ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем України
Справа № 210/6082/18
Провадження № 1-кп/210/710/18

"20" грудня 2018 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

неповнолітнього потерпілого: ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього

потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, кримінальне провадження №0001480, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця за національністю, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, та інших непрацездатних осіб, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 26 червня 2002 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.186 ч.3, 185 ч.3, 140 ч.2, 70 ч.1, 103 ч.2, 104 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 04 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 02 роки;

2) 15 листопада 2005 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.185 ч.3 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення полі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 02 роки;

3) 09 жовтня 2006 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.162 ч.1, 185 ч.2, 187 ч.1, 70 КК України, до покарання у вигляді 03 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 листопада 2005 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 03 років 04 місяців позбавлення волі. 25 грудня 2008 року звільнився з Криворізької ВК Дніпропетровської області (№80) згідно постанови Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 грудня 2008 року, згідно ст.81 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 11 місяців 13 днів;

4) 03 вересня 2009 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.ст.186 ч.2, 69 КК України, до покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 жовтня 2006 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 03 років 07 місяців позбавлення волі. Звільнився 07 грудня 2012 року з Синельниківської ВК Дніпропетровської області (№94) по відбуттю строку покарання;

5) 18 серпня 2014 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.296 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробувальним терміном на 01 рік 06 місяців;

6) 10 травня 2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.309 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 01 року позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 серпня 2014 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 02 років 10 днів позбавлення волі;

7) 07 липня 2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.309 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 травня 2016 року, та остаточно призначено покарання у вигляді 02 років 06 місяців позбавлення волі;

8) 22 листопада 2016 року Жовтневим районним м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань, до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2016 року, та остаточно призначено до відбуття 02 роки 07 місяців позбавлення волі;

9) 16 травня 2017 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, за ст.15 ч.3 ст.185 ч.2 КК України, до покарання у вигляді 02 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2016 року, та остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 02 років 07 місяців позбавлення волі. Звільнився 20 квітня 2018 року з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області (№122) по відбуттю строку покарання,

за правовою кваліфікацією у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , 29 вересня 2018 року, приблизно о 21 годині 30 хвилин, проходив біля трамвайної зупинки громадського транспорту «Трампарк», розташованої по вул. Каховська в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, де звернув увагу на раніше незнайомого йому неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в правій руці у якого він побачив мобільний телефон.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна та звернення його на свою користь, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_6 підбіг до неповнолітнього ОСОБА_4 та відкрито, шляхом ривку, вихопив у нього з правої руки належний йому мобільний телефон «Honor 9 Lite Blak» імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №480 від 23 жовтня 2018 року, з урахуванням зносу, станом на 29 вересня 2018 року складає 4156,12 гривень, після чого втік з місця скоєння ним злочину.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив всі дії для доведення злочину до кінця, у зв`язку з чим реалізував злочинний намір, направлений на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), обернув викрадене майно на свою користь розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд з викраденим з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, у зв`язку з чим своїми діями завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток в сумі 4156,12 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 вину у пред`явленому звинуваченні визнав у повному обсязі та розповів про фактичні обставини справи, зазначивши дату, час, спосіб та наслідки вчинення вказаного грабежу, що відповідає викладеним в обвинувальному акті обставинам. Свої дії пояснив тим, що грабіж вчинив з метою заробити грошей у зв`язку із тяжким матеріальним становищем, щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Заявлений законним представником неповнолітнього потерпілого цивільний позов визнав у повному обсязі.

Допитаний в присутності батька (законного представника) неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 також підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначивши що саме обвинувачений ОСОБА_6 є особою, котра шляхом ривку заволоділа належним йому мобільним телефоном 29 вересня 2018 року, у вечірній час доби, коли він перебував на зупинці громадського транспорту «Трампарк», розташованої по вул. Каховська в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Зазначив, що перебуваючи на зупинці, він бачив, як обвинувачений переходить дорогу разом з якоюсь жінкою. Потім вони розійшлись в сторони, жінка підійшла до нього, та почала вести до нього розмову, а в подальшому, коли вона відволікла його увагу, ОСОБА_6 підбіг, та вихопив у нього з рук телефон, та почав тікати. Він хотів наздогнати його, однак не зміг.

Присутній у судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 надав пояснення в обґрунтування заявленого цивільного позову до обвинуваченого ОСОБА_6 , підтримав його та просив суд задовольнити. Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 просив призначити на розсуд суду.

Враховуючи те, що сторони кримінального провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин, із застосуванням правил ст.349 ч.3 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і обмежитись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що стосуються речових доказів, витрат на проведення експертиз, та які характеризують обвинуваченого.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами, які суд вважає належними та допустимими, аналізуючи показання обвинуваченого та неповнолітнього потерпілого, допитаного в присутності свого законного представника, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України, як грабіж, за ознаками відкритого викрадення чужого майна, вчиненого повторно.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , виходячи з вимог закону про достатність покарання для його виправлення, запобігання скоєнню нових злочинів, суд враховує ступень тяжкості скоєного злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Керуючись вимогами ст.65 КК України, при призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує, що він вчинив злочин, який відповідно ст.12 КК України відноситься до категорії умисних тяжких злочинів, від вчинення котрого є потерпілий, вчинив злочин відносно неповнолітньої особи, майнова шкода від вчинення злочину не відшкодована, раніше неодноразово судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, під наглядом лікаря-психіатра не перебував та не перебуває, перебуває під наглядом у лікаря-нарколога, за місцем проживання характеризується задовільно.

Згідно досудової доповіді, складеної Металургійним районним відділом ДС «Центр пробації» Філії ДС «Центр пробації» у Дніпропетровській області №21/24-1574 від 04 грудня 2018 року, орган пробації дійшов висновку, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушення, обвинувачений ОСОБА_6 не може бути виправлений без ізоляції від суспільства.

Пом`якшуючими покарання обвинуваченого ОСОБА_6 обставинами, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

До обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_6 обставин, згідно ст.67 КК України, суд відносить рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання в межах санкції ст.186 ч.2 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за правилами ст.ст.69, 75 КК України, суд не вбачає.

Суд, керуючись ст.ст.50, 65 КК України вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню скоєнню нових злочинів.

Законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням завдано майнового збитку на суму 4156,12 гривень, котрий не відшкодовано.

Що стосується цивільного позову законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення шкоди, заподіяної злочином, суд вважає за необхідне задовольнити його виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст.128 ч.5 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно зі ст.128 ч.1 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ч.1 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, враховуючи надані докази, визнання обвинуваченим позовних вимог, заявлений позов підлягає задоволенню.

Питання про речові докази вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Після вступу вироку в законну силу, взяти ОСОБА_6 під варту, строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 04 (чотирьох) років позбавлення волі.

Після вступу вироку в законну силу, взяти ОСОБА_6 під варту, строк відбування покарання відраховувати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення шкоди, заподіяної злочином, - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, - 4156,12 гривень (чотири тисячі сто п`ятдесят шість гривень 12 коп.).

Речовий доказ перерахований на арк. крим. пров.№34, а саме вилучену в ході огляду від 11 жовтня 2018 року у ОСОБА_6 , карту пам`яті «micro CD», об`ємом 2Gb фірми «SP», котру згідно розписки повернуто законному представнику неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , - ОСОБА_5 , залишити у останнього за належністю.

Матеріали кримінального провадження за №0001480 в одному томі, залишити при обвинувальному акті, справа №210/6082/18, провадження №1-кп/210/710/18.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Засудженому, законному представнику неповнолітнього потерпілого та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1