Справа № 314/5543/18
Провадження № 1-в/314/89/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.02.2019 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за клопотанням засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Криви Ріг, Дніпропетровська область, громадянина України, освіта середня, до засудження не працював, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

1)02.06.2010 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений від відбування покарання 10.04.2012 року умовно-достроково, на невідбутий строк, що складає 9 місяців 27 днів.

По даній справі засуджений: 24.12.2013 року вироком Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
Ухвалою Пятихатського районного суду Запорізької області від 16.02.2016 року, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 06.11.2013 року по 23.01.2014 року із розрахунку 1день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.
Початок строку: 06.11.2013 року, кінець строку: 20.11.2019 року,
про умовно-дострокове звільнення,
за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

встановив:
до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення клопотання засудженого.
Суд, заслухавши учасників процесу та дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Згідно характеристики, яка міститься в матеріалах справи, засуджений ОСОБА_3 з 26.07.2017 року відбуває покарання в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», за час відбування покарання характеризується наступним чином, вимоги режиму відбування покарання порушував, за що має 32 стягнення, за весь час відбування покарання має лише 3 заохочення. На виробництві установи не працевлаштований.
Відповідно до довідки начальника відділення СПС засуджений ОСОБА_3 участі у роботі з благоустрою колонії та прилеглої території, згідно ст. 118 КВК України, не приймає, не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня, не бере участі у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, не приймає участі у роботі самодіяльних організацій, не приймає участі у суспільно-корисній праці, бібліотеку не відвідує. При цьому, в матеріалах справи міститься медична довідка, відповідно до якої засуджений ОСОБА_6 здоровий.

У відповідності зі ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від покарання можливо при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов. При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а виправлення засудженого.
Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд враховує, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушень режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, яка в свою чергу є намагання своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Поведінка ОСОБА_3 , за весь час відбування ним покарання у своїй сукупності не була стабільно позитивною та активною.

При вивчених обставинах на теперішній час суд не знаходить достатніх підстав для умовно - дострокового звільнення ОСОБА_3 у зв`язку з чим, у задоволені клопотання про його умовно-дострокове звільнення від покарання у вигляді позбавлення волі необхідно відмовити, оскільки він до теперішнього часу не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а встановлені в судовому засіданні дані у своїй сукупності не можуть свідчити, на погляд суду, про його виправлення та перевиховання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:
у задоволенні клопотання засудженого Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове-звільнення- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

20.02.2019