Справа № 206/5149/18
Провадження № 1-кп/206/384/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" листопада 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000754 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мінчегаур, Азербайджан, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, неодруженого , маючого малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 11.08.2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки.

- 13.04.2017 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 місяць позбавлення волі за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 11.08.2015 року. 06.06.2018 року від відбування покарання звільнений умовно - достроково - не відбутий строк 1 рік 3 місяці 7 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника адвоката ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за скоєння корисливих злочинів, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив корисливий злочин в період умовно - дострокового звільнення за наступних обставин.

Так, 28.06.2018 року, приблизно о 06 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , разом зустрівшись зі своїм знайомим ОСОБА_9 та його приятелем - раніше не знайомим ОСОБА_10 прийшли відпочивати на пляж , котрий знаходиться в ж/м Придніпровськ неподалік від вулиці Станіславського в Самарському районі м. Дніпро.

Перебуваючи на відпочинку на пляжі ,обвинувачений ОСОБА_5 побачив схований в чоловічому кросівку мобільний телефон «Sony Xperia Z1», чорного кольору. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, у цей же день, приблизно о 06 годині

40 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи на вищевказаному пляжі , упевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно , взяв своєю правою рукою мобільний телефон «Sony Xperia Z1» чорного кольору.

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з місця скоєння злочину зник з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2158/18 від 25.07.2018, спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_10 у розмірі 3729,78 гривні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, підтвердив викладені вище обставини, та суду показав, що влітку 2018 року перебував на пляжі р. Дніпро біля кафе , де зустрів знайомого ОСОБА_11 разом із потерпілим, привітавшись останні пішли купатись. Потім, продовжуючи прогулянку по пляжу, побачив в чоловічих кросівках мобільний телефон, кому він належав він не знав, який взяв та пішов до ломбарду, заклавши його за 1000 грн., на які купив ліки. В подальшому викрадений мобільний телефон повернув потерпілому.
У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_10 підтвердив викладені вище обставини, показав суду, що влітку 2018 року рано вранці разом зі приятелем ОСОБА_11 прийшли на р. Дніпро купатись, по дорозі привітались із знайомим ОСОБА_11 ОСОБА_5 та пішли далі на пляж, роздягаючись, він, потерпілий, свій мобільний телефон поклав до кросівка, а коли після купання повернувся до свого одягу, телефон не знайшов, ОСОБА_5 вже поруч не було. В подальшому ОСОБА_5 за скоєне вибачився, відшкодував шкоду, претензій матеріального характеру не має. Зазначив, що підозра впала саме на обвинуваченого, йому пропонувалось не доводячи справу до правоохоронних органів повернути телефон , оскільки в ньому було збережено багато номерів телефонів клієнтів , пов`язаних з виконанням ним, потерпілим, роботи, але той довго не повертав, тому він змушений звернутись до органів поліції.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у інкримінованому кримінальному правопорушенні також знайшла своє підтвердження і іншими доказами, дослідженими судом, належність і допустимість яких ніким не оспорена та не спростована.
Так, з протоколу огляду місця події від 09.02.2018 року з фотаблицею вбачається, що було проведено огляд місцевості за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджує покази обвинуваченого ОСОБА_5 про місце та спосіб вчинення правопорушення (т. 1 а.п. 9-10); протоколом огляду предмету та фототаблицею до нього від 18.07.2018 року, яким було оглянуто мобільний телефон «Sony Xperia Z1», який ОСОБА_5 добровільно видав (т. 1 а.п. 12-16); висновком судово-товарознавчої експертизи № 2158/18 від 25.07.2018 року, відповідно до якого станом на 28.06.2018 року середня ринкова вартість мобільного телефону «Sony Xperia Z1» становить 3729,78 грн., за умови, що станом на 28.06.2018 року об`єкт мав якісні споживчі характеристики (т. 1 а.п. 33-35), відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи за № 255 від 27.08.2018 року ОСОБА_5 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, на хронічне психічне захворювання, тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав і в теперішній час не страждає. За своїми психічним станом під час інкримінованого йому діяння та в теперішній час він міг та може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними (т. 1 а.п. 87-89).
Аналізуючи належні і допустимі докази в їх сукупності, які ніким не оспорені та не спростовані, суд приходить до однозначного висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторна.
При вирішенні питання про вид та міру покарання, які слід застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем мешкання характеризується посередньо (т. 1 а.п. 43), має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 1 а.п. 47), на обліку у лікаря-нарколога не перебуває (т. 1 а.п. 41), перебуває на обліку лікаря-психіатра з 2014 року з діагнозом: "змішаний тривожно-депресивний розлад", та скоїв злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, скоїв злочин в період умовно - дострокового звільнення за попереднім вироком..
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вказує повне визнання ним своєї винуватості, щире каяття, відшкодування шкоди потерпілому.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті у вигляді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено.
Відповідно до абз. 5 п. 8 Постанови застосування положень ст. 69 КК України щодо покарання, призначеного за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків, є неприпустимим.

Згідно ч. 1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
Як видно з положень п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за сукупністю вироків (ст.71 КК України) покарання призначається, коли засуджена особа до повного відбування основного чи додаткового покарання вчинила новий злочин, а також коли новий злочин вчинено після проголошення вироку, але до набрання ним законної сили. При застосуванні правил ст.71 КК України судам належить враховувати, що остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж не відбута частина покарання за попереднім вироком.
Оскільки новий злочин за зазначеним кримінальним провадженням обвинуваченим було вчинено після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, в період умовно-дострокового звільнення, суд на підставі ч.1 ст.71 КК України, до призначеного покарання ОСОБА_5 за цим вироком, частково приєднує невідбутий строк покарання, призначений за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2017 року.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 слід залишити без змін.
Крім того згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь експерта документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_5 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2017 року , і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 6 (шість) місяців.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін, а строк відбування покарання обчислювати з 15 серпня 2018 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь судового експерта ОСОБА_12 (р/р КБ «ПриватБанк» № 386969, окпп НОМЕР_1 ) документально підтверджені витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи № 2158/18 від 25.07.2018 року у розмірі 300 грн.
Речові докази:
-мобільний телефон «Sony Xperia Z1» чорного кольору залишити власнику;

-диск білого кольору з маркуванням ALERUS DVD+R залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1