Провадження №1-кс/193/441/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А
19 грудня 2018 року смт.Софіївка

Суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0000498 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді ОСОБА_1 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшла заява судді ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0000498 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України.

В обґрунтування заяви зазначається, що суддя ОСОБА_2 по даному кримінальному провадженню приймала участь в якості слідчого судді. Враховуюче вищевикладене суддя ОСОБА_2 вважає, що дані обставини унеможливлюють розгляд вказаної заяви відповідно та в порядку ст. 76 КПК України, у зв`язку з чим заявляє собі самовідвід.

У судове засіданні заявник та прокурор не з`явились, неявка в судове засідання учасників судового провадження, які повідомлені належним чином про день, час та місце підготовчого судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви судді про самовідвід в розумінні ст. 81 КПК України, положеннями якої визначено порядок розгляду судом відводу (самовідводу).

Суддя, дослідивши матеріали, що були йому надані, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви з наступних підстав.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч.1 ст.76 КПК України встановлено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.

Як встановлено ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Незалежність і недоторканість суддів гарантують ст.ст. 126, 129 Конституції України.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (ст.ст. 3, 8, 55 Конституції України.

Законом України «Про судоустрій і статус суддів» визначені умови виконання професійних обов`язків суддів та правові засоби, за допомогою яких забезпечується реалізація конституційних гарантій незалежності суддів.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні.

У відповідності до положень ст. 6 Європейської конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи.

Згідно п.12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довір`ям не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому, і суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довір`я до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 22 квітня 1994 року у справі Сайрава ді Карвальо, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини - Правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись. Під сумнівом -довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя, стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості, повинен відмовитись від розгляду справи (Micallef v. Malta).

Отже, суддя навів переконливі доводи про те, що існують обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості та об`єктивності, адже суддя ОСОБА_2 брала участь в якості слідчого судді у кримінальному провадженні №0000499 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, яке в подальшому було об`єднано з кримінальним провадженням №0000498 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України .

З врахуванням викладеного, вважаю, що самовідвід заявлений суддею ОСОБА_2 від розгляду кримінального провадження №0000498 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України з наведених підстав обгрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 75, 76, 80- 82 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 про самовідвід від розгляду кримінального провадження №0000498 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України - задовольнити.

Матеріали кримінального провадження №0000498 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ч.2 ст.309 КК України (справа №193/1646/18; провадження №1кп/193/138/18) передати до канцелярії суду для здійснення повторного автоматизованого перерозподілу в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1