Справа № 467/1307/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2018 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Арбузинка спільне клопотання начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія № 83" ОСОБА_4 та спостережної комісії при Арбузинській райдержадміністрації Миколаївської області про заміну невідбутої частини строку покарання більш м"яким покаранням у вигляді обмеження волі стосовно засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаїв, засудженого вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 2 жовтня 2013 року за ч.3 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2016 року на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк відбування покарання строк попереднього ув"язнення з 9 січня 2013 року по 25 листопада 2013 року з розрахунку один день попереднього ув"язнення за два дні позбавлення волі

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 засуджений вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 2 жовтня 2013 року за ч.3 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна.
Початок строку відбуття покарання: 9.01.2013 року. Кінець строку: 24 лютого 2022 року.
Начальник виправної колонії та спостережна комісія при райдержадміністрації Арбузинського району Миколаївської області звернулися до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини строку покарання більш м"яким покаранням у вигляді обмеження волі, посилаючись на те, що засуджений став на шлях виправлення.
Засуджений в судове засідання не з`явився, надійшла заява про слухання справи в його відсутність.
Представник виправної колонії в судове засідання не з`явився.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що клопотанням не доведено те, що засуджений став на шлях виправлення, зважаючи на те, що останній має 9 стягнень, які на даний час погашені, однак відповідно до характеристик, які є в матеріалах особової справи, засуджений негативно характеризувався до 2017 року, для вирішення питання про заміну покарання більш м`яким необхідно враховувати поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
Вивчивши матеріали, додані до клопотання та матеріали особової справи, заслухавши прокурора, суд приходить до наступного.
ОСОБА_5 засуджений вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 2 жовтня 2013 року за ч.3 ст. 187 КК України до 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Строк відбування покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_5 рахувати з 9 січня 2013 року.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 22 березня 2016 року зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 9 січня 2013 року по 25 листопада 2013 року.
З досліджених матеріалів справи вбачається, що засуджений з 27 січня 2014 року відбуває покарання у Арбузинській виправній колонії Миколаївської області.
Постановою начальника колонії від 14.09.2017 року засуджений переведений до дільниці соціальної реабілітації для подальшого відбування покарання.
У клопотанні та характеристиці до нього вказано про те, що згідно ст.118 ч.1 КВК України засуджений працевлаштований на виробництві колонії на посаді каменотеса в цех ручного обробітку граніту, де працював: з березня 2014 року по квітень 2014 року, у вересні 2014 року, з лютого 2015 року по травень 2015 року, з серпня 2015 року по жовтень 2015 року та в грудні 2015 року. До праці ставиться сумлінно, завдання виконує в повному обсязі, проявляє трудову ініціативу.
Також засуджений приймав участь у роботі з благоустрою місць позбавлення волі в період з лютого 2014 року по квітень 2014 року, з липня 2014 року по вересень 2017 року та з вересня 2017 року по день розгляду клопотання судом, поставленні завдання виконує якісно та вчасно, у відношенні до представників адміністрації колонії ввічливий, тактовний, виконує їх законні вимоги, у колективі засуджених безконфліктний, у скоєному злочині розкаюється, приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», здобув професію «Каменотес», бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально-корисливу активність в організації їх роботи.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Частиною 3 ст. 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Згідно вимог Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.
Згідно з п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України, за вчинення якого відбуває покарання засуджений, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.
На момент розгляду клопотання судом засуджений відбув 2/3 строку покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України під виправленням засудженого розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Згідно характеристик від 8 січня 2016 року, 7 вересня 2016 року, 19 листопада 2016 року, затверджених начальником установи відбування покарань, які є в матеріалах його особової справи засуджений визнаний злісним порушником вимог встановленого режиму відбування покарання, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи відбування покарань, при спілкуванні нещирий, нахабний, спальне місце та при ліжкову тумбочку не утримує в чистоті і порядку, має неохайний вигляд, недбало ставиться до майна установи, догляд за ним не здійснює, виконує вимоги персоналу установи, але не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, уникає виконання робіт з благоустрою установи, не бере особистої участі в організації виховних заходів.
Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі ОСОБА_5 допустив 9 порушень вимог встановленого порядку відбування покарання у період з 15 лютого 2014 року по 19 листопада 2016 року, що потягли за собою накладення стягнень, в тому числі три рази поміщувався до ДІЗО. Допущені порушення виражалися у зберіганні заборонених предметів, порушенні форми одягу, перешкоджанні проведення обшуку, намаганні порушити локалізацію. На даний час стягнення погашені.
Відповідно до довідки про наявність дисциплінарних стягнень та заохочень по особовій справі три заохочення у виді подяки до нього були застосовані в період з 30 червня 2017 року по 28 вересня 2018 року, тобто, фактично, лише в останній рік, який передував зверненню із клопотанням.
У зв`язку з викладеним, суд вважає, що нестабільна поведінка засудженого протягом строку відбування покарання не може свідчити про його виправлення, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.
Отже, враховуючи вище зазначені обставини, особу засудженого, суд приходить висновку про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким у виді обмеження волі, оскільки висновок про те, що засуджений став на шлях виправлення є передчасним.
Керуючись ст. ст. 372, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання начальника державної установи "Арбузинська виправна колонія № 83" ОСОБА_4 та спостережної комісії при Арбузинській райдержадміністрації Миколаївської області про заміну невідбутої частини строку покарання більш м"яким покаранням у вигляді обмеження волі стосовно засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення в Миколаївський апеляційний суд через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1