У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2018 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за клопотанням обвинуваченої про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченої ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Конотоп Сумської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_5 , представник потерпілого Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , перебуваючи в період часу з 17.09.2013 до 23.06.2014 року на обліку в Святошинському районному центрі зайнятості м. Києва, як безробітна та, отримуючи передбачену законодавством допомогу по безробіттю, шляхом обману заволоділа коштами Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття (далі Фонд), умисно приховавши факт перебування в трудових відносинах з державним навчальним заклатом, за таких обставин.

17 вересня 2013 року ОСОБА_5 звернулась до Святошинського районного центру зайнятості м. Києва, що розташований по вул. Якуба Коласа, 19-А в м. Києві (на даний час Святошинська районна філія Київського міського центру зайнятості: м. Київ, вул. Гната Юри, 14-Б) з приводу реєстрації її, як безробітної. При поданні письмової заяви про надання статусу безробітної, ОСОБА_5 підтвердила, що не має будь-якого заробітку чи інших передбачених законодавством доходів, не забезпечує себе роботою самостійно, не є суб`єктом підприємницької діяльності та одночасно під підпис була ознайомлена з правами та обов`язками безробітного відповідно до ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року.

Відповідно до наказу Святошинського районного центру зайнятості м. Києва від 17.09.2013 року № НТ 130917 ОСОБА_7 надано статус безробітної та згідно наказу від 24.09.2013 року № НТ 130924 призначено допомогу по безробіттю з виплатою з Фонду вказаних коштів, шляхом їх перерахування на картковий рахунок ОСОБА_8 . За час перебування як безробітної ОСОБА_5 отримала грошову допомогу по безробіттю у сумі 2 505 грн. 43 коп.

06 червня 2014 року відповідно до наказу № 66-к/тр ОСОБА_9 призначено Головою державної екзаменаційної комісії № 5 Торговельно-економічного коледжу Київського національного торговельно-економічного університету на умовах погодинної оплати. ОСОБА_5 , усвідомлюючи свій обов`язок повідомити центр зайнятості, протягом трьох робочих днів, про обставини, що тягнуть за собою припинення реєстрації, з метою привласнення коштів Фонду, умисно приховувала факт перебування в трудових відносинах та тільки 23.06.2014 року подала письмову заяву про відмову від послуг державної служби зайнятості. Відповідно до наказу Святошинського районного центру зайнятості м. Києва від 23.06.2014 року № НТ 140623 реєстрацію ОСОБА_8 , як безробітної, припинено.

Заволодівши таким чином шляхом обману грошима в сумі 2 505 грн. 43 грн. ОСОБА_5 завдала Фонду майнову шкоду на вказану суму.

Вказані дії ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України як шахрайство, оскільки вона в період з 17.09.2013 по 23.06.2014 року заволоділа шляхом обману чужим майном, що завдало Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття матеріальної шкоди.

До суду надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_10 в межах даного провадження на підставі ст. 49 КК України, оскільки остання вперше вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України злочин невеликої тяжкості, а з моменту вчинення якого минуло більше три роки.

ЛУГОВСЬКА наведених вище фактичних обставин провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював і підтримала своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, подавши з цього приводу письмову заяву.

Заслухавши думку прокурора, який просив закрити провадження щодо ОСОБА_10 з вказаних підстав, оскільки в справі наявні належні докази того, що минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, яке містить ознаки злочину невеликої тяжкості, проаналізувавши заявлене клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вказане клопотання, яке підтримала ОСОБА_10 , підлягає задоволенню, а справа щодо нього закриттю з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, виходячи з такого.

Діяння, у вчиненні якого звинувачено ОСОБА_10 , містить ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, тобто невеликої тяжкості (ст. 12 КК) і з моменту вчинення якого минуло три роки.

Згідно з правилами п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Шляхом дослідження матеріалів провадження судом встановлено, що обвинувачена правильно розуміє і не оспорює характер підозри та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 190 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції обвинуваченої, а відтак діяння, яке поставлено їй у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягала на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 49 КК України.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України) умови виконано та їх правдивість ні в кого зі сторін провадження не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для задоволення вказаного вище клопотання і звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України з підстави, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 350, 369-372, 376 КПК України

У Х В А Л И В:
Клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України - задовольнити.

Кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України закрити, а ОСОБА_11 звільнити від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення в межах даного кримінального провадження після набрання ухвалою законної сили скасувати.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва до Апеляційного суду міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_12