Ухвала
Іменем України

21 січня 2019 року

м. Київ
справа № 1-39/2001
провадження № 51-4190 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 серпня 2018 року.
Вказаною ухвалою залишено без задоволення заяву засудженого про перегляд

за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Черкаської області

від 09 лютого 2015 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Апеляційного суду Черкаської області від 25 грудня 2001 року щодо остаанього за нововиявленими обставинами.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції

у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування посилається на добросовісну помилку суду апеляційної інстанції

та порушення правил інстанційної підсудності, оскільки Апеляційний суд Черкаської області, розглянувши його заяву про перегляд вироку цього суду від 25 грудня

2001 року за нововиявленими обставинами, постановив ухвалу від 09 лютого

2015 року по суті, залишивши його заяву без задоволення, не маючи на те таких повноважень. Зазначає, що згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним в ухвалі від 21 квітня 2015 року, апеляційний суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, у зв`язку зі зміною кримінального процесуального законодавства України, не є судом першої інстанції та не має повноважень розглядати заяви про перегляд вироків цього суду за нововиявленими обставинами.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надану копію оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, доданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як убачається з доданої до касаційної скарги копії ухвали, у своїй заяві ОСОБА_4 посилався на висновок Верховного Суду України, викладений в ухвалі від 21 квітня 2015 року,про те що, апеляційний суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, у зв`язку зі зміною чинного законодавства України, не є судом першої інстанції

та не має повноважень розглядати заяви про перегляд вироків цього суду
за нововиявленими обставинами, як на підставу для перегляду вказаної ухвали,

про які не було відомо апеляційному суду під час постановлення ухвали від 09 лютого 2015 року. Однак апеляційний суд, керуючись нормами ч. 5 ст. 459 КПК та залишаючи заяву засудженого без задоволення, зазначив про те, що перегляд судових рішень

за нововиявленими обставинами у разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, які діяли

на час здійснення провадження, а також наявність правових позицій судів вищої інстанції, не допускається.

Крім того суд апеляційної інстанції у своїй ухвалі звернув увагу й на те, що 09 лютого 2015 року заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку щодо нього

за нововиявленими обставинами було розглянуто по суті, а також роз`яснено засудженому його право на оскарження цієї ухвали в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, яким останній не скористався, натомість із заявою звернувся до апеляційного суду про роз`яснення цієї ухвали, у задоволенні якої було відмовлено.
Частиною 2 ст. 459 КПК передбачено, що нововиявленими обставинами є: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення,

яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Проте, як встановлено апеляційним судом, засуджений ОСОБА_4 у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року не навів для цього передбачених вказаною статтею підстав.
За таких обставин апеляційною інстанцією прийнято обґрунтоване рішення про залишення без задоволення заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року за нововиявленими обставинами, з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Оскільки з касаційної скарги засудженого та доданої до неї судового рішення не вбачаються підстави для її задоволення, колегія суддів вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 17 серпня 2018 року.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3