САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2574/18
Провадження № 1-кп/726/33/19
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.01.2019 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження /ЄРДР № 0000610/ по обвинувальному акту щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця по національності, громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 25.09.2018 о 18:00 год., керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «AUDI-А4», номерний знак НОМЕР_1 Республіки Польща, рухався по вул. Г. Шлях в м. Чернівці, зі сторони вул. Гагаріна в напрямку с. Н.Киселів Кіцманського району Чернівецької області. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу вказаної вулиці, який позначений дорожнім знаком 5.35.1(2) «Пішохідний перехід», а також дорожньою розміткою 1.14.1 «Зебра», перед яким рухався попутний автомобіль та зупинився для надання переваги в русі пішоходам, водій ОСОБА_6 , проявивши самовпевненість та неуважність до дорожньої обстановки, не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух далі, внаслідок чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїзну частину дороги в межах зазначеного нерегульованого пішохідного переходу з права на ліво, відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді садна на пальці руки, гематоми м`яких тканин лівої скроневої ділянки, дрібної субдуральної гематоми тім`яної частини правої півкулі головного мозку, перелому внутрішньої пластинки лівої скроневої кістки, розходження лівого лямбдо подібного шва, забою головного мозку середнього ступеня важкості, які у відповідності до висновку СМЕ № 934 мд 05.11.2018, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що призвели до тривалого розладу здоров`я. Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_6 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б) та 18.4 встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002 року.

Таким чином ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння, надав покази в судовому засіданні, які є послідовними та повністю підтверджують обставини вчинення злочину, що викладені в обвинувальному акті, зазначив, що у скоєному щиро розкаюється та просив суворо його не карати.

Законний представник потерпілої, потерпіла ОСОБА_5 , в судовому засіданні зазначили, що будь яких претензій до обвинуваченого ОСОБА_6 не мають, просять суд покарати його згідно чинного законодавства.

Показання ОСОБА_6 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_6 погодився на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його є добровільним і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а його дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України, як у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження, кваліфіковані правильно.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий. На обліку в лікаря - нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Згідно з п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України» суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.

З урахуванням перерахованих вище обставин, причин та мотивів скоєння кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, його віку та ставлення до вчиненого правопорушення і наслідків, які настали в результаті його вчинення, відшкодування завданих збитків, суд приходить до висновку, що відносно ОСОБА_6 слід обрати покарання у виді штрафу, встановленого санкцією ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки вказане покарання, за своїм видом і розміром на підставі ст. 65 КК України, суд вважає справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, враховуючи суспільно небезпечні наслідки, які сталися внаслідок порушення ОСОБА_6 правил дорожнього руху під час керування транспортним засобом, суд вважає за необхідне призначити йому додаткове покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Речовий доказ - автомобіль марки «AUDI-А4», номерний знак НОМЕР_1 Республіки Польща, який зберігається на спеціальному майданчику Садгірського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1859,00 грн. судових витрат на залучення експертів.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Садгірський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку

Головуючий суддяОСОБА_1