Справа № 583/572/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2019 р. м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000064 від 01 лютого 2019 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що народилася в с. Боромля Тростянецького району Сумської області, що має середню освіту, що не працює, незаміжньої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше судимої:

03.12.2018 Охтирським міськрайсудом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт

за ч. 2 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області надійшов зазначений обвинувальний акт, затверджений прокурором Охтирської місцевої прокуратури та додані до нього документи.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що будучи засудженою Охтирським міськрайсудом Сумської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, з 09.01.2019 перебувала на обліку в Охтирському міськрайонному відділі філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області та була попередженою, що в разі ухилення від відбування покарання може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України.

09.01.2019 ОСОБА_4 отримала направлення до Охтирського ВП для відбування призначеного вироком суду покарання, з`явилася до відділу поліції та ознайомлена з графіком виходу на роботу, згідно якого з 10.01.2019 мала приступити до роботи.

З 24.01.2019 від відділу поліції надійшла довідка, що ОСОБА_4 до відбування покарання не приступила, на виклик 30.01.2019 не з`явилася, поважної причини не повідомила. Станом на 04.02.2019 невідбута міра покарання становить 236 годин громадських робіт. Така поведінка обвинуваченої свідчить про ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

З обвинувальним актом до суду також надана угода про визнання винуватості, укладена 06.02.2019 між ОСОБА_4 та прокурором, згідно якої підозрювана повністю визнала свою винуватість та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувачення в судовому провадженні. Сторони узгодили покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді 3 місяців арешту.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена заперечила проти затвердження угоди про визнання винуватості, зазначивши, що вона відбувала покарання, виконувала роботи, однак її прибуття не відмічалося.

Прокурор зазначив, що в такому випадку угода не може бути затверджена, так як укладання угоди має бути добровільним.

Також зазначив, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні завершене, тому вважає, що кримінальне провадження може бути призначене до судового розгляду, заявив клопотання про виклик в судове засідання свідків обвинувачення.

Захисник зазначив, що угода не може бути затверджена, так як проти цього заперечує обвинувачена, не заперечував проти призначення провадження до судового розгляду та виклику свідків.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши зміст угоди про визнання винуватості, вислухавши думку прокурора, обвинуваченої, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.

Положення ст. 472 КПК України містять вимоги до угоди про визнання винуватості, а саме в угоді зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою ( якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно до вимог ст. 474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

В судовому засіданні обвинувачена зазначила, що заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості, за таких обставин угода не підлягає затвердженню.

Приймаючи до уваги, що досудове провадження у справі закінчене, кримінальне провадження підлягає продовженню зі стадії підготовчого судового засідання.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 314, 472, 474 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 06 лютого 2019 року між підозрюваною ОСОБА_4 та прокурором Охтирської місцевої прокуратури юристом 1 класу ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000064 від 01 лютого 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_1