ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/818/491/18 Головуючий 1ї інстанції ОСОБА_1
Справа № 642/4347/18 Доповідач ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
представника власника майна - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою директора Торгівельної фірми «Спорт, ЛТД» - ТОВ ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 щодо накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001350 від 01.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и л а:

16.08.2018 слідчий СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про надання дозволу на арешт майна.
Доводи клопотання обґрунтовані тим, що 01.06.2018 за заявою потерпілого ОСОБА_9 до ЄРДР внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 190 КК України за № 0001350.
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до свідчень потерпілого ОСОБА_9 в період часу з січня 2014 року по травень 2018 року директор Торгівельної фірми «Спорт, ЛТД» - ТОВ, яка розміщена за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33 (Центральний ринок), - ОСОБА_7 шляхом обману, ймовірно заволодів грошовими коштами та майном співвласника Торгівельної фірми «Спорт, ЛТД» - ТОВ ОСОБА_9 , спричинив останньому матеріальну шкоду в розмірі понад 1 500 000 грн.
02.08.2018 до СВ Холодногірського ВПГУНП в Харківській області надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_9 про звернення до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на майно Торгівельної фірми «Спорт, ЛТД» - ТОВ: нежитлові приміщення літ. «А/1-1», площею 115,4 кв.м, літ. «А/7-1», площею 44,3 кв.м, розташовані на Центральному ринку м. Харкова по вул. Різдвяній, 33, яке згідно свідоцтва про право власності № 57 від 12.04.1994, виданого начальником регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області належить Торгівельній фірмі «Спорт, ЛТД» - ТОВ.
Слідчий зазначав, що зазначене вище майно по кримінальному провадженню має значення речового доказу, є речовим доказом та предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, та вважав, що для всебічного дослідження всіх обставин справи та отримання доказів необхідно накласти арешт на зазначені нежитлові приміщення.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна задоволено.
Накладено арешт на нежитлові приміщення літ. «А/1-1», площею 115,4 кв.м, літ. «А/7-1», площею 44,3 кв.м, розташовані на Центральному ринку м. Харкова по вул. Різдвяній (Енгельса), 33, які належать Торгівельній фірмі «Спорт, ЛТД» - ТОВ до розгляду кримінального провадження № 0001350 по суті.
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, директор Торгівельної фірми «Спорт, ЛТД» - ТОВ ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді від 21.08.2018, якою накладено арешт на нежитлові приміщення літ. «А/1-1», площею 115,4 кв.м, літ. «А/7-1», площею 44,3 кв.м, розташовані на Центральному ринку м. Харкова по вул. Різдвяній (Енгельса), 33, які належать Торгівельній фірмі «Спорт, ЛТД» - ТОВ.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилався на те, що при розгляді клопотання про арешт майна представник ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ не був присутній, про розгляд даного клопотання ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ не було повідомлено, тим самим ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ не мало змоги скористатися правовою допомогою і належним чином захистити свої права в суді.
Про накладення арешту на майно ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ стало відомо випадково, 20.11.2018 з Єдиного реєстру судових рішень, після чого ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ 23.11.2018 звернулася в порядку статті 174 КПК України до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту.
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 13.12.2018 у задоволенні клопотання про скасування арешту було відмовлено.
У зв`язку з чим є всі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали про арешт майна від 21.08.2018.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що у зв`язку з невиконанням ОСОБА_9 своїх обов`язків як учасника ТОВ, самоусуненням від управління справами ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ, систематичною неявкою на Загальні збори, невнесенням своєї частки у статутний капітал ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ, останнього було викликано на Загальні збори, рішенням яких від 21.02.2018 ОСОБА_9 було виключено зі складу учасників ТОВ; перерозподілено частки у статутному капіталі та збільшено статутний капітал Товариства у зв`язку з економічною необхідністю; приведено до відповідності юридичну адресу, затверджено Статут Товариства в новій редакції.
Апелянт вважав, що усі претензії ОСОБА_9 знаходяться в площині корпоративних відносин і взагалі мають вирішуватись за правилами господарського судочинства. Також, ОСОБА_9 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсними загальних зборів (С№922/2506/18).
Крім цього, посилання слідчого на вчинення кримінального правопорушення не підтверджується жодними доказами, які б могли свідчити про обґрунтовану підозру можливості вчинення директором ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ ОСОБА_7 злочину, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України.
Слідчий ніяк не обґрунтовує завдання матеріального збитку ОСОБА_9 у розмірі 1 500 000 грн, ні в заяві ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення, ні в клопотанні слідчого про накладення арешту не зазначено, якими саме грошовими коштами та майном ймовірно заволодів директор ТОВ ОСОБА_7 .
Також слідчий не обґрунтував, яке саме відношення арештоване у ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ майно має до вказаного кримінального провадження і яким саме чином накладення вказаного арешту посприяє об`єктивному досудовому розслідуванню по даному кримінальному провадженню. ОСОБА_9 звернувся з заявою про вчинення кримінального правопорушення саме ОСОБА_7 , тобто може ставитись питання про забезпечення кримінального провадження шляхом арешту на майно саме ОСОБА_7 , а не ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ.
Майно, на яке накладено арешт, ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ постійно і вже багато років використовує у господарській діяльності. На даний час наявність арешту перешкоджає веденню господарської діяльності. Враховуючи данні обставини, немає причин вважати, що арештоване майно буде приховано, пошкоджено, знищено чи відчужено.
Крім цього, слідчий з моменту відкриття кримінального провадження 01.06.2018 не провів жодних слідчих дій в рамках кримінального провадження окрім відібрання пояснень ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ адвоката ОСОБА_6 , який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Колегія суддів доводи апеляційної скарги щодо поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 заслуговують на увагу, а тому клопотання про поновлення процесуального строку підлягає задоволенню.
Задовольняючи клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про накладення арешту, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав, передбачених статтями 167-173 КПК України.
З таким висновком слідчого судді суд апеляційної інстанції погодитись не може, виходячи з наступного.
У відповідності до статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Крім того, частини 2 статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до вимог статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Отже, чинним КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001350 від 01.06.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, щодо ймовірного заволодіння директором ТФ «Спорт, ЛТД» - ТОВ ОСОБА_7 грошовими коштами та майном ОСОБА_9 .
Проте, наведені органом досудового розслідування підстави для арешту нежитлових приміщень літ. «А/1-1», площею 115,4 кв.м, літ. «А/7-1», площею 44,3 кв.м, розташовані на Центральному ринку м. Харкова по вул. Різдвяній (Енгельса), 33, які належать ТФ «Спорт, ЛТД» ТОВ, не дають підстав вважати, що вище зазначене майно містить на собі ознаки речового доказу відповідно до вимог статті 98 КПК України.
Даних, що нежитлові приміщення літ. «А/1-1», площею 115,4 кв.м, літ. «А/7-1», площею 44,3 кв.м, розташовані на Центральному ринку м. Харкова по вул. Різдвяній (Енгельса), 33, які належать ТФ «Спорт, ЛТД» ТОВ, визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001350 від 01.06.2018 матеріали справи не містять.
Крім цього, у своєму клопотанні слідчий ОСОБА_8 зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що директор ТФ «Спорт, ЛТД» ТОВ ОСОБА_7 шляхом обману, ймовірно заволодів грошовими коштами та майном співвласника ТФ «Спорт, ЛТД» ТОВ ОСОБА_9 .
Проте, яким чином ОСОБА_7 ймовірно заволодів грошовими коштами та майном ОСОБА_9 у клопотанні не наведено. Прокурор ані у суд першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не з`явився, клопотання слідчого не підтримав та не обґрунтував доводів клопотання.
З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку щодо необхідності відмови у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на зазначене майно з огляду на те, що доказів, що вищезазначене майно визнано речовим доказом, ані під час судового розгляду слідчим суддею, ані під час апеляційного розгляду справи, суду не надано, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для накладення арешту.
З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга директора ТФ «Спорт, ЛТД» ТОВ підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,
у х в а л и л а:

Клопотання директора Торгівельної фірми «Спорт, ЛТД» - ТОВ ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.
Поновити Торгівельній фірмі «Спорт, ЛТД» - ТОВ процесуальний строк на оскарження ухвали слідчого судді.
Апеляційну скаргу директора Торгівельної фірми «Спорт, ЛТД» - ТОВ ОСОБА_7 задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 21.08.2018 скасувати та постановити нову.

У задоволенні клопотання слідчого Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про арешт майна - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України, але підлягає оскарженню в частині поновлення процесуального строку.

Головуючий -

Судді