У Х В А Л А
по розгляду скарги на бездіяльність прокурора

21.12.2018 р. м. Жмеринка

Слідчий суддя Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, яка подала скаргу ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 4 Жмеринського міськрайонного суду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 (потерпілий по кримінальному провадженню ОСОБА_5 ) щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк в рамках кримінального провадження № 0001163, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з цією скаргою, в якій просив поновити йому строк звернення зі скаргою до слідчого судді, а також визнати незаконною бездіяльність прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо неприйняття ним остаточного процесуального рішення по кримінальному провадженню № 0001163 по обвинуваченню ОСОБА_4 за частиною першою статті 125 КК України та зобов`язати прокурора в десятиденний термін прийняти рішення відповідно до частини другої статті 283 КПК України.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою скаргу підтримує. Уточнює, що йдеться про період з 17 жовтня 2018 року по день звернення до суду 3 грудня 2018 року. Саме за цей період прокурор допустив бездіяльність, не залучивши до матеріалів кримінального провадження постанови про призначення групи прокурорів, ухвали Вінницького районного суду від 9 жовтня 2018 року про повернення обвинувального акту та не внісши відомості про таке повернення до ЄРДР; не долучивши до кримінального провадження обвинувальний акт, який повернутий прокурору ухвалою суду від 9 жовтня 2018 року; а також не поновлюючи строків досудового розслідування та не приєднавши до матеріалів заяви ОСОБА_4 про відкриття додаткових матеріалів. Просить визнати таку бездіяльність прокурора за вказаний період неправомірною та зобов`язати вчинити ці дії.
Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу не визнає і пояснює, що постанова про призначення групи прокурорів з 17 жовтня 2018 року по 3 грудня 2018 року не виносилась, ухвала Вінницького районного суду від 9 жовтня 2018 року просто не підшита до матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт, який повернутий ухвалою суду від 9 жовтня 2018 року, у кримінальному провадженні в наявності на а.с.125, відомості про повернення обвинувального акту з ЄРДР не роздруковуються, а заяви ОСОБА_4 розглянуті в порядку Закону України "Про звернення громадян" і йому дана відповідь.
З доданих до скарги матеріалів видно, що повідомлення про підозру ОСОБА_4 винесено 23 червня 2014 року (а.с.10-12), ухвалою Вінницького районного суду від 9 жовтня 2018 року обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_4 за частиною першою статті 125 КК України повернуто прокурору (а.с.13-20).
З матеріалів кримінального провадження видно, що обвинувальний акт з додатками відносно ОСОБА_4 за частиною першою статті 125 КК України, який затверджений прокурором 31 серпня 2015 року, знаходиться на а.с.125-130). Всього у цьому кримінальному провадженні 165 аркушів, на а.с.162 міститься рапорт прокурора ОСОБА_6 , датований 21 вересня 2015 року.
Більше ніяких матеріалів слідчому судді не надавалось і не досліджувалось.
Заслухавши особу, яка подала скаргу та прокурора, дослідивши додані до скарги матеріали та за клопотанням сторін документи з кримінального провадження № 12-1163, слідчий суддя приходить до такого.
Відповідно до положень статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора :
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;
9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;
10) повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;
11) відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.
Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.
Під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, передбачені пунктами 5 та 6 частини першої цієї статті.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Таким чином вбачається, що поки обвинувальний акт або інші процесуальні рішення, передбачені пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України, не будуть направлені до суду (це не стосується постанови про закриття кримінального провадження), досудове слідство триває.
Цілком очевидно, що направленням прокурором до суду обвинувального акту він закінчує досудове розслідування та перебіг строків досудового розслідування.
Те, що складанням обвинувального акту та передачею його до суду закінчується досудове розслідування, визначено у низці статей КПК.
Так, згідно з частиною четвертою статті 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 283 КПК України, яка має назву "Загальні положення закінчення досудового розслідування", прокурор зобов`язаний… звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Складанню обвинувального акту передує відкриття матеріалів іншій стороні та відповідно до частини першої статті 290 КПК України прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику ... про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.
Таким чином, після складання обвинувального акту досудове розслідування закінчене, а після повернення обвинувального акту прокурору не може йти мови про продовження (відновлення) строків досудового розслідування, оскільки неможливо продовжити те, що закінчилося, та не можна відновити досудове розслідування, оскільки КПК не містить такого поняття як відновлення.
Проведення процесуальних дій після повернення обвинувального акту є по своїй суті додатковим розслідуванням, інститут якого скасований КПК України 2012 року.
З огляду на викладене, будь-які процесуальні дії слідчого або прокурора після повернення обвинувального акту судом, крім складання нового процесуального акту та направлення його до суду, є незаконними, не відповідають концепції КПК України 2012 року та по суті є серйозним службовим порушенням, що може потягти за собою дисциплінарну або навіть кримінальну відповідальність, не кажучи вже про недійсність доказів, отриманих після закінчення досудового розслідування.
КПК не містить у собі відомості, скільки часу є у прокурора для виправлення помилок та складання нового акту, тобто обвинувальний акт повертається прокурору, але суд не встановлює час для усунення недоліків, оскільки його участь в даному кримінальному провадженні закінчується винесенням відповідної ухвали про повернення.
Немає такого встановлення терміну виконання і в ухвалі суду від 9 жовтня 2018 року про повернення обвинувального акту прокурору.
На підставі вищевикладеного слідчий суддя вважає, що дії чи бездіяльність прокурора після направлення обвинувального акту до суду і подальшого отримання його для усунення недоліків не можуть бути оскаржені в порядку глави 26 КПК України, тому скарга ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.
Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про, зокрема, відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.
Керуючись статтями 3, 110, 283, 290, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 (потерпілий по кримінальному провадженню ОСОБА_5 ) щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у визначений КПК України строк в рамках кримінального провадження № 0001163 - відмовити.
Ухвала не може бути оскаржена.

Слідчий суддя ОСОБА_7

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2018 року.