Номер провадження: 11/785/25/18
Номер справи місцевого суду: 1-157/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представника потерпілих: ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

громадського захисника: ОСОБА_11 ,

захисників: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінальної справи за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 на вирок Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.06.2018 року, яким:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борисівка, Татарбунарського району, Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, не одружений, не працюючий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
визнаний винуватим у скоєнні злочинів , передбачених п.п. 1, 6 ч. 2 ст. 115, п.п. 9, 13 ч.2 ст. 15 ч.2 ст.115, ч. 4 ст. 187 КК України та засуджений:

- за п.п.1,6 ч. 2 ст.115 КК України допокарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна;
- за ч. 2 ст. 15, п.п. 9, 13 ч. 2 ст.115 КК України допокарання у виді 3 (тринадцяти) років позбавлення волі;
- за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_10 остаточно визначено покарання у виді довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому ОСОБА_10 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 17 грудня 2013 року по 13 лютого 2014 року, та з 08 жовтня 2014 року по дату набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком суду вирішені цивільні позови потерпілих, доля речових доказів та судових витрат по справі, -

встановив:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_10 визнаний винуватим та засуджений за вчинення злочинів за наступних обставин.

14 листопада 2010 року, близько 21:00 год., ОСОБА_14 , переслідуючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу та подальшого умисного вбивства двох осіб, попередньо взявши з собою металевий предмет (рульовий вал), через паркан проник в домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживали ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
Перебуваючи у дворі даного домоволодіння, ОСОБА_14 , з метою реалізації свого злочинного наміру, проник в підсобне приміщення, розташоване з лівого боку від вхідних дверей, що вели в будинок і став вичікувати появи жителів зазначеного домоволодіння.
15 листопада 2010 року, близько 04 год., з хати вийшла ОСОБА_17 , побачивши її ОСОБА_14 , керуючись корисливими мотивами, навмисне, бажаючи позбавити її життя, дочекавшись моменту, коли потерпіла зайде в вказане підсобне приміщення напав на неї, застосувавши насильство, небезпечне для її життя і здоров`я в момент заподіяння, що виразилося в нанесенні зазначеним металевим предметом в життєво важливий орган голову не менше 4-5 ударів, в результаті чого заподіявши ОСОБА_16 тяжкі тілесні ушкодження від остання померла на місці злочину.
В той же день, близько 04 год. 30 хв., з будинку в двір вийшов ОСОБА_15 .. Побачивши його ОСОБА_14 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу та подальшого умисного вбивства двох осіб, керуючись корисливими мотивами, навмисне, бажаючи позбавити його життя, дочекавшись моменту, коли ОСОБА_15 зайде в вказане підсобне приміщення напав на нього, застосувавши насильство, небезпечне для його життя і здоров`я в момент заподіяння, що виразилося в нанесенні ОСОБА_15 зазначеним металевим предметом в життєво важливий орган - голову не менше 6 ударів, а також вилами, які перебували в даному підсобному приміщенні в область передньої поверхні шиї і правого плечового пояса не менше 2 ударів, в результаті, заподіявши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження від яких останній помер на місці злочину.
Також, після того як 15.11.2010 року, близько 04 год., ОСОБА_14 вчинив умисне вбивство ОСОБА_16 і мав намір довести до кінця свій злочинний умисел щодо умисного вбивства ОСОБА_15 і знаходився в зазначеному підсобному приміщенні домоволодіння АДРЕСА_2 , близько 04 год. 20 хв., у двір зайшла ОСОБА_18 , побачивши яку ОСОБА_14 , вирішив, що вона може стати на заваді йому в заволодінні чужим майном.
Після того, як близько 04 год. 30 хв., ОСОБА_14 вчинив умисне вбивство ОСОБА_15 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, а також умисне вбивство, керуючись корисливими мотивами, навмисне, бажаючи позбавити ОСОБА_18 життя, близько 04 год. 40 хв., коли ОСОБА_18 , перебувала біля входу в вказане підсобне приміщення, для забезпечення реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння чужим майном, шляхом вчинення розбійного нападу напав на неї застосовуючи насильство, небезпечне для її життя і здоров`я в момент заподіяння, що виразилося в нанесені ОСОБА_18 ногами і зазначеним металевим предметом в життєво важливий орган - голову не менше 2 ударів, в результаті заподіявши останній тяжкі тілесні ушкодження. Однак, довести, свій злочинний умисел спрямований на умисне вбивство ОСОБА_18 . ОСОБА_10 не вдалося з незалежних про його волі причин, так як в результаті наданої медичної допомоги смерть потерпілої не настала.
Після скоєних умисних вбивств ОСОБА_16 та ОСОБА_15 , а також замаху на умисне вбивство ОСОБА_18 , ОСОБА_14 проник в житлові приміщення вказаного домоволодіння, звідки викрав майно потерпілих, а саме: грошові кошти в сумі 3000 доларів США. що згідно довідки офіційного курсу валют НБУ на 15.11.2010 року склало 23700 грн.; грошові кошти в сумі 4450 грн., а також мобільний телефон марки «Сіменс А-52», вартістю 150 грн., зі стартовим пакетом компанії «Київстар» вартістю 25 грн., а всього на загальну суму 28325 грн. Після цього, ОСОБА_14 з місця пригоди зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
На вказаний вирок суду першої інстанції обвинуваченим ОСОБА_10 та його захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_12 подали аналогічні за своїм змістом апеляційні скарги, в яких посилаються на невідповідність викладених у вироку висновків суду фактичним обставинам справи, а також зазначають на порушення районним судом вимог кримінального процесуального Закону. Захисники ОСОБА_13 та ОСОБА_12 просять вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_19 за відсутністю в його діях складу злочину, посилаючись на неповноту досудового і судового слідства.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_10 та його захисники, обґрунтовуючи вимоги апеляційних скарг, крім іншого послалися на те, що під час досудового розслідування, працівниками правоохоронного органу, до обвинуваченого застосовувалися недозволені заходи фізичного та психологічного насильства, з метою отримати від останнього показання про визнання винуватості. Обвинувачений та його захисники зазначили про те, що районний суд залишив поза увагою вказані обставини та не отримав від прокурора висновку щодо перевірки вказаних обставин.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників, які вважали необхідним здійснити перевірку доводів апеляційних скарг обвинуваченого та його захисників щодо фактів застосування недозволених методів розслідування; прокурора, який не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту; колегія суддів приходить до висновку про таке.

Як вбачається з апеляційних скарг обвинуваченого та його захисників, одним із доводів апеляційних скарг є те, що під час затримання ОСОБА_10 та проведення досудового розслідування, до нього було застосовано психологічний та фізичний тиск з боку працівників правоохоронних органів.

Встановлені апеляційним судом обставини підлягають перевірці в порядку, передбаченому ст. 214 КПК України (в ред.2012 року) .

З метою перевірки доводів обвинуваченого та його захисників, апеляційний суд вважає за необхідне направити на адресу прокурора копії апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Керуючись вимогами ст.ст. 315-1, 362, 377 КПК України (в ред.1960 року), апеляційний суд, -

постановив:

Заяви обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , викладені в апеляційних скаргах щодо застосування відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування фізичного та психологічного впливу працівниками правоохоронного органу - направити прокурору Одеської області, для проведення перевірки в порядку ст. 214 КПК України.

Про прийняте рішення повідомити апеляційний суд Одеської області до 30 грудня 2018 року.

Копію ухвали разом з копіями апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4