Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8862/18
Провадження № 1-кс/711/3521/18
У Х В А Л А

29 листопада 2018 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , потерпілих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу на постанову слідчого про закриття кримінального провадження,

в с т а н о в и в :

До слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси надійшла скарга потерпілих ОСОБА_4 і ОСОБА_3 на рішення (постанову) слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26.09.2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000187 від 28.07.2014 р., а також на дії начальника слідчого відділу ОСОБА_6 .

Скарга мотивована наступним.

Слідчим відділом прокуратури Черкаської області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000187 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 364 і ч.1 ст. 366 КК України, за фактами порушень, допущених слідчим СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) під час досудового розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 120 КК України.

Постановою слідчого прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26 вересня 2018 року за вказівкою начальника слідчого відділу ОСОБА_6 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях слідчої ОСОБА_8 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364 і ч.1 ст. 366 КК України.

Потерпілі вважають, що це рішення слідчого є незаконним і винесеним передчасно, тому що в ході досудового розслідування не здійснено всіх необхідних слідчих, не прийнято відповідних процесуальних рішень і не встановлено дійсні обставини незаконного зупинення досудового слідства і проведення під час такого зупинення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень.

При розгляді скарги потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили скаргу задовольнити і навели детальні обґрунтування своїх вимог та допущених органом досудового розслідування вимог кримінального процесуального законодавства.

Слідчий ОСОБА_5 і керівник органу досудового розслідування ОСОБА_9 , чиї дії оскаржуються, в судове засідання не з`явились, що згідно з положеннями ч.3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги. Клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку з зайнятістю у іншому кримінальному провадженні прокурора ОСОБА_10 не підлягає задоволенню, тому що діяння цього прокурора не є предметом оскарження.

Вислухавши пояснення і доводи потерпілих, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Слідчим відділом прокуратури Черкаської області тривалий час проводилось досудове розслідування кримінального провадження № 0000187 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 364 і ч.1 ст. 366 КК України, за можливими фактами порушень, допущених слідчим СУ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_7 (тепер - ОСОБА_8 ) під час досудового розслідування кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 120 КК України.

Слідчим декілька разів виносились рішення про закриття кримінального провадження, які скасовувались слідчими суддями.

26 вересня 2018 року слідчий ОСОБА_5 винесла постанову про закриття кримінального провадження, яка є предметом оскарження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для закриття кримінального провадження.

Згідно із ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо: встановлена відсутність події кримінального правопорушення або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень КПК України закриття кримінального провадження є однією із форм закінчення досудового розслідування і прийняття такого рішення можливе після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, що стосуються цього провадження, в їх сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Ознайомившись із матеріалами кримінального провадження № 0000187, слідчий суддя дійшов до висновку про те, що в ході досудового розслідування рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно.

Не кожне розслідування може бути вдалим або мати результати, які підтверджують викладені заявником факти, проте воно повинно в принципі бути здатним привести до встановлення обставин справи, і в разі, якщо скарга виявилася обґрунтованою, ідентифікувати та покарати винних. Таким чином, процесуальним аспектом ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено обов`язок засобів, а не обов`язок досягнення результату.

Слідчим ОСОБА_5 наведено мотиви, з яких слідчим ОСОБА_7 приймались рішення 06.07.2011 р. та 07.07.2011 р. про зупинення досудового слідства на підставі п.2 ст. 206 КПК України (1960 р.), і зроблено висновок про те, що у зв`язку із захворюванням ОСОБА_3 у слідчого не було можливості проводити з ним слідчі дії (арк.5 постанови).

ОСОБА_3 надав слідчому судді для огляду оригінали повісток, а в матеріалах кримінального провадження є копії других екземплярів деяких із них, з яких випливає, що ОСОБА_3 викликався слідчою ОСОБА_7 для проведення слідчих дій у ті дні, коли досудове слідство було зупинено (т.1 а.с.319-320,т.2 а.с.298-300).

Свідок ОСОБА_11 під час допиту не заперечувала того, що вона викликала повістками ОСОБА_3 і «засвідчувала власним підписом на бланках повісток, які є в матеріалах справи» (т. 2 а.с.43).

Разом з тим, в протоколі допиту залишилось невияснене питання про те, з якою метою викликався ОСОБА_3 і для проведення яких слідчих дій в ті дні, коли досудове слідство було зупинено. Цій обставині не дано оцінки в постанові, яка оскаржується, а також не дано оцінки твердженням ОСОБА_3 про те, що в період, коли досудове слідство було зупинено, з ним проводились слідчі дії та слідчим складались процесуальні документи, зокрема, 09.07.2011 р. слідчий ОСОБА_7 ознайомлювала його з постановою про призначення експертизи.

Доводи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що штучне зупинення досудового слідства шляхом винесення постанов від 06.07. та 07.07.2011 р. переслідувало мету проведення слідчих дій та прийняття процесуальних рішень поза межами досудового розслідування у кримінальній справі за звинуваченням ОСОБА_3 , залишились неперевіреними і в постанові про закриття кримінального провадження оцінка цим доводам не дана.

З огляду на викладене висновок слідчого ОСОБА_5 про те, що «під час огляду кримінальної справи не встановлено документів які б свідчили про проведення слідчих дій ОСОБА_3 в період з 07.07.2011 по 14.07.2011» (аркуш 7 постанови) є сумнівним.

В цій постанові також зазначено, що кримінальні провадження за фактами складання характеристик ОСОБА_3 працівниками міліції ОСОБА_12 і ОСОБА_13 закриті (аркуш 5 постанови).

Дійсно, рішення про закриття кримінальних проваджень набрали законної сили (наприклад, т. 3 а.с.19).

Закриття кримінальних проваджень у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_12 і ОСОБА_13 складу кримінальних правопорушень не свідчить про те, що ці кримінальні правопорушення не вчинили інші особи, зокрема, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказують, що їх могла вчинити слідчий ОСОБА_7 .

В цьому випадку слід виходити з того, що згідно з аналізом норм КПК України (1960 р.) кримінальна справа формується з письмових документів на окремих аркушах, тому що:

-усні клопотання заносяться до протоколу, а письмові додаються до справи (ч.1 ст. 221 КПК);

-матеріали досудового слідства пред`являються для ознайомлення підшитими і пронумерованими (ч.5 ст. 218);

-результати слідчих дій фіксуються в протоколах (ст.85);

-в обвинувальному висновку при посиланні на докази обов`язково зазначаються аркуші справи (ч.3 ст. 223) тощо.

Походження кожного аркуша справи повинно бути підтверджено для того, щоб можна було пересвідчитись в законності збирання доказів, перевірити їх належність і допустимість. Що стосується кримінальної справи за звинуваченням ОСОБА_3 , то його характеристики не могли появитись у матеріалах справи без відома слідчого. Їх могли надати сам обвинувачений або інші особи за їх заявою, тоді в справі повинна міститись відповідна заява; або слідчий повинен був зібрати відповідні дані, що характеризують особу обвинуваченого, тоді в справі повинні бути або запити слідчого, або доручення і письмові відповіді на ці запити чи доручення.

В матеріалах кримінальної справи містились характеристики ОСОБА_3 , зміст яких оспорюється (т. 2 а.с.125-126), підписані від імені працівників міліції ОСОБА_13 і ОСОБА_12 .

Орган досудового розслідування дійшов до висновку про те, що ОСОБА_13 і ОСОБА_12 не причетні до підписання цих характеристик, але не вияснив причетність до їх залучення до матеріалів справи слідчого ОСОБА_7 або іншого слідчого, який мав повноваження на проведення досудового слідства, а також не зазначив у постанові те, чи відповідає дійсності зміст цих характеристик і чи враховувались вони судами різних інстанцій при постановленні судових рішень у справі.

Орган досудового розслідування (слідчий ОСОБА_14 ) інформував потерпілих про те, що в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000187 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст. 364 і ч.1 ст. 366 КК України, буде перевірено факти можливого вчинення слідчим ОСОБА_7 інших кримінальних правопорушень (т.2 а.с.244), але, як зазначено вище, в постанові, яка оскаржується, не зазначено, чи вчинила слідчий ОСОБА_7 підроблення характеристик.

Зазначені недоліки досудового розслідування тягнуть за собою скасування постанови про закриття кримінального провадження, тому в цій частині скарга потерпілих підлягає задоволенню.

Статтею 39 КПК передбачені повноваження керівника органу досудового розслідування, в тому числі й давати слідчому письмові вказівки. Письмові вказівки керівника органу досудового розслідування ОСОБА_6 слідчому ОСОБА_5 про необхідність закриття кримінального провадження в матеріалах цього провадження відсутні, а висловлені потерпілими твердження про незаконне втручання цієї посадової особи в хід досудового розслідування є тільки припущеннями.

Що стосується доводів потерпілих про те, що слідчим не проведено їх одночасний допит з іншою особою, то слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 5 ст. 40 КПК передбачено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Згідно з положеннями ч. 9 ст. 224 КПК слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Тобто, повноваженні слідчого є дискреційними: він не зобов`язаний, але має право провести одночасний допит, якщо цього вимагає обрана тактика чи стратегія проведення досудового розслідування. Вказівки на проведення певних процесуальних дій слідчому вправі давати: прокурор (п.4 ч.2 ст. 36), керівник органу досудового розслідування (п.3 ч.1 ст. 39 КПК).

Разом з тим, слідчими суддями неодноразово ухвалювались рішення, якими слідчому вказувалось на проведення одночасних допитів (т.2 а.с.221-223, т. 3 а.с.5), тому ці судові рішення є обов`язковими для виконання.

Слідчий неодноразово викликав потерпілих для проведення одночасних допитів, але вони в указаний в повістках час не з`являлись, останній раз на 15.06.2018 р. (т. 3 а.с.29, 33, 47, 49), що унеможливило проведення цих слідчих дій, тому слідчий вважає, що слідчим вжито всіх заходів щодо виконання ухвал слідчих суддів у цій частині, а слідчі дії не проведені із-за неналежної процесуальної поведінки потерпілих.

Однією з підстав для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження потерпілі вказують те, що вони не ознайомлені з матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що слідчим створено умови для реалізації права потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, оскільки він неодноразово викликав їх повістками. Незважаючи на те, що частина цих повісток вручалась їм неодночасно, декотрі з них вони отримували в передбачений законодавством термін, але до слідчого або не з`являлись, або припиняли таке ознайомлення (т.3 а.с.72, 87, 94-104).

Неознайомлення потерпілих з матеріалами кримінального провадження не може бути самостійною підставою для скасування постанови про закриття такого провадження.

З огляду на викладене у слідчого судді відсутні підстави для задоволення скарги у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 303, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Скаргу потерпілих ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_5 від 26 вересня 2018 р. про закриття кримінального провадження № 0000187.

В задоволенні решти скарги відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено і проголошено о 08 год. 20 хв. 03 грудня 2018 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1