Ухвала
Іменем України
12 листопада 2018 року
м. Київ
справа № 357/9368/18
провадження № 51-9656ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 , подану в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2018 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2018 року, заяву, подану в порядку ст. 206 КПК України, захисником обвинуваченого ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_4 про незаконне перебування обвинуваченого у місцях позбавлення волі та його негайне звільнення - задоволено частково: зобов`язано начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладне судово-медичне обстеження обвинуваченого ОСОБА_5 , а також доручено начальнику Шевченківського районного відділу поліції м. Києва провести дослідження фактів, викладених у заяві адвоката ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 від 13 серпня 2018 року. У іншій частині заяви відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2018 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на вказану ухвалу слідчого судді від 15 серпня 2018 року.
Зі змісту касаційної скарги убачається, що адвокат ОСОБА_4 не погоджується із зазначеною ухвалою апеляційного суду.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та долучену до неї копію ухвали суду апеляційної інстанції, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень, адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду першої інстанції із заявою в порядку ст. 206 КПК України про незаконне перебування у місцях позбавлення волі та негайне звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 , яку ухвалою слідчого судді задоволено частково.
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_4 оскаржив його до апеляційного суду з поданням відповідної апеляційної скарги, у відкритті провадження за якою відмовлено.
Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного суду, рішення про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження на ухвалу слідчого судді було прийнято на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, яка передбачає, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Так, статтею 309 КПК України встановлений вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Разом з тим, цією статтею не передбачено оскарження ухвали слідчого судді, постановленої на підставі ст. 206 КПК України, якою частково задоволено заяву захисника щодо незаконного перебування у місцях позбавлення волі та негайне звільнення обвинуваченого.
При цьому, апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_4 , надав обґрунтовану відповідь на його доводи, які аналогічні доводам його касаційної скарги, щодо можливості перевірки судом апеляційної інстанції законності оскаржуваної ухвали слідчого судді від 15 серпня 2018 року з огляду на висновки, викладені в постанові Верховного Суду України у справі №757/49263/15-к від 12 жовтня 2017 року та постанові Великої палати Верховного Суду у справі № 243/6674/17-к від 23 травня 2018 року, як на підставу для такої перевірки.
Так, апеляційний суд вірно зазначив, що предметом дослідження та оцінки у вказаних справах була можливість апеляційного перегляду рішення слідчого судді, яке не міститься у переліку ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, але яке прийняте поза межами повноважень слідчого судді, передбачених чинним КПК України. Зокрема, суди касаційної інстанції дійшли висновку, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України. Тобто, вказані правові позиції стосуються можливості перегляду лише тих ухвал слідчого судді, які відсутні в переліку ст. 309 КПК України, проте постановлення яких не передбачено кримінальними процесуальними нормами. Разом з тим, ухвала слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2018 року постановлена на підставі ст. 206 КПК України, тобто в межах компетенції слідчого судді.
Таким чином, зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за поданою апеляційною скаргою на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України, оскільки апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Відмовити адвокату ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою, поданою в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 22 серпня 2018 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_6