Провадження № 1-кп/638/525/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2018 року

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю:
секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0005406 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 05.11.2017 року за обвинувенням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, утриманців не має, офіційно не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08.02.2017 року за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, в силу ст. 75 КК України умовно з іспитовим строком на 1 рік,
Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24.11.2017 року задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого на строк до 60 днів, зазначивши, що ризики, які мали місце під час досудового розслідування кримінального провадження продовжують існувати.

Обвинувачений в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора , тому що вважає, що ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України не існує.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Під час досудового слідства було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що стало підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов"язків, які на нього покладені, запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд враховує наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд також оцінює сукупність обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим інкримінуємого йому злочину , який вчинено в період відбування покарання з іспитовим строком за попереднім вироком суду від 08.02.2017 року, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у скоєні інкримінуємого злочину, приймає до уваги, дані про особу обвинуваченого, який не одружений, офіційно не працевлаштований, не має офіційних джерел отримання прибутку, утриманців не має, міцних з"язків в місті перебування не має.

При вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу судом враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення «Лабіта проти Італії», згідно якого, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Суди повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини. Такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину, ухилення від явки до суду, продовження вчинення злочину.

При цьому суд зазначає, що тяжкість покарання, що загрожує, не є основною чи безпосередньою підставою для тримання під вартою, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Вказані обставини судом враховані при продовженні запобіжного заходу.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою до вказаного строку ґрунтується на тому, що не зменшилися раніше заявлені ризики , які виправдовують тримання особи під вартою.

У зв`язку з цим, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволення , застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, ризики не зменшилися, для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи суд продовжує строк тримання під вартою на 60 діб, який відраховувати з 11 січня 2019 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.. 177, 183, 331, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, на 60 (шістдесят) днів, починаючи з 15-30 год 11 січня 2019року , тобто 15-30 год 11 березня 2019 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1