Справа № 127/998/19
Провадження №11-сс/801/135/2019
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6

представника власника майна ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2019 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003704 від 18.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим СВ КВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0003704 від 18.09.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.
Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_7 звернувся до Лівобережного ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про те, що 15.09.2018 о 21:00 год., малознайома особа шляхом вільного доступу, незаконно заволоділа транспортним засобом марки Volvo, зеленого кольору, який знаходився за адресою: м. Вінниця, вул. Брацлавська, 62, чим йому заподіяно значну шкоду.
10 січня 2019 року вказаний транспортний засіб було знайдено, тимчасово затримано та поміщено на територію майданчику тримання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП МВС України «Вінниця-Інформ-Ресурси» за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Арабея, 17.
11 січня 2019 року слідчий СВ КВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме автомобіль марки Volvo V40, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, мотивуючи його тим, що даний автомобіль відповідно до ст. 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року клопотання задоволено, накладено арешт на зазначений транспортний засіб марки Volvo V40, р/н НОМЕР_1 , зеленого кольору, який тимчасово вилучено та поміщено на територію майданчику тримання тимчасово затриманих транспортних засобів ДП МВС України «Вінниця Інформ Ресурси» за адресою: м. Вінниця, вул. Г. Арабея, 17.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року, про накладення арешту на автомобіль марки Volvo V40, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вважає оскаржувану ухвалу незаконною. Посилається на відсутність правових підстав для арешту зазначеного транспортного засобу та зазначає, що слідчий суддя застосував занадто обтяжливий спосіб арешту майна, що обмежує права та інтереси зацікавлених осіб, зокрема потерпілий ОСОБА_7 позбавлений можливості здійснити розмитнення автомобіля, а також права користуватися ним, зокрема здійснювати свою підприємницьку діяльність з перевезення пасажирів, що, в свою чергу, ставить його та його членів сім`ї в скрутне матеріальне становище.
Крім того, вказує, що з часу його звернення із заявою 15.09.2018 минуло п`ять місяців, що на його думку достатньо для встановлення вартості транспортного засобу.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 подану ним апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені в ній доводи.
Прокурор Вінницької місцевої прокуратури ОСОБА_6 заперечував проти апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Інші учасники судового провадження до суду не з`явилися.

Мотиви суду.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката, прокурора, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката ОСОБА_8 , подана ним в інтересах ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Арешт може бути накладений на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 та ч. ст. 370 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, у випадку, передбаченому вказаною нормою закону арешт може бути накладений на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вирішуючи питання про накладення арешту, суд виходив з того, що майно, на яке слідчий просив накласти арешт, а саме автомобіль Volvo V40, д.н.з. НОМЕР_1 , зеленого кольору, було вилучено під час огляду місця події в рамках кримінального провадження №0003704 від 18.09.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Даний автомобіль є об`єктом кримінального правопорушення, може бути використаний як доказ під час судового розслідування кримінального провадження з метою з`ясування дійсних обставин події кримінального правопорушення, та дійшов висновку, що накладення арешту на зазначене майно є необхідним задля унеможливлення подальшого відчуження вказаного майна на час досудового розслідування та забезпечення схоронності даного майна.
Таким чином, з огляду на викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції, вважає їх обґрунтованими та законними, оскільки із матеріалів клопотання вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказаний автомобіль має суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, є об`єктом кримінально протиправних дій, може містити на собі їх сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак цілком відповідає критеріям речових доказів.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, передбачено що, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
В матеріалах провадження відсутні належні докази, які давали б беззаперечні підстави суду прийти до висновку про відсутність необхідності в накладенні арешту на вказаний автомобіль.

Крім того, апеляційний суд переконаний, що відмова в накладенні арешту може призвести до його зникнення, знищення, приховування та інших негативних наслідків, що можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Наявні матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Посилання адвоката на те, що він позбавлений можливості користуватися своїм транспортним засобом, не є перешкодою для накладення арешту, оскільки у даному випадку арешт на автомобіль накладений з метою збереження речового доказу, що узгоджується з положеннями ст. 170 КПК України, оскільки в разі відмови у накладенні арешту є достатні підстави вважати, що він може бути відчужений.

Також суд враховує, що вказаний захід забезпечення майна є тимчасовим заходом, а тому його власник не позбавлений права звернутися із клопотанням про скасування даного арешту згідно із положеннями ст. 174 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту, одразу ж, після зникнення підстав для застосування арешту.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала слідчого судді про є законною та обґрунтованою. Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для її скасування, не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2019 року про арешт майна - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом: