Справа № 496/2635/18
Провадження № 1-кп/496/263/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2018 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Біляївка матеріали кримінального провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городище, Піщанського району, Вінницької області, громадянина України, освіта середня, не одружений, не працюючий, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 04.05.2011 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 24.04.2017 року Біляївським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 3 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, судимість за який не знята та не погашена, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, повторно, 28.03.2018 року приблизно о 23.00 год., маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, таємно проник на територію домоволодіння, яке розташоване в АДРЕСА_3 , реалізуючи злочинний намір, переконавшись в таємності своїх дій, викрав дві розкладні металеві драбини, одна з яких перебувала біля будівлі гаража, інша біля будівлі сараю, розпорядившись майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 600 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 себе винним визнав та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового розслідування, при цьому зазначив, що 28.03.2018 року, перестрибнув через паркан домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_3 та викрав дві драбини, які почергово переніс до свого мешкання з метою подальшої реалізації. Майно повернув потерпілому. У вчиненому розкаявся.

Потерпілий до судового зсідання не з`явився, але від нього надійшла заява в якій він просив справу слухати у його відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мав та міру покарання залишив на розсуд суду (а.с.15).

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі і кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище.

Як роз`яснено в п. 17 постанови пленуму Верховного Суду УРСР № 5 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29 червня 1990 року в основу вироку можуть бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні. При постановленні вироку суд колегіально чи суддя одноособово, в умовах, що виключають будь-яке втручання у вирішення конкретних справ, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен дати остаточну оцінку доказам з точки зору їх стосовності, допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, що вирішуються при постановленні вироку.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого - визнання своєї вини, активне сприяння розкриттю злочину, також суд звертає увагу на його позитивну характеристику за місцем мешкання, враховує думку потерпілого, який не мав жодних претензій до обвинуваченого.

Разом з тим, суд приймає до уваги досудову доповідь Біляївського МРВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області відповідно якої, виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе.

Статтею 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Враховуючи пом`якшуючі обставини, зазначені вище, також суд звертає увагу на той факт, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена, на шлях виправлення не встав, належних висновків для себе не зробив та знову скоїв злочин з корисливих мотивів, тому суд вважає що, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства та необхідно призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції статті за якою кваліфіковані його дії із застосуванням ст. 71 КК України із частковим приєднанням до покарання за новим вироком не відбутої частини покарання за попереднім вироком.

При цьому суд звертає увагу на стан його здоров`я (а.с. 53), тому вважає за необхідне відповідно до вимог ч. 1 ст. 181, ч. 5 ст. 177 КПК України, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу застосувати у виді нічного домашнього арешту.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи.

Цивільний позов по справі заявлений не був.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України ОСОБА_4 за сукупністю вироків частково приєднати до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком Біляївського районного суду Одеської області від 24.04.2017 року та призначити остаточне покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло, а саме житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 22.00 годин до 06.00 годин.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- заборонити ОСОБА_4 залишати своє фактичне місце мешкання, в період з 22.00 годин до 06.00 годин;
- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду.
Вирок в частині обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання відповідному підрозділу органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Після набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою, строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з часу взяття його під варту.

Речові докази по справі - роздвижну драбину, виготовлену з трубчатого матеріалу зі слідами переробки з низу у вигляді вставки фрагменту труби синього кольору зі слідами нашарування лак офарбованого покриття жовтого кольору та одну саморобну, роздвижну, металеву драбину зі слідами нашарування лак офарбованого покриття жовтого кольору, сходинки якої подвоєні та виготовлені з фрагментів арматури - повернути її законному власнику потерпілому ОСОБА_5 ..

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати за проведення судової трасологічної експертизи у розмірі 1430 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Одеської області через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_1 .