Справа № 371/423/18
Провадження № 1-кп/375/5/19
15.01.2019 Рокитнянський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миронівка Київської області, українця, громадянина України, із повною загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні одного малолітнього сина, без визначеного місця проживання, раніше не судимого,
по обвинуваченню за ч. 2 ст. 185 КК України, -
02.02.2018 на виконання попередньої домовленості про проведення ремонту у вказаному будинку ОСОБА_9 спільно зі своїм знайомим ОСОБА_10 привезли до цього будинку: унітаз марки "Cersanit" білого кольору вартістю 1460.00 грн; душовий піддон білого кольору розміром 80х80 см вартістю 790.00 грн; відцентровий насос марки "Водолей-40" сріблястого кольору вартістю 3880.00 грн; контролер тиску води марки "AL-KO" червоного кольору вартістю 1399.00 грн; електроводонагрівач білого кольору марки "Chaika EWH-80U" на 80 л вартістю 1797.00 грн. Вказане майно було придбано ОСОБА_9 за власні кошти та залишено в одній з кімнат будинку АДРЕСА_1 з метою його подальшого використання при проведенні ремонту у цьому будинку.
05.02.2018 в ранкову пору доби, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи за своїм тимчасовим місцем проживання у вказаному будинку, переглядав розміщені в газеті "Ярмарок" оголошення, де побачив пропозицію про купівлю сантехніки. Після цього у нього виник умисел на таємне викрадення належного ОСОБА_9 та залишеного ним у цьому будинку сантехнічного обладнання з метою його подальшого продажу.
Цього ж дня, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії залишаються бути непоміченими сторонніми особами, зателефонував за номером телефона в оголошенні та в телефонному режимі домовився про продаж сантехнічного обладнання. О 16:00 годині 05.02.2018 до будинку АДРЕСА_1 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 прибули гр. ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які не будучи обізнаними із злочинними намірами ОСОБА_5 , оглянули сантехнічне обладнання та придбали його, заплативши за нього ОСОБА_5 4500.00 грн. При цьому ними було придбано унітаз марки "Cersanit" білого кольору, душовий піддон білого кольору розміром 80х80 см, відцентровий насос марки "Водолей-40" сріблястого кольору, контролер тиску води марки "AL-KO" червоного кольору, електроводонагрівач білого кольору марки "Chaika EWH-80U" на 80 л.
Вказаними протиправними діями обвинувачений заподіяв потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 9326.00 грн., яка на час розгляду кримінального провадження судом залишається бути невідшкодованою.
Будучи допитаним у судовому засіданні, ОСОБА_5 свою вину визнав та суду показав, що дійсно 05 лютого 2018 року він перебував за своїм тимчасовим місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 , у веранді якого знаходилося сантехнічне обладнання, яке перед цим привіз потерпілий для проведення у будинку ремонту. Він вирішив викрасти це майно та продати його по оголошенню. З цією метою він зателефонував по номеру мобільного телефона, який був зазначений у розмішеному у газеті оголошенні, та домовився про продаж цього майна як власного. Цього ж дня близько 16:00 години до будинку приїхали покупці, яким він власне і продав за 4500.00 грн. унітаз марки "Cersanit" білого кольору, душовий піддон білого кольору, відцентровий насос марки "Водолей-40" сріблястого кольору, контролер тиску води марки "AL-KO" червоного кольору та електроводонагрівач білого кольору марки "Chaika EWH-80U" на 80 л.
Також уточнив, що вказане майно виносилося з будинку у відсутності сторонніх осіб, яким було відомо про походження цього майна, а покупцям він говорив, що це майно його. На разі наявності власника майна він крадіжки не вчиняв би. Після крадіжки він залишив будинок і більше до нього не повертався, побоюючись відповідальності за скоєне.
Зазначив, що заявлений до нього потерпілим цивільний позов визнає повністю.
Розкаюється у скоєному.
Окрім визнання ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, остання підтверджується також сукупністю отриманих під час судового слідства та досліджених у судовому засіданні доказів, якими є:
- заява ОСОБА_9 від 09.02.2018 на імя начальника Миронівського ВП ГУ НП в Київській області про вчинення злочину (а.с. 7 т.2);
- протокол огляду речі (газети "Ярмарок" № 3 (369) за лютий місяць 2018 року) з фототаблицею від 10.02.2018 (а.с. 10-13 т.2);
- висновок судової товарознавчої експертизи (а.с. 15-18 т.2);
- ухвала слідчого судді Миронівського районного суду Київської області від 19.02.2018 про надання дозволу на проведення огляду житлового будинку (а.с. 19-20 т.2);
- протокол огляду місця події від 20.02.2018 з відезаписом на CD-R диску (а.с. 21-23 т.2);
- протокол предявлення особи для впізнання з фототаблицею від 21.02.2018 з довідкою слідчого (а.с. 24-26 т.2);
- протокол предявлення особи для впізнання з фототаблицею від 21.02.2018 з довідкою слідчого (а.с. 27-29 т.2);
- заява ОСОБА_13 про надання дозволу на проведення слідчого експерименту на території домоволодіння АДРЕСА_1 від 15.02.2018 (а.с. 30 т.2);
- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 15.02.2018 (а.с 31-34 т.2);
- заява ОСОБА_13 про надання дозволу на проведення слідчого експерименту на території домоволодіння АДРЕСА_1 від 05.03.2018 (а.с. 35 т.2);
- протокол проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 15.02.2018 (а.с 36-39 т.2);
- фіскальні та товарні чеки на придбання товарів (а.с. 58 т.2).
З огляду на визнані обвинуваченим викладені у обвинувальному акті обставини та отримані у провадженні докази суд приходить до висновку, що у даному кримінальному провадженні знайшли своє підтвердження всі обставини, які підлягають доказуванню відповідно до положень ст. 91 КПК України і в тому числі щодо події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) та винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, форми їх вини, мотиву і мети вчинення злочину і що таким чином його дії кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченному міри покарання за вчинений злочин, суд виходить із вимог ст. 65 КК України і враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину та його суспільну небезпечність, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання винного обставини, його особу, відношення до скоєного та конкретні обставини справи.
З огляду на зміст ч. 2 ст. 185 КК України та вимоги статті 12 цього Кодексу, вчинений обвинуваченим злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.
Обставиною, що пом`якшує покарання винного, суд відповідно до ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що обтяжують покарання винного, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами. При цьому судом у відповідності до положень ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 р. № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» враховується позиція Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи) (справи «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.), а також викладена у рішенні цього суду у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.) в тім, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним».
Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості скоєного ОСОБА_5 злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, суспільну небезпечність скоєного злочину (злочином заподіяна матеріальна шкода потерпілому), обставин його вчинення, характеру діяння, пом`якшуючої та відсутності обтяжуючої винного покарання обставини, даних про його особу (який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, будучи працездатним ніде не працює, посередньо характеризується по місцю проживання), суд приходить до висновку призначити ОСОБА_5 за вчинений злочин покарання в межах санкції частини другої статті 185 КК України у вигляді двох років позбавлення волі.
Зважаючи, що вказаний злочин ОСОБА_5 вчинив до ухвалення Обухівським районним судом Київської області 29.11.2018 року попереднього вироку щодо його особи за ч.1 ст.185 КК України, за яким йому призначено покарання у вигляді одного року позбавлення волі, остаточне покарання за даним вироком суд визначає обвинуваченому за правилами ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді двох місяців позбавлення волі та остаточно визначає останнє у вигляді двох років двох місяців позбавлення волі.
Разом з тим, з огляду на дані про особу винного та його відношення до скоєного, суд вважає можливим його виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання та у відповідності до ст. 75 КК України приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом відповідно до статті 76 вказаного Кодексу обов`язки періодично зявлятися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останній про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без погодження з ним за межі України.
Вирішуючи заявлений у кримінальному провадженні потерпілим цивільний позов, суд виходить із наступного.
Відповідно до положень ч. 2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Відповідно до вимог статті 129 цього Кодексу за результатами розгляду позову суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно положень ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Як вбачається із показань обвинуваченого у судовому засіданні, останній заявлений до нього потерпілим цивільний позов визнає повністю.
З огляду на встановлені обставини провадження суд вважає, що визнання обвинуваченим пред`явленного до нього цивільного позову не суперечить закону, не порушує права та інтереси інших соіб, а тому судом приймається.
Позов таким чином підлягає задоволенню шляхом стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого в рахунок відшкодування заподіяної злочином майнової шкоди 9326.00 грн та 2000.00 грн в рахунок відшкодування понесених судових витрат по оплаті правової допомоги.
Судові витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної судової товарознавчої експертизи в сумі 286.00 грн. підлягають стягненню на користь держави із обвинуваченого.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого в межах даного кримінального провадження та речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 127-129, 368-370, 373-374 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді двох років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного вироком Обухівського районного суду Київської області від 29.11.2018 року у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді двох років двох місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично зявлятися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти останній про зміну місця свого проживання і роботи, не виїзджати без погодження з ним за межі України.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення заподіяної злочином шкоди задовольнити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Рокитнянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1

Вирок набрав законної сили «___»_____________20___