Справа № 523/8555/18
Провадження №1-кп/523/829/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(повний текст)
24 жовтня 2018 року

Колегія суддів Суворовського районного суду м.Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5

представника потерпілого ТОВ «ПЕТРУС-АЛКО» - адвоката ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

в присутності обвинуваченої - ОСОБА_8

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 15.06.2018 року й додані до нього документи у кримінальному провадженні №0005653, внесеному до ЄРДР 03.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:
20.06.2018 року на адресу Суворовського районного суду м.Одеси надійшли зазначені обвинувальний акт й додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_8 , які за автоматизованим розподілом судових справ передані до провадження Колегії суддів під головуванням судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ухвалою від 22.06.2018 року призначені для розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Під час підготовчого провадження, представник потерпілого ТОВ «ПЕТРУС-АЛКО» - адвокат ОСОБА_6 заявив усне клопотання про повернення обвинувального акту прокуророві у зв`язку з невірною кваліфікацією органом досудового розслідування дій обвинуваченої ОСОБА_9 за ч.2 ст.366 КК України, оскільки дії останньої належало кваліфікувати за ч.1 ст.366 цього Кодексу, адже настання тяжких наслідків у вигляді матеріальної шкоди у цьому кримінальному провадженні були ураховані при кваліфікації дій вказаної обвинуваченої за ч.5 ст.191 означеного Кодексу.

З`ясувавши позицію прокурора ОСОБА_5 на підтримання клопотання представника потерпілого - адвоката ОСОБА_6 , а також заслухавши з цих же питань думку захисника ОСОБА_7 і саму обвинувачену, які не заперечували проти клопотання представника потерпілого, дослідивши обвинувальний акт й додані до нього процесуальні документи, Колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має повернути прокурору обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Положення ст.291 цього Кодексу встановлюють, що обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором, у випадку погодження з ним останнього, а у самому обвинувальному акті, наряду з іншим, повинні бути викладені: фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до ст.7 зазначеного Кодексу, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів, диспозитивність судового провадження, а згідно зі ст.2 цього ж Кодексу, завданнями кримінального провадження, наряду із захистом особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, є охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, застосування до них лише належної правової процедури.

За приписами ч.1 ст.337 вказаного України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а за змістом п.13 ч.1 ст.3 цього Кодексу, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом.

Частини 1, 2 ст.9 означеного Кодексу зобов`язують суд, слідчий суддю, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, іншу службову особу органів державної влади під час кримінального провадження неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а прокурору, керівнику органу досудового розслідування, слідчому належить всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Проте, при складенні й погодженні наданого на розгляд суду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_8 , ані старшим слідчим СВ Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , ані прокурором Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_5 наведені вище вимоги закону не дотримані, оскільки викладені у розглядуваному акті фактичні обставини та формулювання обвинувачення надають достатні підстави вважати, що визначена в обвинувальному акті правова кваліфікація інкримінованих обвинуваченій дій за ч.3 ст.366 КК України, як складення службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів (службове підроблення), що спричинило тяжкі наслідки, - суперечить правовим позиціям Верховного Суду України з цього питання та свідчать про порушення принципів верховенства права і законності, що у свою чергу й за переконанням Колегії суддів, є неприпустимим.

Так, за правовою позицією Верховного Суду України, визначеною в постановах ВСУ №№5-18кс11, 5-31к12, 5-2кс13, 5-18кс13, у ч.2 ст.366 КК України передбачена кримінальна відповідальність за вчинення службового підроблення, визначеного у ч.1 цієї ж статті, якщо воно спричинило тяжкі наслідки, передбачені у п.4 примітки до ст.364 цього Кодексу, - матеріальні збитки, що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищують неоподаткований мінімум доходів громадян. Кримінальна відповідальність за цей злочин настає у разі, коли службове підроблення призвело до спричинення реальної майнової шкоди і ця шкода перебуває у прямому (безпосередньому) причинному зв`язку саме із службовим підробленням.

Використання підроблених офіційних документів не є конструктивною ознакою службового підроблення. Тому визначення (встановлення) причинного зв`язку між службовим підробленням і тяжкими наслідками залежить від того, ким саме (іншою особою чи самим підробником), в якому значенні, з якою метою використовуються такі документи. Якщо підроблені офіційні документи використовує особа, що їх підробила, як засіб (спосіб, умови) вчинення іншого злочину, усвідомлює, як правило, що підроблення документів є етапом (частиною) злочинної поведінки чи необхідною дією для вчинення іншого посягання, внаслідок чого буде досягнуто кінцевої мети всієї злочинної поведінки, то таке службове підроблення не може (не повинно) кваліфікуватись як таке, що спричинило тяжкі наслідки.

Інша кримінальна-правова оцінка цього діяння за описаних умов суперечитиме принципам законності, точності, об`єктивності, повноти та неприпустимості подвійного ставлення за провину скоєння одних і тих самих дій чи наслідків, оскільки призведе до інкримінування особі суспільно небезпечних наслідків, спричинення яких не охоплювалось її умислом і які у процесі цілеспрямованої злочинної поведінки об`єктивно не могли настати.

Отже, оскільки викладене у означеному обвинувальному акті формулювання обвинувачення, з огляду на його невідповідність вимогам ст.ст.9, 291 КПК України, неможливо визнати таким, що висунуте в порядку, встановленим цим Кодексом, а усунення цих недоліків в судовому засіданні не входить до повноважень суду і потягне необґрунтоване затягування судового процесу, то слід визнати неможливість призначення такого обвинувального акту в цьому кримінальному провадженні до судового розгляду.

Викладені вище обставини невідповідності обвинувального акту від 15.06.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_8 вимогам ст.9, ч.2 ст.291 КПК України, у контексті приписів ст.ст.2, 7-9, 109-110, 283 цього ж Кодексу, за своєю сукупністю, визнаються Колегією суддів істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які фактично нівелюють принципи верховенства права та законності, що унеможливлюють призначення до судового розгляду означеного обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні, а відтак єдиним можливим й законним судовим рішенням, уявляється повернення зазначеного акту прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, для усунення протягом розумного строку виявлених Колегією суддів недоліків, із задоволенням клопотання представника потерпілого ТОВ «ПЕТРУС-АЛКО» - адвоката ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.2-3, 31, 7-9, 291, 314, 369-372, ч.2 ст.376 КПК України, Колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Клопотання представника потерпілого ТОВ «ПЕТРУС-АЛКО» - адвоката ОСОБА_6 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, - задовольнити.

Обвинувальний акт від 15.06.2018 року й додатки до нього у кримінальному провадженні №0005653, внесеному до ЄРДР 03.11.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, - повернути прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, для усунення в розумні строки виявлених Колегією суддів порушень вимог КПК України, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Копії ухвали направити для виконання прокурору Одеської місцевої прокуратури №4, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 7 днів з дня проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3