ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2018 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:
Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000501 від 19.12.2018 року за апеляційною скаргою прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2018 року,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В :
Цією ухвалою частково задоволено клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000501 від 19.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ст.191 ч.2 КК України.
Накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме лісодеревину породи «Ялиця» в кількості 16 (шістнадцять) колод.
Відмовлено в накладенні арешту на тимчасово вилучений автомобіль марки «Урал-4320», д/н НОМЕР_1 , з причепом, д/н НОМЕР_2 , які згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, належні ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 .
На вказану ухвалу слідчого судді прокурор Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 27.12.2018 року скасувати в частині відмови в задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на автомобіль марки «Урал-4320», д/н НОМЕР_1 , із причепом-розпуском, д/н НОМЕР_2 , та в цій частині просить задовольнити клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури і накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на автомобіль марки «Урал-4320», д/н СЕ
____________________________________________________________
ЄУНС: 713/2363/18
Справа №11-сс/822/49/18р. Головуючий у І інстанції: ОСОБА_7
Категорія: в порядку КПК України Доповідач: ОСОБА_1
6118 АН, із причепом, д/н НОМЕР_2 , згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належні ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_1 , які знаходяться на зберіганні на території ТОВ «Іспас Прогрес Буд», що в смт.Берегомет по вул.Центральній, 14-Ж Вижницького району Чернівецької області.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною і необґрунтованою в частині відмови в накладенні арешту на автомобіль марки «Урал-4320», д/н НОМЕР_1 , із причепом, д/н НОМЕР_2 , та підлягає скасуванню з підстав невідповідності ухвали суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що вилучений автомобіль з причепом є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та визнаний речовим доказом, а тому є достатні підстави для накладення арешту на вищевказане майно, з метою недопущення знищення, перетворення чи заміни даних об`єктів зацікавленими особами, з метою ухилення від кримінальної відповідальності. З метою недопущення його відчуження, арешт вказаного автомобіля з причепом необхідні також задля забезпечення подальшої можливої конфіскації цього транспортного засобу. Вважає висновки суду, викладені в ухвалі слідчого судді про часткову відмову у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту, необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила задовольнити її в повному обсязі, дослідивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.
Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до матеріалів клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000501 від 19.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, 18.12.2018 року біля 17 години 30 хвилин в с. Лопушна Вижницького району Чернівецької області працівниками УСБУ в Чернівецькій області був зупинений автомобіль марки «Урал-4320», д/н НОМЕР_1 , із причепом, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. смт. Берегомет Вижницького району, який перевозив лісодеревину в кількості 16 колод без відповідного биркування.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно досліджених районним та апеляційним судом документів кримінального провадження встановлено, що 19.12.2018 року до ЄРДР за №0000501 внесено відомості про злочин, передбачений ч.2 ст.191 КК України.
Відповідно до постанови про визнання та прилучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 22.12.2018 року, лісодеревину породи «Ялиця» в кількості 16 колод, автомобіль марки «Урал-4320», д/н НОМЕР_1 , та причепом, д/н НОМЕР_2 , прилучено до матеріалів кримінального провадження, як речові докази та залишено на зберігання на території ТОВ «Іспас Прогрес Буд», що в смт.Берегомет по вул.Центральній, 14-Ж Вижницького району Чернівецької області.
Як вбачається з матеріалів справи, фактичним власником автомобіля марки «Урал-4320», д/н НОМЕР_1 , та причепа, д/н НОМЕР_2 є ОСОБА_6 .
Згідно вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Дослідивши вищевказані матеріали, колегія суддів приходить до висновку, що накладення арешту на автомобіль марки «Урал-4320», д/н НОМЕР_1 , та причепом, д/н НОМЕР_2 призведе до незаконного обмеження прав ОСОБА_6 , як власника та володільця майна.
У матеріалах судового провадження відсутні докази того, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а саме, що воно зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або, що вказане майно було об`єктом кримінально-протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом.
Більше того, слідчим у клопотанні та прокурором у апеляційній скарзі не наведено обґрунтування існування реальних ризиків, визначених у абзаці другому ч. 1 ст. 170 КПК України та достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце та не обґрунтовано належним чином мету застосування такого заходу забезпечення в даному кримінальному провадженні. Не доведено існування вказаних ризиків і під час апеляційного розгляду.
Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії», де визначено, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Крім того, статтею 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, спростовуються правильними висновками районного суду.
Порушень норм КПК України, які б могли стати підставою для скасування, чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено, ухвала є законною та обґрунтованою.
За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без зміни.
Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 172, 173, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справі про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 грудня 2018 року, якою частково задоволено клопотання прокурора Кіцманської місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000501 від 19.12.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.191 ч.2 КК України, залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3