Провадження № 1-кп/761/1054/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 120 161 000 600 051 64 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тульчин Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Нестерварка, Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ;

обох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.356 та ч.1 ст.28 ч.1 ст.129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчинені злочинів, передбачених ст.356 та ч.1 ст.28 ч.1 ст.129 КК України, а саме у тому, що .02.08.2016 року приблизно о 24 год. 00 хв. ОСОБА_4 на автомобілі марки «JEEP Grand Cherokee», д.н.з. НОМЕР_1 разом із своїми знайомими ОСОБА_5 , який був за кермом даного автомобіля та ОСОБА_6 , а також не встановленою особою на ім`я « ОСОБА_7 », прибули до недобудованого приміщення будівлі, що по АДРЕСА_3 та припаркували вказаний автомобіль вздовж огородженої території, де проводилось будівництво. При цьому ключі від автомобіля ОСОБА_5 залишив в салоні. Перебуваючи у середині приміщення за вищевказаною адресою, під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_4 з одного боку та ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та не встановленою особою на ім`я « ОСОБА_7 » - з іншого боку виник словесний конфлікт з приводу професійної діяльності ОСОБА_4 . На ґрунті раптово виниклих неприязних відносин ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та не встановлена особа на ім`я " ОСОБА_7 » без попередньої змови між собою, почали усно погрожувати застосуванням насильства відносно ОСОБА_4 , та залякувати його, висловлюючи погрози позбавленням його життя. В результаті конфлікту ОСОБА_4 сприйнявши реальність погрози та побоюючись за своє життя та здоров`я, не помітно для ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та не встановленої особи на ім`я « ОСОБА_7 » покинув приміщення даної будівлі, при цьому залишив автомобіль з ключами до нього.

Після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , вважаючи, що мають право на користування даним автомобілем, у зв`язку з тим, що даний транспортний засіб час від часу перебував у користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_10 вилучили зазначене авто марки «JEEP Grand Cherokee», д.н.з. НОМЕР_2 з місця, де його залишив потерпілий та самовільно розпорядились ввіреним їм майном на власний розсуд, спричинивщи матеріальної щкоди потерпілому ОСОБА_4 у розмірі 689 000 грн.

Отже ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачуються в залякуванні потерпілого позбавленням його життя, без попередньої змови групою осіб, тобто у вчиненні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1ст.28, ч.1. ст. 129 КК України та у самоправстві, тобто самовільному, у супереч установленому законом порядку дії, правомірність яких оспорюється окремим громадянином, з заподіянням значної шкоди інтересам власника, тобто у вчиненні злочину, передбаченого от. 356 КК України.

У судовому засіданні обвинуваченні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кожен окремо, звернулися до суду із клопотанням про закриття даного кримінального провадження на підставі ст..46 КК України у зв`язку з їх примиренням із потерпілим та відшкодуванням спричиненої матеріальної шкоди.

Захисник підтримав клопотання про звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності на підставі ст..46 КК України.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив суду, що примирився із обвинуваченими та просив звільнити їх від кримінальної відповідальності при цьому зазначив, що збитки спричиненні йому в наслідок неправомірних дій повністю відшкодована.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження з цих підстав.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку, що вказане клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приписами частини 3 статті 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, ст.46 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як встановлено судом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 примирилися з потерпілим ОСОБА_4 , відшкодували йому збитки у повному обсязі про що сторони особисто підтвердили у судовому засіданні.

За класифікацією злочинів у відповідності до вимог п.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення за ч.1 ст.129, ст. 356 КК України у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відноситься до злочинів невеликої тяжкості, останній є особою, що раніше не судимі.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що існують законні підстави для закриття кримінального провадження та звільнення обвинувачених від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.129 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, тобто на підставі ст.46 КК України.

Суд також уважає необхідним звільнити обвинувачених від кримінальної відповідальності по обвинуваченню у вчиненні злочину за ст.356 КК України з підстав, визначених ст.49 КК України, так як з моменту вчинення особами даного злочину пройшло більш ніж два роки.

На підставі ч. 2 ст. 12, ст. 46, 49 КК України, керуючись підпунктом 1 п. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.129 закрити, звільнивши їх від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням у відповідності до вимог ст.46 КК України.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обох у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.356 КК України закрити, звільнивши їх від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності у відповідності до вимог ст.49 КК України.

Після набрання ухвали законної сили заставу внесену ОСОБА_11 20.10.2017 у сумі 160 000 гривень 00 копійок, внесену за ОСОБА_5 на депозитний рахунок ТУ ДСА в м. Києві за наступними реквізитами: одержувач ТУ ДСА в м. Києві України банк одержувач УДКС м. Києва, , МФО 820172, рахунок № НОМЕР_3 повернути заставодавцю ОСОБА_11 .

На ухвалу може бути подано апеляцію до Київського апеляційного суду м. Києва протягом семи діб з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя: