МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/812/81/19 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п. 3 ч. 1 ст. 309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 лютого 2019 року м. Миколаїв
Миколаївський апеляційний суд у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в рамках кримінального провадження № 0000834 матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2019 року, якою
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Виноградне Березанського району Миколаївської області, громадянину України, який не перебуває у зареєстрованому шлюбі, офіційно непрацевлаштованому, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- продовжено строк тримання під вартою.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_6 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2019 року скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з носінням електронного засобу контролю, з покладанням обов`язків у відповідності до статті 195 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).

Короткий зміст рішення слідчого судді суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2019 року продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 до 1 березня 2019 року включно.

Зменшено розмір раніше визначеної застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 153680 (сто п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень.

Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає необґрунтованою підозру.
На думка апелянта, слідчий суддя не обґрунтувала своїх висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Зазначає, що клопотання слідчого не містить будь-яких обґрунтувань недостатності застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у ньому.

Встановлені слідчим суддею судом першої інстанції обставини.
Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він 30 листопада 2018 року о 20:30 год. за попередньою змовою з іншими особами проник до охоронюваної бази відпочинку «Оазис», розташованої в с. Коблеве Березанського району Миколаївської області по вул. Лазурній, 8, де, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілих відкрито заволодів грошима в сумі 6700 грн., 100 доларів США, належними потерпілій ОСОБА_9 та мобільним телефоном «Keneksi» з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» належним потерпілому ОСОБА_10 .

Слідчий суддя, прийшовши до висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, послалась на обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, доведеність існування ризиків, встановлених при обранні запобіжного заходу та необхідність завершення слідчих дій у межах строків досудового слідства.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача про зміст оскаржуваної ухвали, доводи, викладені в апеляційній скарзі, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог частини 4 статті 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до вимог частини 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.
Вказані вимоги закону слідчим суддею виконані в повному обсязі.
Згідно з визначеним Європейським судом з прав людини поняттям, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме, питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначив про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого частиною 3 статті 187 Кримінального кодексу України (надалі КК України), з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах судового та кримінального провадження, зокрема, дані протоколів прийняття заяв про вчинене кримінальне правопорушення від потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та дані протоколів допитів потерпілих; дані протоколу огляду місця події від 30 листопада 2018 року; дані протоколу огляду предмету від 1 грудня 2018 року, дані довідки Березанської Центральної районної лікарні; дані протоколів допитів свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , поясненнями свідка ОСОБА_13 та потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 ; дані висновку судової товарознавчої експертизи; дані протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілих; дані протоколів пред`явлення речей для впізнання; дані протоколів допитів свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину (кримінального правопорушення), передбаченого частиною 3 статті 187 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_7 у вчиненні даного злочину (кримінального правопорушення) на момент його повідомлення.

З урахуванням наведеного, доводи апелянта стосовно відсутності доказів на підтвердження обґрунтованості підозри є неприйнятними.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування ні слідчим суддею суду першої інстанції, ні апеляційним судом перевірці не підлягають, а тому доводи апелянтів і в цій частині є такими, що не заслуговують на увагу.

Виходячи з даних матеріалів судового провадження, є вірними висновок слідчого судді відносно того, що не зменшились ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, визначені при застосуванні ОСОБА_7 даного запобіжного заходу.
Так, як слідує із матеріалів судового та кримінального провадження, ОСОБА_7 підозрюється в вчиненні особливо тяжкого злочину, обізнаний про місце проживання та роботи потерпілих та свідків, не працює.

Перевіривши доводи клопотання слідчого СВ Березанського ВП ОВП ГУНП в Миколаївській області на предмет наявності ризиків, слідчим суддею вірно встановлено, що наведені у клопотанні доводи є обґрунтованими, а викладені ризики продовжують існувати.
Враховуючи наведене, є безпідставним доводи апелянта відносно необґрунтованості висновків слідчого судді щодо наявності достатніх підстав вважати про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК України, конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді слідчим суддею клопотання слідчого про продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, які б потягли скасування оскаржуваної ухвали.
Підстав для зміни запобіжного заходу на домашній арешт, про що зазначає захисник в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції не вбачає
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, за обставин вказаних в апеляційній скарзі.
Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 422, 424 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Ухвалу слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: