Провадження № 11-кп/4820/144/18
Справа № 676/6758/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді доповідача ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0002076 від 18.11.2017 року, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 на вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 23 березня 2018 року,-

в с т а н о в и л а:
Вироком Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 23 березня 2018 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІІ групи, на утриманні неповнолітня донька, раніше судимого:

-7 червня 2005 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на три роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з випробуванням, з іспитовим строком два роки;

-29 вересня 2006 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком чотири роки шість місяців, звільнений з місць позбавлення волі 7 жовтня 2010 року на підставі постанови Шепетівського міського суду Хмельницької області від 29 вересня 2010 року умовно-достроково на чотири місяці 22 дня;

-6 квітня 2016 року вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області, вироком змінено ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 2 червня 2016 року, за ч. 2 ст. 289, ст..69, ч. 2 ст. 185, ст.70 КК України до позбавлення волі строком два роки без конфіскації майна, 22 лютого 2017 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2017 року, згідно із якою невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі строком десять місяців 24 дня замінено більш м`яким покаранням у виді громадських робіт на строк 240 годин, покарання відбуте повністю 24 травня 2017 року,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки і шість місяців;

- за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк три роки і шість місяців.

Початок строку відбування покарання рахується з моменту приведення вироку у виконання.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 4111,99 грн. на відшкодування майнової шкоди

Стягнуто із ОСОБА_9 на користь держави 494 (чотириста дев`яносто чотири) грн. 35 коп. витрат на залучення експерта.

Після набрання вироком законної сили скасовується накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 грудня 2017 року арешт на ключ потерпілої ОСОБА_7 (т.3 а.м.к.п.62), накладений ухвалою слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2017 року на договір позики та застави №451-17051133 від 15 грудня 2017 року (т.3 а.м.к.п.33).

Доля речових доказів вирішена у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_9 15 листопада 2017 року близько 05 години, знаходячись в приміщенні спальної кімнати квартири АДРЕСА_2 , скориставшись тим, що потерпіла ОСОБА_7 спала, з метою незаконного збагачення, переслідуючи єдиний умисел на викрадення майна потерпілої умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав з дивану мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 вартістю 881,67 грн. у силіконовому чохлі світло-коричневого кольору вартістю 100 грн. в комплекті з картою пам`яті «Micro CD» об`ємом 512 МВ вартістю 40 грн. з сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 вартістю 25 грн. на рахунку якої грошових коштів не було, з шафи вказаної кімнати викрав мобільний телефон марки «Nokia 200» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 вартістю 360 грн. та з чорної сумки, яка була розміщена в шафі вказаної кімнати, викрав грошові кошти в сумі 1000 грн. і 100 Євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 15 листопада 2017 становило 3111,99 грн., чим спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5518,66 грн.

Крім того, ОСОБА_9 близько 16 години 15 грудня 2017 року умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно, з метою особистого збагачення, незаконно проникнув у квартиру АДРЕСА_2 за допомогою ключів, які у невстановлений в ході досудового розслідування час та спосіб напередодні викрав у ОСОБА_7 , звідки зі стіни спальної кімнати викрав телевізор марки «SUPRA» моделі STV-LC 18250WL вартістю 1200 гривень у комплекті з пультом дистанційного управління, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 1200 гривень, який в цей же день здав у ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», що по вул. Князів Коріатовичів, 17 в м. Кам`янці-Подільському Хмельницької області.

В поданій апеляційній скарзі захисник просить вирок змінити, оскільки призначене покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через свою суворість та призначити більш м`яке покарання із застосуванням ст. 69-1 КК України. Також, просить призначити повторну стаціонарну судову психіатричну експертизу ОСОБА_9 .. Зазначає, що у ОСОБА_9 наявні показники хронічного психічного захворювання і тимчасового розладу психіки, що характерні медичному критерію неосудності або обмеженої осудності, які підлягають встановленню. Вказує, що судимості згідно вироків Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 7 червня 2005 року та 29 вересня 2006 року погашені, а тому відповідно до ст. 88 КК України ОСОБА_9 визнається таким, що не має судимостей і вказані вироки повинні бути виключені з рішення суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність і обґрунтованість вироку суду, пояснення потерпілої ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчинених злочинах відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними доказами, яким суд дав вірну юридичну оцінку.

Як вбачається з пояснень обвинуваченого ОСОБА_9 в суді першої та апеляційної інстанції, він свою вину визнав повністю у зазначених злочинних діях і розповів про обставини вчинення крадіжок у потерпілої.

Крім його особистих показань, вина обвинуваченого ОСОБА_9 у зазначених злочинах при викладених у вироку обставинах підтверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується в апеляційній скарзі захисника.

Потерпіла ОСОБА_7 в суді підтвердила факт крадіжки у неї мобільних телефонів, коштів та телевізора з її квартири обвинуваченим та просила застосувати до нього суворе покарання.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що знайомий ОСОБА_9 прийшов до нього та попросив здати на його документи у ломбард телевізор. Він погодився. Отримані кошти він віддав ОСОБА_9 .. В подальшому останній кошти витратив на придбання цигарок, спиртного та продуктів харчування. Проте, що телевізор крадений він не знав.

Об`єктивно вина обвинуваченого ОСОБА_9 підтверджується даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 листопада 2017 року, відповідно до якого до відділу поліції звернулася ОСОБА_7 із повідомленням, що 15 листопада 2017 року ОСОБА_9 викрав із квартири АДРЕСА_2 два мобільних телефони та грошові кошти (т.2 а.к.п.7).

Відповідно до заяви від 20 листопада 2017 року ОСОБА_9 та протоколу огляду речового доказу, наданого стороні кримінального провадження, від 20 листопада 2017 року, ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Lenovo» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із силіконовим чохлом світло-коричневого кольору, з картою пам`яті «Micro CD» об`ємом 512 МВ, з сім-картою мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_6 (т.2 а.к.п.24-25).

Згідно заяви від 21 листопада 2017 року ОСОБА_9 та протоколу огляду речового доказу, наданого стороні кримінального провадження, від 21 листопада 2017 року, ОСОБА_9 добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон марки «Nokia 200» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 (т.2 а.к.п.26-27).

Як вбачається з даних протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18 грудня 2017 року встановлено, що до відділу поліції звернулася ОСОБА_7 із повідомленням про те що 15 грудня 2017 року невстановлена особа викрала із квартири АДРЕСА_2 телевізор марки «SUPRA» (т.3 а.к.п.8).

Згідно даних заяви від 20 грудня 2017 року ОСОБА_10 та протоколу огляду речового доказу, наданого стороні кримінального провадження, від 20 грудня 2017 року, ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції оригінал договору позики та застави №451-17051133 від 15 грудня 2017 року, укладеного між ОСОБА_10 та ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім» (т.3 а.м.к.п.30-31).

Відповідно до договору позики та застави №451-17051133 від 15 грудня 2017 року встановлено, що ОСОБА_10 здав у заставу до ПТ «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», що по вул. Князів Коріатовичів, 17 в м. Кам`янець-Подільському телевізор марки «SUPRA» моделі STV-LC 18250WL у комплекті з пультом дистанційного управління та дріт, отримавши в позику кошти в розмірі 680 гривень (т.3 а.к.п.29).

Суд оцінивши наведені докази у справі у їх сукупності обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчинених крадіжках з квартири потерпілої ОСОБА_7 ..

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, та за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та з проникненням у житло, є вірною.

Покарання обвинуваченому призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з врахуванням ступеня тяжкості вчинених ним злочинів та обставин, що пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 вчинив два злочини, один з них є тяжким, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше неодноразово судимий за умисні корисливі злочини проти власності, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дочку, є інвалідом ІІІ групи.

Доводи захисника в апеляційній скарзі на те, що суд призначив ОСОБА_9 покарання яке не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, перевірені апеляційною інстанцією і визнані такими, що не відповідають дійсності.

Як вбачається з вироку, суд призначаючи ОСОБА_9 покарання за сукупністю злочинів дотримався загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України. Призначене йому покарання є близьким до мінімальних меж санкції ч.3 ст. 185 КК України та визнано судом необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено санкцією ч.3 ст.185 КК України, колегія суддів не вбачає.

Доводи захисника щодо не застосування судом першої інстанції до покарання обвинуваченого ОСОБА_9 положень ст. 69-1 КК України, перевірені судом апеляційної інстанції і визнані помилковими за таких підстав.

Диспозиція ст. 69-1 КК України передбачає призначення судом покарання за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України.

Санкція ч.3 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

ОСОБА_9 призначено вироком суду покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 3 х років 6 місяців позбавлення волі, що не перевищує двох третин максимального строку покарання за цей злочин.

За таких обставин, посилання захисника на необхідність, на його думку, у застосуванні до покарання положень ст. 69 -1 КК України, є помилковим.

Доводи захисника про необхідність призначити повторну стаціонарну судову психіатричну експертизу ОСОБА_9 , колегією суддів визнані безпідставними.

Твердження захисника про те, що у ОСОБА_9 можливі ознаки хронічного психічного захворювання і тимчасового розладу психіки, що характерні медичному критерію неосудності або обмеженої осудності, колегією суддів перевірені і визнані необґрунтованими.

В матеріалах кримінального провадження міститься довідка видана лікарем психіатром Кам`янець Подільської районної лікарні від 27.12.2017 року, згідно якої ОСОБА_9 на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває і за останніх 5 років за допомогою не звертався. (Т.3 а.к.п.41).

Як вбачається з висновку судово психіатричного експерта №540 від 07.09.2015 року, наданого стороною захисту, ОСОБА_9 психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Вказане свідчить про осудність обвинуваченого.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_9 детально розповів про вчинення ним крадіжок майна потерпілої, визнав свою вину. Будь яких відхилень у своєму психічному стані не визнав. Зауважив, що усвідомлював суспільну небезпеку своїх дій, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків і бажав викрасти майно потерпілої. При цьому, просив пом`якшити йому покарання за вчинені злочини.

Колегією суддів перевірені і доводи адвоката ОСОБА_8 , про те, що судимості ОСОБА_9 за вироками Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 7 червня 2005 року та 29 вересня 2006 року погашені.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 374 КПК України, у вступній частині вироку зазначаються, зокрема прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання, заняття, освіта, сімейний стан та інші відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

З вироку вбачається, що суд першої інстанції дотримався цих вимог та зазначив відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи, в тому числі судимість обвинуваченого, які відповідно до вимог п.8 ст. 89 КК України не погашені.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_9 будучи засудженим вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 29 вересня 2006 року за тяжкий злочин до позбавлення волі і звільнений 7 жовтня 2010 року умовно-достроково на чотири місяці 22 дня, вчинив новий злочин та був засуджений 6 квітня 2016 року. Тобто строки погашення судимостей у обвинуваченого не сплили.

За таких обставин апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 не може бути задоволена. Підстав, які б тягли за собою скасування або заміну вироку суду, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Вирок Кам`янець Подільського міськрайонного суду від 23 березня 2018 року стосовно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: