ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
4 грудня 2018 року
м. Київ

справа № 428/623/16-к
провадження № 51-3406км18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,
захисникаОСОБА_6 ,
розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 січня 2016 року.
Обставини справи

1. Відповідно до матеріалів провадження слідчий суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області ухвалою від 26 січня 2016 року надав дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, що містять охоронювану законом таємницю у ПАТ КБ «Приватбанк», з можливістю вилучення оригіналів, а у випадку їх відсутності копій, а саме до юридичної справи ПАТ «Луганськмлин» та інформації про рух грошових коштів по рахунках ПАТ «Луганськмлин».
2. Захисник ОСОБА_6 оскаржив згадану ухвалу слідчого судді в апеляційному порядку.
3. Апеляційний суд Луганської області ухвалою від 17 жовтня 2017 року відмовив у відкритті апеляційного провадження у зв`язку з тим, що згадана ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Вимоги і доводи касаційної скарги

4. У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на пункт 1 частини першої статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), просить скасувати оскаржену ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Він вважає, що чинний КПК не містить прямої заборони на оскарження ухвали слідчого судді, тому відповідно до положень Конституції України, правової позиції Конституційного Суду України, викладеної ним в абзаці 7 пункту 3.2 мотивувальної частини рішення у справі від 27 січня 2010 року №3-рп, а також рішень Європейського суду з прав людини, у нього є право на оскарження ухвали слідчого судді в апеляційному порядку.
5. Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення до Суду не надходило.
Оцінка Суду

5. Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката ОСОБА_6 на підтримання доводів касаційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила обґрунтованість касаційних вимог, перевіривши матеріали кримінального провадження й обговоривши наведені в скарзі доводи, Суд дійшов висновку, що у задоволенні касаційної скарги належить відмовити на таких підставах.
6. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 309 КПК під час досудового розслідування в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, якими дозволено вилучення речей і документів, що посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших документів, лише у випадку, якщо вилучення таких речей і документів позбавляє фізичну особу підприємця чи юридичну особу можливості здійснювати свою діяльність.
7. У своїй постанові від 8 травня 2018 року у справі № 521/2151/17 (провадження № 51-2596км18) Верховний Суд дійшов таких висновків:
«Зацікавлена особа, що оскаржує в апеляційному порядку ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має довести, що ця ухвала є предметом апеляційного оскарження в значенні пункту 10 частини першої статті 309 КПК. Таким чином, питання про те, чи є ухвала такою, що перешкоджає зацікавленій особі здійснювати свою діяльність, є питанням прийнятності апеляційної скарги, яке вирішується судом на стадії відкриття провадження. Тому зацікавлена особа на цій стадії має довести прийнятність апеляційної скарги, тобто надати prima facie докази тим обставинам, які є суттєвими для вирішення, чи може бути ухвала слідчого судді оскаржена в апеляційному порядку. Хоча надання таких доказів не виключає можливості того, що у разі відкриття провадження і проведення змагального розгляду ці доводи будуть спростовані іншою стороною, однак вже на стадії відкриття мають давати судді підстави вважати, що, якщо докази не будуть спростовані під час апеляційного розгляду, ухвала слідчого судді є такою, що перешкоджає нормальній діяльності господарюючого суб`єкта».[1]
8. Як видно з матеріалів справи, в апеляційній скарзі захисник не зазначив, яким чином згадана ухвала слідчого судді перешкоджає підприємству здійснювати свою господарську діяльність. Таким чином, апелянт навіть не намагався довести, що ухвала слідчого судді є такою, що може бути оскаржена відповідно до пункту 10 частини першої статті 309 КПК.
9. За таких обставин Суд не знаходить підстав відступити від висновку у згаданій вище постанові і вважає, що ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження є законною та обґрунтованою.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд
ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2017 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 26 січня 2016 року залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_3

[1] http://reyestr.court.gov.ua/Review/73952214, пункти 9-10