У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" березня 2019 р. Дніпровського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Дніпровським районним судом м. Києва розглядається кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, судом на обговорення учасників судового розгляду було поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинувачених під вартою.

Прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим, оскільки підстави для зміни міри запобіжного заходу відсутні, враховуючи наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Захисники та обвинувачені заперечували проти продовження строку тримання під вартою та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту. При цьому просили врахувати стан здоров`я обвинувачених, наявність тяжких захворювань, таких як гепатит та СНІД. Також, обвинувачений ОСОБА_4 має на утриманні хвору матір.

Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступного:

згідно ст. 331 КПК України, під час судового розгляду вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України та за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного кримінального правопорушення; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила кримінальне правопорушення; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Розглядаючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких. Перевіряючи наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченим правопорушення, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відсутні.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність або відсутність у обвинуваченого родини й утриманців, відсутність постійного місця роботи, наявність місця проживання, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність судимостей.

Крім того, при вирішенні даного питання, суд враховує такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, наявність місця проживання в м. Києві, репутацію обвинуваченого, його майновий стан, наявність судимостей.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 199, 331 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України обвинувачених ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до 12 травня 2019 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та надіслати начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: