Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/1084/2019 Справа №641/1800/19
УХВАЛА
14 березня 2019 року Комінтернівський районний суд м. Харкова
у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2 ,
Згідно клопотання, слідчий вважає за необхідне накласти арешт на вказану куртку, оскільки вона має доказове значення у справі є знаряддям та предметом злочину, а також з метою збереження речових доказів та проведення експертних досліджень вилученого предмету, необхідно накласти на неї арешт.
Слідчий та володілець майна в судове засідання не з`явилися, надали суду клопотання про розгляд клопотання без їх участі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що вилучена куртка є предметом злочину, має силу речового доказу та необхідна для проведення експертного дослідження.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись вимогами ст. ст. 170-175 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно задовольнити.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Виконання ухвали покладається на старшого слідчого СВ Слобідського ВП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1