В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/72/19

12 березня 2019 року смт.Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани кримінальне провадження № 0000256 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Узин Тисменицького району Івано-Франківської області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з повною середньою освітою, за спеціальністю перукар, не працюючої, одруженої, на утриманні четверо малолітніх дітей, не судимої;

яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст.117 КК України;

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 вчинила вбивство своєї новонародженої дитини, тобто умисно протиправно заподіяла смерть своїй новонародженій дитині відразу після пологів.

Злочин вчинила при таких обставинах:

ОСОБА_5 разом з чоловіком ОСОБА_6 , чотирма малолітніми дітьми проживала в АДРЕСА_1 у будинку матері чоловіка.

У травні 2018 року, відчувши поштовхи плоду, зрозуміла, що є вагітною з тривалим не визначеним строком внутрішньоутробного виношування.

Побоюючись конфліктів з чоловіком з приводу можливого народження п`ятої дитини, ОСОБА_5 стала приховувати факт вагітності від чоловіка, родичів та знайомих. При цьому до медичних закладів з приводу супроводу вагітності та пологів та відповідного обліку не звернулась.

15 жовтня 2018 року близько 8 год. ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку за місцем проживання в АДРЕСА_1 , відчула сильні болі в ділянці живота та вийшла на вулицю. Перебуваючи на подвір`ї за характерними симптомами зрозуміла, що розпочався фізіологічний процес народження дитини. При цьому за медичною допомогою ні по спецлінії «103», ні до медичних працівників місцевого медичного закладу не звернулась. Неподалік підсобного приміщення на території подвір`я, вибрала для себе придатне положення і самостійно, без допомоги сторонніх осіб та медичної допомоги народила живу, життєздатну, доношену дитину чоловічої статі.

Одразу після природного виходу дитини з пологових шляхів ОСОБА_5 , діючи умисно, з метою протиправного позбавлення життя своєї новонародженої дитини, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та, бажаючи їх настання, взяла в руки ніж, яким нанесла декілька цілеспрямованих ударів у шию та завушну ділянку голови дитини справа.

Внаслідок нанесення ударів ножем новонароджені дитині були спричинені тілесні ушкодження у виді : різаної рани шиї з ушкодженням м`яких тканин, судинно-нервового пучка справа, з повним пошкодженням шийного відділу хребта, повним пересіченням спинного мозку між 5 і 6 шийними хребцями, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, які є небезпечними для життя в момент спричинення, а також закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`яку надтверду мозкові оболонки в лівій тім`яній ділянці та перелом кісток склепіння черепа в лівій тім`яній ділянці і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечні для життя в момент спричинення; різаної рани в правій завушній ділянці, подряпин в лівій ділянці лівого передпліччя, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Смерть новонародженої дитини чоловічої статі настала від різаних ран шиї справа, з ушкодженням м`яких тканин шиї, судинно-нервового пучка справа, шийного відділу хребта та спинного мозку, які ускладнилися тяжким спінальним шоком.

В судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнала. Пояснила, що з чоловіком та чотирма дітьми проживала у будинку матері чоловіка. Разом з ними проживала свекруха, яка є лежачою хворою і потребує постійного догляду. Усі турботи по догляду за дітьми, свекрухою та чималим господарством лягли на її плечі. Внаслідок скрутного матеріального становища та складних особистих взаємин чоловік, після народження четвертої дитини попередив, що у випадку ще однієї вагітності вижене її з дітьми з дому. Тому, відчувши у травні 2018 року поштовхи плоду, і, зрозумівши що вагітна, вирішила приховати свою вагітність і від чоловіка, і від родичів та знайомих, розраховуючи на те, що після народження дитини зможе анонімно залишити її у пологовому будинку.

15 жовтня 2018 року вона близько 6 год.30 хв. прокинулась та пішла поратись по господарству. Близько 8 год., перебуваючи у будинку, відчула різкий біль внизу живота та звернулась до чоловіка аби викликав швидку допомогу. Однак чоловік її прохання проігнорував. Тоді вона вийшла на двір, і на подвір`ї біля господарських споруд розпочався процес пологів. Заявила, що того, як відбувались події надалі не пам`ятає. Прийшла до себе лише коли чоловік підійшов до неї, та почав кричати, що вона наробила, а тоді відвів до хати, набрав номер поліції і дав їй телефон аби вона повідомила про те, що сталось. Про скоєне шкодує, наміру вбити дитину до пологів не виношувала.

Крім визнання своєї вини обвинуваченою її вина повністю доводиться зібраними по справі та перевіреними в ході судового розгляду доказами.

Будучи допитаним в судовому засіданні як свідок ОСОБА_6 пояснив, що влітку 2018 року помітив у дружини ознаки вагітності, однак на його питання вона категорично заперечувала факт вагітності, а збільшення живота пояснювала хворобою. Жодних дій до того, аби з`ясувати дійсний стан речей він не вживав. 15 жовтня 2018 року зранку коли вони прокинулись, дружина пішла до стайні доїти корову, а він порався в будинку з дітьми. Потім ОСОБА_5 повернулась у будинок і близько 8 год. вийшла знову. За нею на вулицю пішла старша донька ОСОБА_7 . Якийсь час їх не було і він вийшов на подвір`я та побачив, що ОСОБА_8 вийшла з-за господарської споруди уже «без живота». При цьому донька ОСОБА_7 ішла за нею плачучи і питала навіщо вона це зробила. Він пішов у напрямку господарських споруд і на землі біля погребу побачив червону дитячу куртку, якою було накрите закривавлене тільце немовляти. Шия у дитини була перерізана. На питання навіщо вона це зробила, жінка не могла нічого пояснити, натомість звернулась до нього з питанням «що робити?». Він відвів її у будинок і дав її телефон, аби вона сама викликала поліцію і у всьому зізналась. Після приїду працівників поліції, під час огляду місця події працівники поліції не могли відшукати знаряддя вбивства і тоді дружина сама показала слідчому місце, де поклала ніж, яким завдала ударів по тілу немовляти. Твердження ОСОБА_5 про те, що вона того дня просила викликати для неї швидку заперечив.

Вина ОСОБА_5 доводиться також письмовими матеріалами справи.

Згідно рапорту помічника оперативного чергового Богородчанського відділення поліції Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області від 15.10.2018 року о 8 год.55 хв. 15.10.2018 року надійшло повідомлення ОСОБА_5 про те, що вона в АДРЕСА_1 ножем вбила новонароджену дитину, яку народила на вулиці близько 30 хв. тому. Рапорт зареєстрований в ЄО№3105. (а.с.57)

Відповідно до протокол огляду місця події, проведеного слідчим Богородчанського ВП ГУНП В Івано-Франківській області ОСОБА_9 у період з 10 до 13 год. 15.10.2018 року, біля підсобних приміщень на території господарства по АДРЕСА_1 , на землі, зліва від входу у дерев`яне підсобне приміщення виявлено труп новонародженої дитини чоловічої статі. Пуповина дитини з`єднана з плацентою, яка знаходиться поруч, зліва від тіла дитини на землі. В ході візуального огляду у правій завушні ділянці, а також на правій поверхні шиї виявлено численні рани.

У господарській споруді №3 з середини на вікні виявлено та вилучено ніж з дерев`яним руків`ям коричневого кольору зі слідами речовини бурого кольору схожої на кров. (а.с.59-80)

Згідно висновку судово-медичної експертизи №1/106 від 16.10.2018 смерть новонародженої дитини чоловічої статі, настала від різаних ран шиї справа, з ушкодженням м`яких тканин шиї, судинно-нервового пучка справа, шийного відділу хребта та спинного мозку, які ускладнились тяжким спінальним шоком.

При проведенні судово-медичної експертизи новонародженої дитини виявлено тілесні ушкодження у виді:

- різаної рани шиї з ушкодженням м`яких тканин, судинно-нервового пучка справа, з повним пошкодженням шийного відділу хребта, повним пересіченням спинного мозку між 5 і 6 шийними хребцями, які утворились від дії гострого ріжучого предмета, яким могло бути і лезо ножа, про що свідчить характер та форма ран (рівні краї, гладкі стінки, гострі кінці, які переходять у подряпини, переважання довжини рани над її глибиною) і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, які є небезпечними для життя в момент спричинення.

- закритої черепно-мозкової травми з крововиливами під м`яку надтверду мозкові оболонки в лівій тім`яній ділянці та перелом кісток склепіння черепа в лівій тім`яній ділянці, яка утворилась від дії тупого твердого предмета, могла утворитись як при нанесенні удару тупим твердим предметом у вище вказану ділянку, так і при ударі цією ділянкою до такого і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечні для життя в момент спричинення;

- різаної рани в правій завушній ділянці, яка утворилась від дії леза гострого предмета, про що свідчать характер та форма рани, а також подряпин в лівій ділянці лівого передпліччя, які могли утворитись від вістря або обушка леза гострого предмета і мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Усі вказані тілесні ушкодження утворились незадовго до настання смерті. (а.с.95-97)

Відповідно до висновку судової медико-криміналістичної експертизи №177 від 13.11.2018 року на шматку шкіри правої бокової поверхні шиї виявлено одинадцять різаних ран, які заподіяні лезом гострого предмета. (а.с.103)

Відповідно до висновку судово-медичної цитологічної експертизи №139 від 05.11.2018 року при судово-цитологічному дослідженні слідів бурого кольору на руків`ї ножа, вилученого під час огляду місця події, знайдено кров людини, статеву приналежність якої встановити немає можливості із-за відсутності в препаратах клітинних елементів крові, а також знайдено поодинокі епітеліальні клітини, статеву, групову належність та регіональне походження яких визначити не представляється можливим через дуже малу їх кількість та непридатність для цитологічного обліку. При серологічному досліджені даного об`єкту за допомогою реакції абсорбції-елюції виявлено антиген А ізосерологічної системи АВ0. Співставляючи отримані результати з антигенними характеристиками осіб, що проходять по справі, експерт прийшов до висновку, що кров, виявлена на руків`ї ножа (об`єкт №2), могла походити від особи, в крові якої міститься антиген А ізосерологічної системи АВ0, що не виключає походження виявленої крові від потерпілої новонародженої дитини. Домішок крові підозрюваної ОСОБА_5 у слідах на руків`ї ножа виключається. (а.с.185)

Відповідно до висновку судового експерта №1.2-1045/18 від 28.12.2018 р. вилучений у господарстві ОСОБА_10 металевий предмет, зовні схожий на мисливський ніж, не відноситься до холодної зброї та належить до господарсько-побутових ножів загального призначення. Даний ніж виготовлений саморобним способом з використанням клинка промислового виробництва та саморобного руків`я, що з`єднані разом. (а.с.140)

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №257/2018 від 08.11.2018 року ОСОБА_5 психічними розладами не страждає і не страждала на період часу, що відноситься до інкримінованих їй протиправних дій. На період часу, що відноситься до інкримінованого їй злочину ОСОБА_5 перебувала в стані і перебуває на даний час, при якому здатна у повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру підекспертна ОСОБА_5 не потребує.

Відповідно до висновку експерта психолога №273/2018 від 27.11.2018 року ОСОБА_5 під час інкримінованого їй діяння перебувала в стані емоційного напруження, причиною якого стала психотравмуюча ситуація, яка вплинула суттєво на її свідомість та поведінку. (а.с.48-53)

Допитана в судовому засіданні експерт психолог ОСОБА_11 поданий висновок роз`яснила, зазначивши, що під час психологічного дослідження у ОСОБА_5 виявлено емотивний тип акцентуації характеру, що вказує на високий рівень емоційності, чутливості, вразливості, а також наявний високий рівень ригідності та тривожності. Виявлені індивідуально-психологічні особливості вказують на схильність до накопичення емоційного напруження в умовах психотравмуючої ситуації з можливою подальшою їх розрядкою. Перебування ОСОБА_5 у психотравмуючих умовах, які були зумовлені рядом об`єктивних та суб`єктивних чинників, описаних у експертному дослідженні, зумовило кумуляцію негативних переживань і стало причиною зростання емоційної напруги. А це у свою чергу спричинило вибух агресії, який був запущений процесом пологів, народження небажаної дитини в умовах, коли обвинувачена не знаходила подальшого виходу із ситуації, що склалась. Дії ОСОБА_5 були продиктовані афективною мотивацією, що знижує можливість адекватно оцінювати дійсність, обмежує здатність контролювати свої вчинки та прогнозувати наслідки. Агресія під час інкримінованих їй дій стала розрядкою накопиченого емоційного напруження.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає що вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю.

Позиція захисника стосовно того, що дії його підзахисної не можуть оцінюватись як умисні, оскільки висновком судово-психологічної експертизи констатовано стан афекту у ОСОБА_5 на момент скоєння інкримінованих дій, є хибною.

Вбивство матір`ю своєї новонародженої дитини під час пологів або відразу після них, віднесено законодавцем до ряду умисних вбивств, які вчиняються за наявності пом`якшуючих обставин. Основною причиною окремої кваліфікації такого вбивства є особливий психофізіологічний стан жінки у період пологів та відразу після них, який послаблює її спроможність керувати своїми діями.

Наявність стану фізіологічного афекту, який являє собою короткочасну інтенсивну емоцію, яка домінує у свідомості людини і через котру певною мірою втрачається контроль за своїми діями і можливістю керувати ними, не дає підстав стверджувати про відсутність умислу, а лише свідчить про момент його виникнення, про раптовість. Фізіологічний афект слід відрізняти від паталогічного, який є одним із видів тимчасового розладу душевної діяльності, за якого людина втрачає здатність усвідомлювати свої вчинки і керувати ними повною мірою.

Стан емоційного напруження ОСОБА_5 , причиною якого стала психотравмуюча ситуація, хоч і суттєво вплинув на її свідомість та поведінку, про що зроблено висновок експертом психологом, однак не позбавляв її здатності розуміти значення своїх дій.

Відсутні також підстави для зміни кваліфікації дій обвинуваченої на ст.116 КК України, як про це заявляв захисник. Такі вимоги не ґрунтуються на законі.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст.117 КК України, оскільки вона вчинила вбивство своєї новонародженої дитини, тобто умисно протиправно заподіяла смерть свої новонародженій дитині відразу після пологів.

Призначаючи покарання підсудній, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, її характеристику з місця проживання, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Допитана з ініціативи захисту як свідок сільський голова с.Узин Тисменицького району ОСОБА_12 пояснила в судовому засіданні, що ОСОБА_5 знає з дитинства. Вона росла у важких умовах без батьківського піклування під опікою бабусі. За місцем свого народження характеризується виключно позитивно, її долею перейнялась громада села, яка готова сприяти її життєвій адаптації після обставин, що з нею стались.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає з`явлення із зізнанням, а також наявність на утриманні обвинуваченої чотирьох малолітніх дітей.

Водночас суд не знаходить підстав для визнання обставиною, що пом`якшує відповідальність щирого каяття. Вказана обставина, яка відображає психічний стан особи, що вчинила злочин, повинна свідчити про глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління. Тобто це перед усім явище, яке виявляється у самозасудженні особою вчиненого нею діяння, його наслідків. Щире каяття як внутрішнє переживання особи, повинне віднайти свій зовнішній прояв у подальшій поведінці та вчинках. Водночас за обставинами справи суд вважає, що позиція ОСОБА_5 не може бути оцінена судом як щире каяття. Обвинувачена хоч і визнала свою вину, проте не була щирою у суді, заперечує певні обставини, які покладені їй в обвинувачення, намагається перекласти провину на інших, зменшити ступінь своєї вини.

Відповідно до ст.50,65 КК України особі, котра вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи із вказаної мети, принципів справедливості, співмірності, індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності і даним про особу винного.
Суд прийшов до переконання, що ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ст.117 КК України у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченої слід стягнути на корись держави 2002 грн. витрат понесених на залучення експертів.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 375 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 117 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

До набрання вироком законної сил обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в установі виконання покарань м. Івано-Франківська та взяти її під варту у залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу фактичного затримання.
Речові докази по справі одяг ОСОБА_5 , дитячу куртку рожеву, полімерний мішок зеленого кольору, змиви речовини бурого кольору, ніж знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 2002 грн. витрат, пов"язаних із залученням експертів у кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя