Постанова

іменем України
15 січня 2019 року

м. Київ
справа № 663/1502/18

провадження № 51-9062км18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2018 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001789, якою йому відмовлено в поновленні строку на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 09 червня 2018 року про відмову в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 09 червня 2018 року відмовлено в задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_6 на постанову слідчого від 18 травня 2018 року про закриття кримінального провадження №0001789 від 07 жовтня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 Кримінального кодексу України (далі КК).

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2018 року відмовлено ОСОБА_6 в задоволенні клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу слідчого судді та повернуто йому апеляційну скаргу.

Вимоги касаційної скарги та узгоджені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2018 року і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вказує на істотне порушення апеляційним судом вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що ухвала апеляційного суду є необґрунтованою, невмотивованою і не відповідає фактичним обставинам справи. Зауважує, що у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді він звертав увагу апеляційного суду на істотне порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону щодо негайного проголошення судового рішення одразу після виходу з нарадчої кімнати, наголошував, що в день розгляду його скарги слідчий суддя не оголосив свого рішення, а ухвалу він отримав поштою 15 червня 2018 року, саме це стало поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження. На підтвердження своїх доводів ОСОБА_6 зазначає про відсутність на технічному записі судового засідання 09 червня 2018 року аудіозапису з проголошенням повного тексту ухвали. Проте апеляційний суд, на думку скаржника, не перевірив зазначеної обставини, дійшов помилкового висновку про дотримання судом першої інстанції вимог закону і незаконно відмовив у доступі до апеляційного розгляду. ОСОБА_6 стверджує, що в такий спосіб було порушено його право на захист, адже його було позбавлено права оскаржити в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді від 09 червня 2018 року про відмову в задоволенні скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 вважала, що касаційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, і просила ухвалу апеляційного суду залишити без змін.

Мотиви Суду

Згідно з ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції згідно зі ст. 438 КПК є істотне порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Статтею 412 КПК передбачено, що істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зі змісту ст. 370 КПК, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 309, п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження можуть бути оскаржені в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня їхнього проголошення, яке за змістом ст. 376 КПК здійснюється прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Частиною 3 ст. 395 КПК установлено виключення із загального правила щодо початку обчислення строку оскарження ухвал слідчого судді, за яким відлік п`ятиденного терміну починається не з дня їхнього проголошення, а з дня отримання заінтересованою особою копії судового рішення. Зазначений порядок стосується лише тих осіб, без виклику яких було постановлено ухвалу слідчого судді, яку вони оскаржують.

Для особи, яка оспорює рішення слідчого судді, ухвалене за викликом цієї особи, але без її участі, початком (початковим моментом) перебігу строку для подання апеляційної скарги є момент проголошення такого рішення (правовий висновок Верховного Суду України у справі №5-103кс15 від 01 жовтня 2015 року).

Згідно ст. 117 КПК пропущений з поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як видно з матеріалів справи, слідчий суддя Скадовського районного суду Херсонської області ухвалою від 09 червня 2018 року відмовив у задоволенні скарги потерпілого ОСОБА_6 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК.

ОСОБА_6 19 червня 2018 року подав до апеляційного суду апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді від 09 червня 2018 року, при цьому заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення. Підставою для поновлення строку перегляду оскаржуваного рішення ОСОБА_6 назвав день одержання копії ухвали слідчого судді 15 червня 2018 року, що, на його думку, свідчило про поважність причин пропуску цього строку.

Апеляційний суд Херсонської області ухвалою від 11 липня 2018 року, керуючись статтями 395, 399 КПК, відмовив ОСОБА_6 у поновленні строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 09 червня 2018 року, оскільки скаржник пропустив зазначений строк без поважних причин, і повернув його апеляційну скаргу.

Як установив апеляційний суд, і це вбачається з матеріалів справи, процесуальний порядок ухвалення та проголошення рішення слідчим суддею було дотримано.
ОСОБА_6 був присутнім у судовому засіданні 09 червня 2018 року під час розгляду його скарги на рішення слідчого і давав суду пояснення (а. с. 910).

На технічному носії інформації зафіксовано аудіозапис перебігу зазначеного судового засідання, а також проголошення повного тексту ухвали, яке розпочалося 09 червня 2018 року о 16:24.

Аналогічна інформація міститься в журналі судового засідання.

Отже, ухвалу слідчий суддя постановив та оголосив 09 червня 2018 року.

Водночас апеляційну скаргу на зазначену ухвалу слідчого судді від 09 червня 2018 року ОСОБА_6 подав до апеляційного суду 19 червня 2018 року, тобто поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження цього судового рішення.

Посилання ОСОБА_6 на одержання копії цього рішення поштою лише 15 червня 2018 року як на поважну причину пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді апеляційний суд обґрунтовано визнав безпідставним, оскільки заявник був присутнім у судовому засіданні під час постановлення судом рішення, яке він оскаржував.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду про відмову в поновленні ОСОБА_6 строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та повернення його апеляційної скарги є законним і обґрунтованим, а касаційна скарга ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Верховний Суд

ухвалив:

Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 11 липня 2018 року, якою ОСОБА_6 відмовлено в поновленні строку на подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Скадовського районного суду Херсонської області від 09 червня 2018 року про відмову в задоволенні його скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, залишити без змін, а касаційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.

Постанова Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3