Справа № 591/6969/18
Провадження № 1-кс/591/438/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2019 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 слідчого ОСОБА_3 , заявника клопотання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання ОСОБА_4 про зняття арешту на майно,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна по кримінальному провадженню № 0000263, відкритому за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді від 22.12.2018 року, яке заявник та його захисник підтримали та мотивували тим, що 22 грудня 2018 року слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми було накладено арешт на майно заявника, з метою збереження речових доказів. Оскільки мобільний телефон належить заявниці а не підозрюваному по справі, тому просила його скасувати.
Слідчий заперечував проти задоволення клопотання, оскільки по справі слідство триває, а вилучені предмети та речі не втратили свого доказового значення, на даний час проводяться експертизи.
Суд, заслухавши сторони, дослідивши клопотання та надані до нього матеріали, приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування наведеного кримінального провадження, відкритого за ознаками ч. 2 ст. 307 КК України.
22 грудня 2018 року слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми було накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
На даний момент досудове слідство триває, чого не заперечили сторони.
На думку суду, зі змісту ст. 174 КПК України випливає, що скасування арешту майна в контексті цієї норми, можливе за умови наявності певних обставин, які зазначає сторона, що не могли бути відомі суду під час накладення арешту і суттєво впливали б на прийняте судом рішення або якщо вони доведуть, що відпала потреба в такому арешті чи якщо він накладений необґрунтовано.
З доводами заявника суд погодитись не може, оскільки згідно досліджених ухвал арешт накладено лише з метою збереження речових доказів, як на майно, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки вилучене майно може бути безпосереднім предметом кримінального правопорушення та зберігає на собі сліди злочину, про що зазначено в ухвалі слідчого судді, а зі змісту ч. 1 ст. 100 КПК України випливає можливість повернення речового доказу за відсутності прийнятих рішень в порядку ст.ст. 170-174 цього Кодексу.
Також зазначені заявником обставини не відпали, оскільки вилучені предмети та речі дійсно мають доказове значення в справі, за їх допомогою можливо встановити суттєві обставини справи, спростувати чи підтвердити позицію сторін, а крім того вони безпосередньо стосуються предмета розслідування.
Неможливість власника користуватись зазначеним майном не може ставити під сумнів накладений арешт та слугувати підставою для його скасування, оскільки потреби кримінального провадження виправдовують такий ступить втручання в права особи і переважають над ними, а крім того ці обставини також не виключають наявності ознак речового доказу в арештованому предметі (речі), а скасування арешту та передача майна власнику в повній мірі не виключає знищення чи спотворення доказів в справі.
Інших обставин та доказів, що обґрунтовують відсутність потреби в арешті майна суду не надано.
За таких обставин клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 170,174 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відмовити за необґрунтованістю.
Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_6 -Когер