В И Р О К
іменем України

26 листопада 2018 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв кримінальне провадження № 0000571 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, який фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньою освітою, раніше судимого:

- вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.09.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 2 роки,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
18.09.2018, в денний час, більш точного часу встановити не виявилося за можливе, ОСОБА_4 , який перебував поблизу магазину "Малятко", розташованого за адресою: м. Зміїв Харківської області, вул. Широнінців, 3-А, переконавшись, що його дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, протиправно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, з метою наживи, вчинив крадіжку двох металевих сміттєвих урн висотою 67 см., діаметром 23 см., бувших у використанні, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи №3884 від 19.10.2018 - 422 грн. 10 к., що належать потерпілому ОСОБА_5 .

Викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на вищевказану суму.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обґрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним за вищевикладених обставин.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вище зазначеного кримінального правопорушення і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом визнається рецидив злочину.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного, який під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання скарг на нього не надходило, не одружений, не працює, судимий, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки злочин обвинуваченим вчинений під час іспитового строку, який призначений вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.09.2017 року, остаточне покарання ОСОБА_4 належить призначити за сукупністю вироків за правилами, передбаченими ст. 71 КК України.

Враховуючи наявність таких ризиків, як можливість вчинення обвинуваченим нового злочину, що підтверджується його попередньою поведінкою, де він в період іспитового строку, визначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.09.2017 року, скоїв новий злочин, та виключення можливості ухилитись від відбування призначеного судом покарання, що передбачено ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Судові витрати стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, призначеного за даним вироком, шляхом часткового складання, приєднати 1 (один) рік 3 місяці невідбутого покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 15.09.2017 року за ч. 3 ст. 185 КК України, визначивши остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 3 (три) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з дня фактичного затримання - 26.11.2018 року.

Обрати запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", взявши його під варту негайно в залі суду.

Судові витрати у сумі 170,00 грн стягнути на користь судового експерта ОСОБА_6 (свідоцтво № 1847 від 25.11.2016) з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Речові докази: дві металевих сміттєвих урни висотою 67 см., діаметром 23 см., передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 - вважати йому повернутими.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: