Справа 127/4168/19
Провадження 1-кс/127/2508/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2019 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 , в рамках кримінального провадження № 0000209 внесеного до ЄРДР 10.02.2019, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Вінниця, українець, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою освітою, не одружений, не працює, раніше не судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.02.2019 до Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000209 від 10.02.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 10.02.2019 приблизно о 01:00 годині, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 перебували у автомобілі «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , служби таксі «579», за кермом якого знаходився раніше їм незнайомий ОСОБА_9 .

Під час поїздки, а саме проїжджаючи навпроти ТЦ «Віват», що по вул. Батозькій, 6а, в м. Вінниці ОСОБА_4 та ОСОБА_8 почали виражатись в сторону ОСОБА_9 нецензурною лайкою, після чого останній зупинив автомобіль та попросив покинути транспортний засіб.

В даний момент у ОСОБА_8 , який перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , виник прямий умисел на відкрите викрадення чужого майна, а саме мобільного телефону "MEIZU" моделі "M5", в корпусі блакитного кольору, який знаходився у гумовому чохлі чорного кольору та був зафіксований на панелі приладів автомобіля за допомогою кріплення для телефону. В подальшому ОСОБА_8 ,діючи умисно, маючи на меті матеріально збагатитись, з корисливих спонукань, керуючись жагою до легкої наживи, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи відкрито, взяв мобільний телефон "MEIZU" моделі "M5", в корпусі блакитного кольору, який знаходився у гумовому чохлі чорного кольору.

В цей час ОСОБА_9 схопився рукою за свій мобільний телефон "MEIZU" моделі "M5", який тримав ОСОБА_8 , та висловив вимогу повернути телефон. Так, ОСОБА_8 продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою відкритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, наніс правою рукою удар в область обличчя ОСОБА_9 .

Крім того, в цей час, у ОСОБА_4 , який перебував на задньому пасажирському сидінні автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , раптово виник злочинний умисел на спільне з ОСОБА_8 відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства до ОСОБА_9 . Реалізовуючи цей спільний умисел, діючи разом з ОСОБА_8 та опираючись на дії один одного, тобто за попередньою змовою між собою, прагнучи довести до кінця спільний з ОСОБА_8 намір відкрито заволодіти мобільним телефоном "MEIZU" моделі "M5", в корпусі блакитного кольору, ОСОБА_4 наніс декілька ударів руками в область голови ОСОБА_9 , після чого останній, розуміючи що не може здійснювати супротив, відпустив свій телефон та вийшов з автомобіля.

Вийшовши з автомобіля, ОСОБА_9 , з метою самооборони, дістав з багажного відділу автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , гайковий ключ. В цей час, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , вийшовши з автомобіля, продовжуючи свій спільний умисел, підійшли до ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_8 підняв з землі камінь та почав хаотично наносити вказаним предметом удари по рукам, якими прикривав голову ОСОБА_9 , при цьому надав команду ОСОБА_4 стати зі сторони спини ОСОБА_9 .

У подальшому ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 нанесли ще декілька ударів ОСОБА_9 в область голови та рук, внаслідок чого останній впав на асфальт. Після цього ОСОБА_8 підійшов до автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , відкрив водійські двері та, продовжуючи єдиний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, почав обшукувати салон автомобіля. В цей час ОСОБА_4 , діючи спільно із ОСОБА_8 , також підійшов до вказаного автомобіля, відкрив передні пасажирські двері та почав обшук салону з метою відкритого викрадення чужого майна. ОСОБА_8 , знаходячись зі сторони водійських дверей, під сонцезахисним козирцем виявив гроші у сумі 600 грн., а також на панелі приборів виявив мобільний телефон «Nokia» невідомої моделі, після чого заволодів вказаними речами.

ОСОБА_9 , в момент коли ОСОБА_8 та ОСОБА_4 знаходились біля автомобіля, швидко підбіг та сів за кермо автомобіля «Daewoo Nexia», д.н.з. НОМЕР_1 , та покинув місце злочину на вказаному транспортному засобі, поїхавши в бік залізничного вокзалу м. Вінниці.

Своїми умисними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_4 завдали матеріальної шкоди ОСОБА_9 на загальну суму близько 5 000 грн.

Батума ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 проживаючого АДРЕСА_2 , з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого,

10.02.2019 повідомлено про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого 2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, кваліфікуючою ознакою якого є, вчинення за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 в інкримінованому йому правопорушенні повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, а саме: протоколом допиту потерпілого, протоколом огляду місця події, та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою для обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стало наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінального правопорушення та ризиків визначених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного перебуваючи на свободі продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілих та свідків, а також вчинення нових умисних злочинів.

Встановлені досудовим розслідуванням обставини вказують на наявність таких передбачених ст. 177 КПК України ризиків стосовно ОСОБА_4 :

1) ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 6 років позбавлення волі, вагомих соціально стримуючих факторів таких як сім`я та постійне місце роботи, або навчання немає, а тому, враховуючи можливе покарання, яке може бути до нього застосоване, може переховуватись як під час досудового розслідування так і під час розгляду справи у суді.

2) можливість незаконно впливати на потерпілого, або інших учасників кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) ОСОБА_4 знайомий зі свідками та іншою особою, що спільно з ним вчинив кримінальне правопорушення, а тому наявні підстави вважати, що останній перебуваючи на волі може вчиняти тиск на потерпілого, свідків, або ОСОБА_8 з метою зміни його показів під час досудового слідства.

3) можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) наразі встановлено, що ОСОБА_4 ніде не працює та будь-якого джерела доходів не має, а тому останній може продовжувати вчиняти корисливого виду злочини і надалі.

4) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_8 незаконно заволоділи мобільним телефоном мобільний телефон «Nokia» невідомої моделі, що належить потерпілому, та на даний час місцезнаходження викраденого майна не встановлено, а тому, ОСОБА_4 може сховати, або знищити вказаний мобільний телефон з метою приховування слідів злочину.

Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, не забезпечить виконання покладених на нього обов`язків оскільки відсутність стійких соціальних зв`язків, а також стабільного джерела прибутку можуть лише підштовхувати підозрюваного до продовження вчинення злочинів.

Крім того, так як ОСОБА_4 вчинив злочин із застосуванням насильства, в разі постановлення ухвали про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід не визначати йому розмір застави.

Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, керуючись вимогами ст. 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, 194 КПК України, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, суду пояснила, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого в стані наркотичного сп`яніння, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисники в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили суд застосувати запобіжний захід не пов`язаний із позбавленням волі, оскільки ризики відсутні та недоведені.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не працює, не одружений, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання.

Проте, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, а тому враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, а також те, що кримінальне правопорушення по якому оголошено підозру вчинено групою осіб з особливою зухвалістю, в стані наркотичного сп`яніння, тому слідчий суддя вважає, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, проте з урахуванням обставин та наслідків кримінального правопорушення, яке вчинене із застосування насильства, слідчий суддя вважає, що відсутні обґрунтовані підстави для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого СВ Київського ВП ГУ НП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 06 години 48 хвилини 10 квітня 2019 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 10 квітня 2019 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя