Справа № 191/631/19
Провадження № 1-в/191/188/19
У Х В А Л А
іменем України

12 квітня 2019 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника ДУ « Синельниківська ВК 94» - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «СВК № 94» с. Шахтарське в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання , -

В С Т А Н О В И В :

До суду з вищевказаним клопотанням звернувся засуджений ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав своє клопотання та просив звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
Представник адміністрації в судовому засіданні заперечував проти клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній на шлях виправлення не став, на даний час не працевлаштований, характеризується посередньо.
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти застосування до засудженого ст.81 КК України.
Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, дійшов такого висновку.
Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , останній прибув до Синельниківської ВК-94 21.12.2016 року. Раніше засуджений 3 рази. У цій справі засуджений 25.10.2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст.186 ч.2, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Початок строку : 06.08.2018 року; кінець строку : 17.05.2020 року.

За час відбування покарання ОСОБА_5 характеризується негативно; на теперішній час не працевлаштований на підприємстві установи; заходи виховного характеру відвідує систематично, реагує на них не завжди правильно; від участі у суспільно-корисному житті відділення та установи ухиляється; у вільний від роботи час читає багато книжок, дивиться новини, відвідує заходи релігійного характеру, що проводяться в установі; не приймає участі у диференційованій програмі виховного впливу; до робіт із благоустрою установи та поліпшення житлово-побутових умов відноситься неохоче, але не ухиляється; у відносинах з адміністрацією тактовний, ввічливий; соціально-корисні зв`язки з рідними та близькими підтримує шляхом листування та телефонних дзвінків, стосунки задовільні; провину та суспільну небезпеку в скоєному злочині визнає та усвідомлює повністю, але не розкаюється у вчиненому. 15.01.2019 року на засіданні адміністративної комісії установи засудженому було відмовлено в застосуванні положень ст.81 КК України, як особі, що не довела виправлення.

Відповідно ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.
Отже, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання в СВК № 94 за тяжкий злочин, зарекомендував себе посередньо, на даний час не працевлаштований, станом на 07.01.2019 року відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, комісією установи 31.05.2018 року йому було відмовлено в застосуванні положень ст.82 КК України, як особі, що не стала на шлях виправлення, 15.01.2019 року йому було відмовлено в застосуванні положень ст.81 КК України, як особі, що не довела виправлення, в 2018 році мав два заохочення за зразкову поведінку і сумлінне ставлення до праці, має шість стягнень, які у встановленому законом порядку погашені, соціально-корисні зв`язки задовільні, виходячи з чого суд приходить до висновку про те, що засуджений на шлях виправлення не став.

Згідно п. 2, п. 17 Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Вивчивши відомості про особу засудженого, характеристика якого не є позитивною, його поведінку протягом всього строку відбування покарання, а саме, наявність заохочень та стягнень, його ставлення до праці, яке не є сумлінним, оскільки засуджений не працює, намірів працевлаштуватися не висловлює, а також враховуючи те, що умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально з урахуванням усіх даних в їх сукупності, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень, суд не вбачає сумлінної поведінки засудженого та доведення ним свого виправлення.

Таким чином, клопотання засудженого задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст. 81 КК України, Постанови Пленуму ВСУ № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст. ст. 537, 539, 392 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування до нього ст.81 КК України, а саме умовно-дострокове звільнення від покарання відмовити.

Копію ухвали направити начальнику ДУ « СВК № 94», засудженому ОСОБА_5 .

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1