Справа №359/923/19
Провадження №1-кс/359/295/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 лютого 2019 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
за участю перекладача ОСОБА_4 ,
за участю захисника ОСОБА_5 ,
за участю затриманого ОСОБА_6 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування тимчасового арешту до
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Анкара, громадянина Туреччини, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, проживаючого в Туреччині у м. Анталії,

встановив:

2 лютого 2019 року прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся з вказаним клопотанням та обґрунтовував його тим, що 31 січня 2019 року о 20 годині 40 хвилин в пункті пропуску «Бориспіль» під час оформлення пасажирів рейсу №459 сполученням «Стамбул-Київ» був затриманий громадянин Туреччини ОСОБА_6 . Він перебуває в міжнародному розшуку у зв`язку з тим, що в 2013 році на території Німеччини ОСОБА_6 , використовуючи службове становище, вчинив шахрайські дії, що спричинили юридичній особі збитки в розмірі 10494095 євро 72 центів. Він притягується до кримінальної відповідальності за ст.ст.263, 266, 283, 25, 52, 53 КК Німеччини. Згідно з кримінальним законодавством України такий злочин кваліфікується за ч.4 ст.190 КК України, за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі строком понад 1 рік. Строк давності притягнення затриманого до кримінальної відповідальності не закінчився. Тому прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просив застосувати до ОСОБА_6 тимчасовий арешт строком на 40 діб до надходження запиту про його видачу (екстрадицію) від правоохоронних органів Німеччини.

У судовому засіданні прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_6 надав згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури його видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку. Затриманий усвідомлює правові наслідки такої згоди та добровільно надав її. Тому прокурор Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 просить затвердити згоду ОСОБА_6 на його видачу (екстрадицію) та застосувати до нього екстрадиційний арешт строком на 60 діб.

Захисник ОСОБА_5 не заперечує проти затвердження згоди його підзахисного на видачу (екстрадицію). Однак він посилається на те, що ОСОБА_6 має хворе серце та потребує медичного лікування. Крім того, затриманий має місце проживання в м. Києві. Ці обставини свідчать про відсутність потреби у застосуванні до ОСОБА_6 екстрадиційного арешту. Тому захисник ОСОБА_5 просить обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або застави.

ОСОБА_6 наполягає на затвердженні його згоди на видачу (екстрадицію) право-охоронним органам Німеччини. Водночас, він посилається на поганий стан здоров`я та просить обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши пояснення учасників кримінального процесу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Встановлено, що 31 січня 2019 року о 20 годині 40 хвилин в пункті пропуску «Бориспіль» під час оформлення пасажирів рейсу №459 сполученням «Стамбул-Київ» був затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Анкара, громадянин Туреччини.

Ця обставина підтверджується протоколом про затримання особи від 31 січня 2019 року (а.с.6-8), копією паспорту громадянина Туреччини для виїзду за кордон № НОМЕР_1 та копією посвідки на проживання серії НОМЕР_2 , виданих на ім`я ОСОБА_6 (а.с.20).

Відповідно до ч.6 ст.583 КПК України під час розгляду клопотання слідчий суддя встановлює особу затриманого, пропонує особі зробити заяву, роз`яснює особі її право надати згоду на видачу (екстрадицію) для застосування процедури видачі (екстрадиції) у спрощеному порядку, а також право на відмову від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності у разі надання згоди на її видачу (екстрадицію), з`ясовує бажання особи скористатися цими правами, перевіряє добровільність надання особою згоди на її видачу (екстрадицію), відмови від застосування спеціального правила щодо меж кримінальної відповідальності, усвідомлення особою правових наслідків такої згоди (відмови), перевіряє наявність документів, передбачених пунктом 2 частини четвертої цієї статті, вислуховує думку прокурора та інших учасників.

Згідно з п.2 ч.4 ст.583 КПК України до клопотання додаються документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави.

Встановлено, що ОСОБА_6 подав письмову заяву (а.с.27-28), в якій він надав згоду на його видачу (екстрадицію) правоохоронним органам Німеччини. На запитання слідчого судді затриманий відповів, що він в повному обсязі усвідомлює правові наслідки такої згоди та надав її добровільно.

Як вбачається з повідомлення Генерального секретаріату Інтерполу (а.с.16-18), ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що у 2013 році на території Німеччини у м. Дюссельдорф він, діючий за змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вчинив шахрайські дії, що спричинили юридичній особі збитки в розмірі 10494095 євро 72 центів. ОСОБА_6 притягується до кримінальної відповідальності за ст.ст.263, 266, 283, 25, 52, 53 КК Німеччини.

Тому 12 квітня 2018 року суд федеральної землі в м. Дюссельдорф видав ордер на арешт ОСОБА_6 (а.с.64-76). На підставі цього судового рішення в базі даних «Інтерпол» оформлена картка про міжнародний розшук ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Анкара, громадянина Туреччини (а.с.30).

Згідно з чинним кримінальним законодавством України злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , кваліфікується за ч.4 ст.190 КК України, як шахрайство, вчинене групою осіб в особливо великих розмірах. Цей злочин є особливо тяжким, оскільки за його вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна. Станом на день розгляду клопотання строк давності притягнення затриманого до кримінальної відповідальності не закінчився.

З огляду на це слідчий суддя допустимим затвердити згоду ОСОБА_6 на видачу (екстрадицію) правоохоронним органам Німеччини та застосувати до нього екстрадиційний арешт строком на 60 діб.

Відповідно до ч.1 ст.585 КПК України за наявності обставин, які гарантують запобігання втечі особи та забезпечення у подальшому її видачі, слідчий суддя може обрати щодо такої особи запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою (екстрадиційним арештом).

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини, розумність утримування особи під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи та причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Так, утримування особи під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Дійсно, в матеріалах клопотання міститься копія договору оренди приміщення №1 від 9 квітня 2018 року (а.с.83-84), з якого вбачається, що ОСОБА_6 має тимчасове місце проживання в м.Києві. Однак лише ця обставина не може беззаперечно та переконливо гарантувати запобігання втечі затриманого з України та забезпечення у подальшому його видачі. Навпаки, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 , цілком логічно свідчить про існування ризику подальшого переховування затриманого від правоохоронних органів Німеччини. Застосування до ОСОБА_6 екстрадиційного арешту є вимушеним та вкрай необхідним для забезпечення кримінального судочинства та зміцнення авторитету України в системі міжнародної кримінальної юстиції. Досягнення таких цілей становить суспільний інтерес, якийпревалює над принципом поваги до свободи затриманого.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застави відсутні.

Згідно зі ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

В ході розгляду клопотання ОСОБА_6 повідомив про те, що він має хворе серце та потребує медичного лікування. Однак захисник ОСОБА_5 не подав жодного доказу на підтвердження того, що стан здоров`я його підзахисного об`єктивно перешкоджає утримувати його під вартою.

Водночас, стан здоров`я ОСОБА_6 не повинен призводити до фізичних страждань під час перебування його під вартою.

З огляду на це слідчий суддя вважає, що з метою запобігання порушення ст.3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод належить зобов`язати адміністрацію ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України невідкладно забезпечити належне та повне медичне обстеження ОСОБА_6 , а також надання йому медичної допомоги.

Керуючись ч.2 ст.369, ч.3 ст.371, ст.372, ч.6 та ч.7 ст.583 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання прокурора Бориспільської місцевої прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Затвердити згоду ОСОБА_6 на його видачу (екстрадицію) правоохоронним органам Німеччини.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Анкара, громадянина Туреччини, з вищою освітою, пенсіонера, одруженого, раніше не судимого, проживаючого в Туреччині у м. Анталії, екстрадиційний арешт строком на 60 діб.

Перебіг строку екстрадиційного арешту рахувати з моменту затримання ОСОБА_6
з 20 години 40 хвилин 31 січня 2019 року.

Ухвала слідчого судді діє до 31 березня 2019 року включно.

Утримувати ОСОБА_6 в державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Зобов`язати адміністрацію Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністер-ства юстиції України невідкладно забезпечити належне та повне медичне обстеження ОСОБА_6 , а також надання йому медичної допомоги.

Копію ухвали слідчого судді невідкладно направити уповноваженому (центральному) органу України через Бориспільську місцеву прокуратуру разом з копією письмової заяви ОСОБА_6 на його видачу (екстрадицію) правоохоронним органам Німеччини.

Ухвала слідчого судді є остаточною та не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя
Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1