Справа № 140/171/13-к
провадження №1/152/1/19
У Х В А Л А

15 лютого 2019 року
м. Шаргород

Колегія суддів Шаргородського районного суду Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих та

цивільних позивачів ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 ,

обвинувачених та цивільних

відповідачів ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

при попередньому розгляді в м. Шаргороді Вінницької області в залі судових засідань №1 кримінальної справи по обвинуваченню
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.5 ст.191 КК України;

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України,

встановила:

25.09.2018 року на адресу Шаргородського районного суду Вінницької області із Апеляційного суду Вінницької області після визначення підсудності надійшли матеріали кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.191, ч.5 ст.191 КК України та ОСОБА_13 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

Відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу від 25.09.2018 року, зазначена кримінальна справа передана на розгляд колегії суддів Шаргородського районного суду Вінницької області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Відповідно до вимог ст.241 КПК України (в ред. 1960 року), справа призначена до попереднього розгляду.

19 жовтня 2018 року, до попереднього розгляду справи обвинувачений ОСОБА_12 , як представник цивільного відповідача - ТОВ "Осанна" подав скаргу на дії слідчого щодо арешту житла юридичної особи. У скарзі ОСОБА_12 зазначив, що 19.08.2011 року слідчим ОСОБА_14 , при розгляді заяви потерпілої ОСОБА_10 (т.3 а.с.12 - 16) про визнання її цивільним позивачем, винесено постанову про накладення арешту на будівлю гуртожитку по АДРЕСА_3 , який належить ТОВ "Осанна", учасником якого є ОСОБА_12 . На переконання ОСОБА_12 слідчий ОСОБА_14 перевищив свої повноваження та порушив норми КПК України в редакції 1960 року, які регулюють порядок визнання цивільним позивачем, відповідачем та забезпечення цивільного позову, у зв`язку з чим скаржник просить скасувати заходи забезпечення цивільного позову та скасувати арешт на будівлю гуртожитку по АДРЕСА_3 , яка належить ТОВ "Осанна", яке не було визнано цивільним відповідачем.

Під час попереднього розгляду справи обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник адвокат ОСОБА_6 підтримали вимоги, посилаючись на ті ж самі обставини, що і в скарзі.

З приводу скарги ОСОБА_12 , підтриманої його захисником адвокатом ОСОБА_6 , суд вислухав думку учасників попереднього засідання.

Прокурор ОСОБА_5 , представник потерпілих та цивільних позивачів - адвокат ОСОБА_15 , обвинувачений ОСОБА_13 та його захисник адвокат ОСОБА_16 заперечували щодо задоволення скарги обвинуваченого ОСОБА_12 , посилаючись на її необгрунтованість та безпідставність.

Вислухавши учасників попереднього судового розгляду колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.9 розділу ХІ "Перехідні Положення" КПК України, який набрав чинності з 20 листопада 2012 року, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України від 26.11.2012 року № 1735/0/4 12 "Про деякі питання застосування розділу Х1 "перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України, а саме п.9 роз`яснень вбачається наступне:"…запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності КПК, продовжують свою дію у порядку КПК України 1960 року. Зміна, скасування чи припинення (окрім продовження) таких запобіжних заходів, арешту майна, відсторонення від посади, незважаючи на набуття чинності новим процесуальним законом, відбуваються у порядку, передбаченому КПК 1960 року".

За правилами ч.6 ст.234 КПК України в редакції 1960 року, скарги на дії слідчого розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з вимогами статті 245 КПК України в редакції 1960 року та роз`ясненнями Пленуму ВС України, викладеними у п.13 Постанови №6 від 30.05.2008 року "Про практику застосування кримінально процесуального законодавства при попередньому розгляді кримінальних справ у судах першої інстанції" при попередньому розгляді справи за наявності достатніх підстав для її розгляду у судовому засіданні суддя, не вирішуючи наперед питання про винуватість і не перевіряючи докази щодо їх достовірності, виносить постанову про призначення справи до судового розгляду у строки, передбачені статтею 256 КПК України, та вирішує інші питання, зазначені в статті 253 цього Кодексу, в тому числі і щодо клопотань учасників судового процесу.

За приписами ст. 125 КПК України (у редакції 1960 року), слідчий за клопотанням цивільного позивача або з своєї ініціативи зобов`язаний вжити заходів до забезпечення заявленого в кримінальній справі цивільного позову, а також можливого в майбутньому цивільного позову, склавши про це постанову. У справах про злочини, за які кримінальним законом передбачена конфіскація майна, слідчий зобов`язаний вжити необхідних заходів забезпечення виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, склавши про це постанову.

Відповідно до ч.6 ст. 126 КПК України (у редакції 1960 року) накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба.

Під час розгляду скарги колегія суддів встановила, що 19.08.2011 року начальником відділу СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_14 винесено постанову про накладення арешту на будівлю гуртожитку по вулиці Л.Ратушної, 23 в м. Вінниця, який належить ТОВ "Осанна", учасником якого є ОСОБА_12 . Із постанови вбачається, що арешт на будівлю накладено з метою забезпечення цивільного позову (т.3 а.с.16).

На думку колегії суддів вирішення скарги ОСОБА_12 на дії слідчого щодо арешту житла юридичної особи є передчасним, оскільки потребує дослідження доказів і не може бути здійснене в даній стадії судового провадження, позаяк арешт, накладений на будівлю гуртожитку, що належить ТОВ "Осанна", яке постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14.09.2015 року притягнуто до участі у справі в якості цивільного відповідача стосується кримінальної справи, яка розглядається, зняття арешту залежить від остаточного рішення у справі, а вирішення цього питання по суті при попередньому розгляді справи, може викликати об`єктивний сумнів у неупередженості колегії суддів.

За вказаних обставин колегія суддів вважає за необхідне в задоволенні скарги відмовити, питання щодо законності арешту майна вирішити при постановленні остаточного рішення у справі, згідно з вимогами ст. 324 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 125, 126, 234, 245, 263, 237 КПК України (в ред.1960 року), колегія суддів,

постановила:

У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_12 на дії слідчого щодо арешту на будівлю гуртожитку по АДРЕСА_3 , який належить ТОВ "Осанна", накладеного постановою начальника відділу СУ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_14 від 19.08.2011 року відмовити.

Продовжити попередній розгляд справи.

Ухвала оскарженню не підлягає, на неї не може бути внесено подання прокурором.

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

Судді ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3