Провадження № 1-кс/185/2677/18
30 листопада 2018 року м.Павлоград
29.11.2018 року до провадження слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за заявою адвоката ОСОБА_3 від 23.11.2018 року. Заявник просить визнати бездіяльність прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області незаконною та зобов`язати прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 та розпочати досудове розслідування за ч. 1 ст. 397 КК України.
В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 , підтримав скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити. Вважає, що немає необхідності витребувати матеріали по скарзі з відповідного відділу поліції у Дніпропетровській області, можливості притягнути винну особу до адміністративної відповідальності в нього не було, так як відсутні дані цієї особи, він вважає, що було скоєно саме правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 397 КПК України, і він скористався своїм правом на подав відповідну заяву до прокуратури про внесення відомостей до ЄРДР за зазначеним правопорушенням.
Прокурор проти задоволення скарги заперечував, просив в її задоволенні відмовити, зазначив, що відомості в ЄРДР не були внесені так як заява не містить ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України, вважає що є склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 212-3 КУпАП, заява була направлена до ДВБ НП України, органу уповноваженому проводити перевірку наявності в діях працівника поліції ознак кримінального правопорушення, і у разі наявності таких ознак скерувати зібрані матеріали до прокуратури Дніпропетровської області, зазначена заява була розглянута відповідно до ЗУ "Про звернення громадян".
Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що 23.11.2018 року ОСОБА_3 звернувся до Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області із письмовою заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 397 КК України.
Однак всупереч вимогам ст.214 КПК України відомості із вказаної заяви не були внесені до ЄРДР, а заява відповідно до листа від 29.11.2018 була направлена до ДВБ НП України для проведення перевірки та у разі встановлення факту неправомірних дій скерувати зібрані матеріали до прокуратури Дніпропетровської області для прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України.
Відповідно до положень ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
За змістом цієї норми, обов`язок прийняти та зареєструвати заяву або повідомлення про кримінальні правопорушення покладено на слідчого, прокурора та інших службових осіб, що уповноважені на їх прийняття.
Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.
Згідно з п.п. 2 п. 1 розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затверджене наказом Генерального прокурора України №139 від 06.04.2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини 5 статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Крім того, відповідно до висновків 1-3 Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» за 2017 рік під час розгляду скарг на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчим суддям необхідно враховувати, що КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР відомостей на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень. Разом з тим, слід враховувати, що на цьому етапі розвитку правових відносин щодо ймовірного вчинення діяння, відповідальність за яке встановлена КК, не достатньо об`єктивних даних навіть для попередньої констатації наявності або відсутності ознак складу злочину. Саме тому апелювати на цьому етапі до положень ст. 2 КК, яка визначає підставу кримінальної відповідальності, недоцільно.
Якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
З метою належного дотримання процесуальних вимог щодо розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчим суддям необхідно зважати на те, що такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.
Щодо посилання прокурора на Закон України «Про звернення громадян» необхідно зазначити наступне. Закон України «Про звернення громадян» має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.
Так, відповідно до преамбули Закону України «Про звернення громадян» він регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.
Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах.
Отже, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.
Враховуючи зазначене, слідчий суддя, не здійснюючи оцінку обґрунтованості заяви про кримінальне правопорушення, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що в порушення вимог ст. 214 КПК України станом на час розгляду скарги в суді, відомості з заяви ОСОБА_3 від 23.11.2018 року за ч. 1 ст. 397 КК України прокурором Павлоградської місцевої прокуратури не були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Разом з тим скарга в частині визнання бездіяльності прокурора Павлоградської місцевої прокуратури незаконною задоволенню не підлягає, оскільки таке рішення не передбачено ст. 307 КПК України.
Керуючись ст. 214, 303,307, 369 КПК України, слідчий суддя,
Скаргу адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області внести відповідні відомості до ЄРДР за заявою адвоката ОСОБА_3 від 23 листопада 2018 року за ч. 1 ст. 397 КК України.
В іншій частині скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1