справа № 462/6967/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003563 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, якому 21.08.2018 року слідчим Бахмутського відділу поліції ГУ НП в Донецькій області за погодженням прокурора військової прокуратури Донецького гарнізону в межах кримінального провадження №0001938 від 20.08.2018 р. оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 405 КК України,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України,
встановив:

ОСОБА_5 , 30.09.2018 року приблизно о 23.12 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в громадському місці, а саме на проїжджій частині, що по вул. Городоцькій, 245 у м. Львові, діючи з мотивів явної неповаги до суспільства із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок та виражаючи явну неповагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинив хуліганські дії, зокрема безпричинно умисно перешкоджав руху автотранспорту, що рухався назустріч, а саме спиняв автомобілі та наносив удари ногами по останніх. Крім цього, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на грубе порушення громадського порядку, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоствердитися за рахунок зневаги інших осіб, проявляючи особливу зухвалість, підійшов на пішохідний перехід до потерпілого ОСОБА_4 , котрий в цей час переходив вказану проїжджу частину та демонструючи зверхність, вседозволеність та явну неповагу до суспільних норм, безпричинно, умисно наніс йому декілька ударів кулаками в область голови та обличчя, а також один удар коліном в область грудної клітки, чим у відповідності до висновку судово-медичного експерта № 961 від 04.10.2018 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження: синці на обличчі, в ділянці грудини, в ділянці правого плечового суглобу, котрі відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України, так як останній вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство).

02.11.2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст. 296 КК України, відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди, а також щодо призначення покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклав добровільно.

У підготовчому засіданні потерпілий ОСОБА_4 просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнив, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілим і обвинуваченим, як таку, що відповідає вимогам закону та призначити ОСОБА_5 обумовлене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, який згідно зі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст.471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч.1 ст.296 КПК України, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, а саме права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечив проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню ним нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України

Керуючись ст. ст. 314, 373-376, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 02 листопада 2018 року у кримінальному провадженні №0003563, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1