Справа № 243/4585/19
Провадження № 1-кс/243/1419/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2019 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів в залі № 17 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 15.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000601 від 28.03.2019 року за ознаками ч.1 ст. 384 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 28.03.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000601 від 28.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.
Свою скаргу заявник ОСОБА_3 обґрунтував тим, що слідчий ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 384 КК України без урахування його пояснень про відсутність ОСОБА_6 на оперативній нараді, так як в цей час по п`ятницям вона працює в Пенсійному управлінні м. Слов`янська. Також зазначає, що слідчим не були дослідженні матеріали допиту ОСОБА_6 під час судового засідання12.11.2018 року на якому вона заявила судді, що оперативна нарада була скликана 04.05.2018 року і на ній розглядалось лише одне питання, хоча насправді їх було чотири, як і відображено в протоколі № 25 від 04.05.2018 року. Слідчим також не була надана оцінка ролі та діям ОСОБА_7 , яка на думку заявника разом з ОСОБА_6 утворили групу по фальсифікації доказів в цій справі.
Вважає постанову слідчого про закриття кримінального провадження такою, що порушує його права, а слідство таким, що проведено не повно та не всебічно.
У зв`язку з вищевикладеним заявник просить слідчого суддю скасувати постанову від 15.04.2019 року слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000601 від 28.03.2019 року.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 підтримав доводи своєї скарги та просив слідчого суддю її задовольнити.
Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, зазначив, що слідчий ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження у відповідності до вимог чинного КПК України.
Вислухавши в судовому засіданні пояснення заявника та прокурора, дослідивши надані сторонами докази, слідчий суддя прийшов до наступного.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Як зазначив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 14.12.2011 р. №19-рп/2011 по справі про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини, завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і

юридичних осіб, які беруть у ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний (стаття 2 КПК України). Положення КПК України регламентують діяльність органів державної влади та їх посадових осіб, яка стосується сфери публічно-правових відносин, що виникають внаслідок злочинних посягань, відповідальність за які встановлено в нормах кримінального права.
Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити кримінальне провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанова слідчого, прокурора складається з обов`язкових частин, передбачених ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього кодексу.
Вирішуючи скаргу по суті слідчий суддя приходить до наступного.
В судовому засіданні достовірно було встановлено, що 12 листопада 2018 року під час розгляду позовної заяви ОСОБА_3 в судовому засіданні було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що обула присутня на позачерговій оперативній нараді головного лікаря КП «Центр первинної медико санітарної допомоги», на якій проводився аналіз проведеного ОСОБА_3 медичного огляду дітей села Хрестище.
Разом з тим заявник вказує, що її свідчення не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_6 не була присутня під час вказаної вище наради, що підтверджується протоколом оперативної наради головного лікаря № 25 від 04.05.2018 року заверним печаткою закладу.
У зв`язку з чим заявник вбачає в діях ОСОБА_6 склад злочину передбаченого ч.1 ст. 384 КК України.
В силу ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження у порядку, передбаченому цим кодексом.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
У своїй постанові від 15.04.2019 року про закриття кримінального провадження слідчий ОСОБА_5 посилається на показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , які у своїй сукупності пояснили, що старший інспектор з кадрів ОСОБА_6 була присутня на оперативній нараді, однак в свою чергу головна медична сестра КП «ЦП МСД» ОСОБА_10 будучи секретарем оперативної наради з технічних причин не внесла її у протокол оперативної наради.
Однак разом з тим слідчий суддя зазначає, що слідчий ОСОБА_5 під час проведеного досудового слідства не звернув увагу, проігнорував та не надав належної правової оцінки з фактом предметної перевірки твердженням заявника щодо знаходження ОСОБА_6 в день проведення оперативної наради головного лікаря КП «ЦП МСД» в Управлінні Пенсійного Фонду м. Слов`янська, не співставив графіки роботи ОСОБА_6 в КП «ЦП МСД» та в Управлінні Пенсійного Фонду м. Слов`янська та не допитав працівників Управління Пенсійного фонду в м. Слов`янську з цього приводу. Крім того слідчим не перевірено пояснення надані ОСОБА_6 під час судового засідання від 12.11.2018 року на предмет обізнаності подій, які відбувалися на оперативній нараді та не порівняно їх з фактами викладеними в протоколі № 25 від 04.05.2018 року.
Таким чином, проаналізувавши вищевказане, слідчий суддя не вбачає у проведеному слідстві, послідовного, всебічного та дієвого вчинення процесуальних слідчих дій в рамках даного кримінального провадження з боку слідчого ОСОБА_5 .

У зв`язку з чим слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим ОСОБА_5 під час закриття кримінального провадження не були виконані вимоги ст. 94 КПК України, згідно яких слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.
При розгляді скарги слідчий суддя враховує рішення Європейського суду з прав людини від 26.07.2012 року по справі «Савіцький проти України», відповідно до п. 99 якого вбачається, що положення ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за своїм змістом вимагає проведення ефективного офіційного розслідування. Для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі вести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних осіб. Органи державної влади повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події. Крім того, ст. 34 вищевказаної Конвенції визначає позитивні обов`язки, що вимагають від державних органів забезпечувати всі необхідні заходи уможливлення належного та ефективного розгляду заяв.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена без проведення усіх необхідних слідчих дій, спрямованих на отримання (збирання) доказів та перевірку вже отриманих доказів у кримінальному провадженні, що в своїй сукупності доводить перед слідчим суддею обґрунтованість вимог заявника, а тому скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 15.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000601 від 28.03.2019 року за ознаками ч.1 ст. 384 КК України - задовольнити.

Постанову слідчого СВ Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 15.04.2019 року про закриття кримінального провадження № 0000601 від 28.03.2019 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 384 КК України - скасувати.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1