Справа № 473/4905/18
Номер провадження 1-кс/473/1461/2018
У Х В А Л А
"19" грудня 2018 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області

В С Т А Н О В И В :
10 грудня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на бездіяльність Вознесенського відділу поліції ГУ НП України в Миколаївській області щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань по її заяві від 03.12.2018 року про спричинення їй громадянкою ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у серпні та вересні 2014 року.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її представник захисник ОСОБА_6 підтримали скаргу.

Прокурор в судовому засіданні скаргу вважає необґрунтованою.

Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи за скаргою, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1)бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із змісту заяви ОСОБА_4 поданої 03.12.2018 року до Вознесенського відділу поліції ГУ НП України в Миколаївській області слідує, що в цій заяві порушується питання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за погрози, при цьому не зазначається про характер та спрямованість такої погрози (погроза вбивством, спричинення тілесних пошкоджень, погроза знищення майна, інше) та не зазначається час, місце та обставини скоєння цих дій.

Через малоінформативність даної заяви ОСОБА_4 внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, де потрібно відобразити короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, попередню кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті Закону України про кримінальну відповідальність (ст.214 ч.5 КПК України) неможливо, а тому відповідь їй надана листом із якого слідує, що виявити ознаки кримінального правопорушення із викладеного в заяві неможливо.

Єдиним доводом скарги ОСОБА_4 є те, що в заяві від 03.12.2018 року ставиться питання про притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ст. 125 КК України : в серпні 2014 року пошкодила голову, у вересні 2014 року пошкодила праву ногу.

Але заява ОСОБА_4 від 03.12.2018 року не містила відомостей про притягнення ОСОБА_5 за спричинення тілесних ушкоджень. Крім того, за подіями, що мали місце 19.09.2014 року вироком Вознесенського міськрайонного суду від 04.10.2017 року ОСОБА_5 визнана невинуватою за обвинуваченням за ч.1 ст. 125 КК України, за подіями, що мали місце 09.08.2014 року ОСОБА_4 визнана винною за ч.1 ст. 122 КК України за вироком Вознесенського міськрайонного суду від 21.01.2015 року, а ОСОБА_5 за ч.2 ст. 125 КК України за вироком Вознесенського міськрайонного суду від 30.10.2014 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, скаргу ОСОБА_4 необґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 303, 304 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Вознесенського відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1