ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/818/1850/19 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне знищення або пошкодження
майна працівника правоохоронного органу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2019 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 ,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.28 ст.348, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263, ч.2 ст.28 ч.2 ст. 347 КК України повернуто прокурору Харківської області.

Судове рішення мотивоване тим, що, формулюючи обвинувачення за нормами статей КК України, органом досудового розслідування не конкретизовано за яких обставин, з яких джерел інформації відомі саме які дані компрометуючого характеру щодо службової діяльності одного з працівників поліції ОСОБА_9 , який нібито отримує неправомірну вигоду за не притягнення до кримінальної відповідальності осіб, що вчиняють злочини на території Харківської області; не розкрита суб`єктивна сторона злочину, яка характеризується в умисних діях стосовно саме працівника правоохоронного органу, не зазначено мотиви вчинення кримінального порушення; які саме дії потерпілого призвели до виникнення умислу у обвинуваченого; за яких обставин обвинувачений з учасниками групи підшукали та придбали наступальну осколкову ручну гранату РГД-5; відсутні обґрунтування тверджень органу розслідування про державні реєстраційні номери НОМЕР_1 , що не відповідають дійсності. В обвинувальному акті в якості потерпілого вказаний ОСОБА_10 , в той час як описовій частині викладу фактичних обставин кримінального правопорушення значиться ОСОБА_9 .

Також суд зазначив, що в обвинувальному акті відсутня печатка, а отже обвинувальний акт не відповідає вимогам офіційного документу.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального-процесуального закону.

Вважає ухвалу суду незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає безумовному скасуванню з наступних підстав.

Так, на думку прокурора, посилання суду першої інстанції на недоліки обвинувального акту є передчасним та незаконним, оскільки обвинувальний акт має всі необхідні дані у відповідності до положень ст. 291 КПК України.

Посилається на те, суд вийшов за межі своїх повноважень, надаючи оцінку фактичним обставинам справи, які розглядаються та встановлюються судом безпосередньо під час судового розгляду.

Зазначає, що в обвинувальному акті зазначені всі ознаки кримінального правопорушення, зокрема об`єктивна та суб`єктивна сторона, так як прокурор вважає встановленим.

Також зазначає, що обовязкова наявність печатки не передбачена чинним КПК України.

Вказує, що суд не роз`яснив обвинуваченому його право на суд присяжних.

Таким чином, на думку апелянта, обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 складений відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України з викладенням фактичних обставин кримінального правопорушення та перешкоди для його призначення в суді відсутні.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального-процесуального закону.

Зазначає, що суд допустив ряд процесуальних порушень, не роз`яснив обвинуваченому його право на суд присяжних, також суд після виходу в нарадчу кімнату для ухвалення рішення за результатами підготовчого судового, поновив підготовче засідання, що на думку захисника, є порушенням.

Також вказує, що суд вийшов за межі своєї процесуальної компетенції надав оцінку обвинуваченню, не досліджуючи при цьому докази.

На думку захисника обвинувачення сформульовано чітко та із зазначенням всіх обов`язкових ознак злочинів.

Печатка дійсно відсутня, проте на думку захисника, ця обставина не є підставою для повернення обвинувального акту згідно положень ст. 291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисника які підтримали подані апеляційні скарги, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні, зокрема, підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам статей 291 КПК України: зокрема, не містить анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, імя, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Суд першої інстанції повертаючи обвинувальний акт прокурору виходив зокрема з того, що в порушення ст. 291 КПК України, викладення в ньому фактичних обставин кримінального правопорушення не дають повного уявлення про об`єктивну та суб`єктивну сторону злочину, зокрема суд вказує про відсутність у обвинувальному акті посилання на мотив вчинення обвинуваченим злочину стосовно працівника правоохоронного органу.

В той же час, в силу ст. ст. 338, 339, 340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення або відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

Якщо, встановивши наявність фактичних обставин, що мають істотне значення для кримінального провадження, прокурор не вчинить вказані процесуальні дії, то суд, здійснивши судовий розгляд, повинен в нарадчій кімнаті дати відповідну юридичну оцінку дослідженим доказам і вирішити питання, передбачені кримінальним процесуальним законом.

При цьому, якщо суд дійде до висновків, що не має місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа чи це діяння не містить складу злочину, в якому вона обвинувачувалась, а перекваліфікація дій особи неможлива, виходячи з меж судового розгляду, або не підтверджується вина обвинуваченого, то суд зобов`язаний прийняти рішення у відповідності до ч. 1 ст. 373 КПК України.

Однак, до таких висновків суд може дійти тільки після проведення в повному обсязі судового розгляду з дослідження всіх доказів кримінального провадження, що не передбачено на стадії підготовчого провадження, тому висновки суду щодо наявності або відсутності певних кваліфікуючих ознак інкримінованого злочину чи достатності фактичних обставин для складу злочину, на даному етапі є передчасними.

В той де час суд першої інстанції, не здійснюючи судового розгляду та не досліджуючи докази, зібрані у кримінальному провадженні, в ухвалі увійшов в обговорення тих питань, які не вирішуються на даному етапі кримінального провадження, зокрема питань, пов`язаних з об`ємом обвинувачення та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого.

Посилання суду на відсутність печатки у обвинувальному акті також не приймаються колегією суддів, оскільки положеннями ст. 291 КПК України така вимога до обвинувального акту не передбачена.

Крім того, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на обов`язкове дотримання під час підготовчого судового засідання вимог ст. 384 КПК України суд зобов`язаний роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження судом присяжних, а обвинувачений в свою чергу під час підготовчого судового засідання має право заявити відповідне клопотання.

Судова практика з цього питання спрямована на дотримання прав обвинуваченого на кожному етапі кримінального провадження і недотримання вказаної норми закону може призвести до скасування судових рішень у справі вищими судами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави, на які посилається суд першої інстанції при поверненні обвинувального акта прокурору не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, тому доводи апеляційних скарг про безпідставність повернення обвинувального акта прокурору є слушними та підлягають задоволенню.

Також підлягає задоволенню клопотання прокурора стосовно продовження дії запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_7 .

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 8 жовтня 2018 року застосовано запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із існуванням ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Потім строк дії запобіжного заходу продовжувався, оскільки ризики продовжували існувати.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Враховуючи, що на даний час не відпали ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були встановлені під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих в кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, тому колегія суддів вважає, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду кримінального провадження і приходить до висновку про необхідність продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 411, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 - задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 19 березня 2019 року у відношенні ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції

Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на 60 днів, тобто до 5 липня 2019 року.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді -