Справа №295/3500/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2019 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Богунського районного суду м. Житомир клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна та повернення майна, -

Встановив:

До Богунського районного суду м. Житомира надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту та повернення майна, накладеного ухвалами Богунського районного суду м. Житомира від 17.07.2018 року по справам № 295/8989/18.

В обґрунтування вимог заявник вказав, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 14.07.2018 року на 160 км. автодороги М-06 Київ-Чоп, працівниками поліції було вилучено транспортний засіб, який належить ОСОБА_3 на правах особистої приватної власності - автобус ПАЗ-32054, р/н. НОМЕР_1 і використовується для пасажирських перевезень за маршрутом «м. Житомир-Заможне, ч/з Рудківку».

Незважаючи на те, що у вчиненні ДТП визнано винним водія автомобіля Volkswagen Passat, р/н. НОМЕР_2 , транспортний засіб заявника протягом восьми місяців зберігається на штрафному майданчику поліції.

Враховуючи той факт, що відсутні належні умов для зберігання автобусу (перебуває під відкритим небом), він поступово приходить у непридатний для використання технічний стан, зменшується його ринкова вартість тощо.

Зазначає що, всі необхідні слідчі дії, пов`язані з його транспортним засобом (авто-технічна експертиза, транспортно-трасологічна експертиза, перевірка технічного стану транспортного засобу) проведені.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення сторін, вивчивши клопотання про скасування арешту майна, встановив.

По даному факту слідчим 14.07.2018 року розпочато кримінальне провадження, що обліковане за № 0000612 від 14.07.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до ухвал Богунського районного суду м. Житомира від 17.07.2018 року було накладено арешти на автобус ПАЗ р/н. НОМЕР_1 та тимчасово позбавити власника ОСОБА_3 , та користувачів останнього можливості відчужувати розпоряджатися та використовувати, вищевказане майно.

Судом встановлено, що вищевказаний транспортний засіб належить на праві особистої приватної власності ОСОБА_3 .

Згідно частини 1 статті 170 КПК України зі змінами внесеними в редакції Закону №769-VIII від 10.11.2015 р., які набрали чинності 11.12.2015 р., вказано, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України власник або володілець майна, який не був присутній при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таким чином саме на власника або володільця майна покладається обов`язок довести, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт на грошові кошти накладено необґрунтовано

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05.04.2013 р. № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи:не були присутні при розгляді питання про арешт майна;доведуть, що в подальшому /застосуванні цього заходу минула потреба; доведуть, що арешт накладено необгрунтовано.

Згідно з ч.2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.

Cлідчий суддя вважає, що на теперішній час і в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, що, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України є підставою задоволення даного клопотання та скасування арешту.

Суд, керуючись принципами законності та справедливості, взявши до уваги доводи викладені у скарзі, позицію учасників процесу, дійшов висновку в необґрунтованості накладеного арешту, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,-

Постановив:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт на автобус ПАЗ р/н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , накладений ухвалою Богунського районного суду м. Житомира 17.07.2018 р. по справі № 295/8989/18.

Зобов`язати слідче відділення Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області повернути безоплатно ОСОБА_3 , як власнику, транспортний засіб - автобус марки ПАЗ, р/н. НОМЕР_1 , що був вилучений під час огляду місця події 14.07.2018 року та доставлений на територію арешт майданчику ГУНП в Житомирській області на відповідальне зберігання.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя Богунського
районного суду м. Житомира ОСОБА_1