У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника володільця майна - ТзОВ ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу представника володільця майна ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна
в с т а н о в и в :
до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, звернувся представник володільця майна ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 , яка в обгрунтування скарги зазначає, що 11.03.2019 року слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001639 від 10.12.2014 року, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, майна, яке здобуте у результаті його вчинення, шляхом вилучення предметів та документів фінансово-господарської діяльності підприємств, печаток, штампів, електронних носії інформації, які містять вказані документи, реєстраційні статутні документи та ін.
22.03.2019 року, на підставі вказаної ухвали слідчим проведено обшук вказаного приміщення та вилучено майно, що належить, в тому числі ОСОБА_3 , а саме мобільний телефон, три блокноти, чорнові записи. Вказує, що ухвалою слідчого судді дозвіл на вилучення майна ОСОБА_3 не надавався, обшук проведено з грубими порушення закону, оскільки ухвалою слідчого судді не конкретизовано приміщень в яких повинен був проводиться цей обшук, приміщення за адресою: АДРЕСА_1 є великим бізнес-центром, де офіси орендують безліч суб`єктів господарювання, ОСОБА_3 не має жодного статусу у кримінальному провадженні.
Окрім цього, вказує, що слідчим не подавалось клопотання про арешт вилученого майна. Представник ОСОБА_3 зверталась до слідчого із клопотанням про повернення майна, однак, таке клопотання залишилось проігнорованим.
В зв`язку із цим вважає бездіяльність слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна протиправною, а тому просить зобов`язати слідчого повернути вилучене під час обшуку майно.
В судовому засіданні представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав, надав пояснення, аналогічні її доводам, просить таку задовольнити.
Слідчий в неодноразові засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання.
Заслухавши доводи представника, дослідивши надані документи та матеріали, слідчим суддею встановлено наступне.
Головним слідчим управлінням фінансових розслідувань ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001639 від 10.12.2014 року.
В межах вказаного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно вказаної ухвали дозвіл на проведення обшуку наданий з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, майна, яке здобуте у результаті його вчинення, шляхом вилучення предметів та документів фінансово-господарської діяльності підприємств, печаток, штампів, електронних носії інформації, які містять вказані документи, реєстраційні, статутні документи, документи юридичної справи, інші договори, додатки до них, а також інші предмети та документи, що мають значення для встановлення істини в провадженні.
Відповідно до протоколу обшуку вказана слідча дія проведена 22.03.2019 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2019 року у приміщенні, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Кловський узвіз, 7, а саме у кабінеті №36, який знаходиться на першому поверсі зазначеної будівлі. Під час обшуку виявлено та вилучено майно, в тому числі майно, яке належить ОСОБА_3 , а саме мобільний телефон, три блокноти, чорнові записи.
Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що 03.04.2019 року представник ОСОБА_3 звертався до слідчого із клопотанням про повернення тимчасово вилученого під час обшуку майна.
Відомості про те, що вказане клопотання вирішено слідчим та розглянуте ним в порядку ст. 220 КПК України, слідчим не надано та в матеріалах скарги такі відсутні.
Згідно відповіді на адвокатський запит від 03.04.2019 року, Голосіївський районний суду м. Києва інформував представника ТзОВ «Адвансед Трейдінг Солюшнс», що в провадження цього суду надходили лише два клопотання про арешт майна, в межах кримінального провадження № 0001639 від 10.12.2014 року, які стосувались арешту сум лімітів ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, а не майна, вилученого в ході проведеного обшуку. Будь-які інші клопотання щодо арешту майна у кримінальному провадження № 0001639 від 10.12.2014 року станом на час надання відповіді до Голосіївського районного суду м. Києва не надходили та судом не розглядалась.
Окрім цього, слідчим суддею з`ясовано у канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва, що до Шевченківського районного суду м. Києва будь-які клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001639 від 10.12.2014 року від органу досудового розслідування чи прокурора не надходили.
При цьому, варто звернути увагу, що орган досудового розслідування - Головне слідче управління фінансових розслідувань ДФС знаходиться на території Шевченківського району м. Києва.
За даними єдиного реєстру судових рішень, у вказаному реєстрі відсутні будь-які відомості та рішення (ухвали) щодо арешту вилученого під час вищевказаного обшуку майна.
Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення скарги, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя зазначає наступне.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, з поміж іншого, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу.
Так, ст. 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.
Наведена конституційна норма гарантує, що позбавлення права власності, невід`ємними складовими частинами якого є володіння, користування та розпорядження об`єктом власності, можливе виключно у випадках та у спосіб, які передбачені відповідними правовими нормами.
Отже, навіть тимчасове вилучення об`єктів власності є позбавленням володільця майна можливості на власний розсуд використовувати та розпоряджатися таким майном, що є тотожним позбавленню права власності.
Застосування встановленої Конституцією України гарантії охорони власності, доводить, що вилучення та утримання у будь-якої особи належного їй на законних підставах майна у спосіб або через застосування процедури, які не відповідають приписам закону, є протиправними.
Підстави та порядок встановлення тимчасового обмеження прав особи щодо реалізації нею усієї сукупності або ж окремих складових частин права власності під час досудового розслідування визначені кримінальним процесуальним законодавством.
Так, за положеннями ст. 2 КПК України, до завдань кримінального провадження, з-поміж іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення того, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу.
Відповідно до ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Кримінальне процесуальне законодавство України повинно застосовуватися з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
За приписами ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.
Відповідно до ст. 30 Конституції України, кожному гарантується право на недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.
Аналогічне положення містить і ст. 13 КПК України, яка передбачає, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Згідно ч. 1, 2 ст. 234 КПК України, обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
За положеннями ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Згідно ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено , в тому числі у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.
Як вже було зазначено вище, в судовому засіданні встановлено, що слідчим суддею Голосіївського районного суду м. Києва 11.03.2019 року надано дозвіл на проведення обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , без будь-якої іншої конкретизації приміщень, що підлягали обшуку.
Вказана ухвала передбачала надання дозволу на обшук з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення, майна, яке здобуте у результаті його вчинення, шляхом вилучення предметів та документів фінансово-господарської діяльності підприємств, печаток, штампів, електронних носії інформації, які містять вказані документи, реєстраційні статутні документи та ін., однак в резолютивній частині ухвали слідчого судді не було зазначено жодних суб`єктів господарювання та/або фізичних осіб чиї документи та речі підлягали відшуканню та вилученню.
Вказана ухвала слідчого судді не надавала прямого дозволу на вилучення документів чи речей ОСОБА_3 .
Відтак, виявлене та вилучене 22.03.2019 року під час обшуку майно ОСОБА_3 має статус тимчасово вилученого майна.
В зв`язку із зазначеним, враховуючи, що арешт на вилучене майно не накладався, всупереч принципу змагальності, слідчий зворотного не довів та не дав документів, щоб підтверджували арешт вилученого майна чи хоча б факт звернення до слідчого судді із таким клопотанням, вилучене під час обшуку майно ОСОБА_3 утримується органом досудового розслідування за відсутності для цього будь-яких правових підстав.
З врахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що заявлена скарга є підставною та підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 2, 7-9, 16, 167, 234, 303, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
скаргу представника володільця майна - ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.
Зобов`язати слідчих, які входять до складу групи слідчих у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001639 від 10.12.2014 року, повернути ОСОБА_3 майно, вилучене 22.03.2019 року під обшуку приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
1)мобільний телефон золотистого кольору марки «Meizu», серійний номер НОМЕР_1 ;
2)блокнот фіолетового кольору із чорновими записами;
3)блокнот коричнево-сірого кольору із зображенням мотоцикла синього кольору та написом зліва зверху: «Let run the road» та злізва із написом - «Motor Harley-Davidsone Cycles» із червоними написами;
4)блокнот біло-бірюзового кольору із написом «Beauty Salon» - із чорновими записами -1 шт.;
5)чорнові записи на аркушах формату А4 на 10 арк., 9 з яких є рукописами (олівцем) та 1 надрукований.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1