вказана скарга передана на розгляд слідчого судді ОСОБА_6 .

Під час розгляду скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_7 подали заяву про відвід слідчого судді, посилаючись на те, що стосовно слідчого судді відкрите кримінальне провадження та ним з метою помсти прийнято ряд процесуальних рішень.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заяву про відвід підтримала.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Статтею 75 КПК України наведені вичерпні підстави для відводу слідчого судді.

Зокрема, п.п.3, 4 ч.1 цієї статті зазначено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному проваджені якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Статтями 126, 129 Конституції України передбачено, що судді, при здійсненні правосуддя є незалежні і підкоряються тільки закону, вплив на них у будь - який спосіб забороняється.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах PiersacvsBelgium, Grievesvs UK). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ, суд має бути неупередженим і безстороннім.

При цьому щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об`єктивної складової неупередженості суддів, то у справі "Фей проти Австрії" суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Також суд вказує, що у відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

За змістом п. 23, п. 60, п. 61 Рекомендації CM/Rec (2010) 12 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки, ухваленої Комітетом Міністрів Ради Європи 17 листопада 2010 р. на 1098 засіданні заступників міністрів, - принцип незалежності судової влади означає незалежність кожного судді при здійсненні ним функцій прийняття судових рішень. Під час розгляду всіх справ судді повинні діяти незалежно та неупереджено. Судді мають приймати рішення у справах, які передані їм на розгляд. Вони можуть відмовитися від справи або її розгляду лише якщо для цього є поважні причини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вважає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не наведено конкретних фактів, які свідчать про упередженість судді.

Розгляд суддею іншої справи не може бути підставою для відводу слідчого судді від розгляду вказаної скарги.

За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для відводу слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 77, 81 КПК України, -

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про відвід слідчого судді ОСОБА_6 від розгляду скарги скарги ОСОБА_4 , ОСОБА_7 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_1