Справа № 183/432/19
№ 1-кп/183/817/19
В И Р О К
іменем України

22 березня 2019 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0002503 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, без місця реєстрації, який мешкає за адресою; АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 10.02.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області,за ч. 2 ст. 185, ст. 75 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців,

- 15.11.2012 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі,

- 25.04.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 1 дня позбавлення волі,

- звільненого 18.07.2014року на підставі ст. 2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 , будучи особою, що раніше судима за скоєння злочинів, передбачених ст.ст.185, 186 КК України, які за правилами обчислення строку погашення судимості не погашені і не зняті в передбаченому законом порядку, повторно скоїв відкрите викрадення чужого майна, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я за наступних обставин.

Так, 04 грудня 2018 року, приблизно о 17.30 годині, ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «Дружба», що розташований по вул. Дружби, 17 в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, побачив потерпілого ОСОБА_5 , який знаходився на лавці за столиком, біля зазначеного магазину і під час усної розмови з ним, в ході виниклого словесного конфлікту, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення майна (грабіж), що належить ОСОБА_5 , реалізуючи який одразу, тобто 04 грудня 2018 року, приблизно о 17.30 годині, ОСОБА_3 , передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи відкритий характер протиправних дій, розуміючи свою фізичну перевагу перед потерпілим ОСОБА_5 , який сидів на лавці за столиком, біля магазину «Дружба», розташованого за вищевказаною адресою, підійшов до нього та, застосовуючи насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, завдав йому один удар рукою в область правого ока, від якого потерпілий ОСОБА_5 впав на землю, після чого, ОСОБА_3 завдав ще один удар в область губи потерпілому ОСОБА_5 , спричинивши йому фізичний біль. Далі, ОСОБА_3 шляхом ривку, відкрито заволодів золотим браслетом 585 проби, вагою 8,2 гр. вартістю 6225 грн. та золотим кільцем 585 проби з камінцем вагою 2,96 гр. вартістю 3330 грн., що належать потерпілому ОСОБА_5 .

У подальшому ОСОБА_3 місце скоєння злочину покинув, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 9555 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю підтвердивши, що зазначене в обвинувальному акті повністю відображає обставини скоєного ним злочину та показав, що дійсно 04 грудня 2018 року він, повертаючись додому, зайшов до магазину "Дружба" в м. Новомосковськ, де між ним та потерпілим ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, а у зв`язку з тим, що у нього не хватало грошових коштів на цигарки, він зірвав з нього золоті вироби, які заклав у ломбард, а отримані грошові кошти витратив на власні потреби. Підтвердив, що він наніс потерпілому два удари рукою, як це зазначено в обвинувальному акті. У скоєному щиро кається.

В судовому засіданні сторони не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення встановленою і його дії належить кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що він є особою, яка раніше судима, і скоєний ним злочин відноситься до категорії тяжких.

Однак, обставин, що обтяжують його покарання, у відповідності до ст. 67 КК України не встановлено.

Щире каяття ОСОБА_3 , суд враховує, як обставину, що пом`якшує його покарання.

Крім того, обвинувачений вину визнав повністю, на обліках у лікарів фтизіатра, психіатра не перебуває (а.п.42,43,44), за місцем мешкання він характеризується задовільно (а.п.40), потерпілий претензій до нього не має та на суворому покаранні не наполягає (а.п.47).

Аналізуючи сукупність зазначених обставин, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, внаслідок чого, суд вважає необхідним призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, строк якого повинен бути максимальним, що буде співрозмірним та достатнім для досягнення мети покарання та запобігання вчиненню нових злочинів.
Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню було проведено судово-товарознавчу експертизу № 6810-18 вартість якої складає 286 гривень (а.п.31), які підлягають стягненню з обвинуваченого в силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.
Питання речових доказів у кримінальному проваджені підлягає вирішенню, згідно з положенням ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного, а також всі обставини по справі, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.
Речові докази:
- два договори про надання фінансового кредиту під заставу №8.67076/0, № 8.67061/0 від 05.1.2018 року та 04.12.2018 року, DVD диск з відеозаписом - залишити в матеріалах справи.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта, у сумі 286 гривень.

Копію вироку вручити обвинуваченому ОСОБА_3 , негайно.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів лише з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1