ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/2225/18 Номер провадження 11-кп/814/430/19Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2019 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5
за участі прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, не судимого, засудженого:

18.07.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 217, ч.1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі,

про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що питання про зарахування ОСОБА_7 в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, згідно з ч.5 ст.72 КК України, вже вирішувалося судом. За результатом розгляду, клопотання засудженого було задоволено та зараховано ОСОБА_7 період з 18.07.2016 по 11.01.2017 включно, відповідно до вимог Закону України № 838-VІІІ від 26.11.2015.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про зарахування в строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення в період з 21.03.2018 по 30.05.2018 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України №838-VIII).

Свою апеляційну скаргу засуджений обгрунтовує тим, що в період з 21.03.2018 він перебував у ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з розглядом кримінального провадження щодо нього в касаційній інстанції та доставлений у колонію для відбування покарання 30.05.2018.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав ухвалу суду законною і обґрунтованою, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Переглядаючи судове рішення, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не дотримався зазначених вимог закону.

З матеріалів провадження та особової справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.07.2016 за ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 309, ч.1 ст. 217, ч.1 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі, який 11.01.2017 Апеляційним судом Полтавської області залишено без змін.

24.11.2017 Ленінським районним судом м. Полтава ОСОБА_7 зараховано у строк покарання, призначеного 18.07.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області, строк попереднього ув`язнення з 18.07.2016 по 11.01.2017 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

16.10.2018 засуджений ОСОБА_7 звернувся до місцевого суду за місцем відбування покарання з клопотанням про зарахування в строк відбування покарання періоду попереднього ув`язнення з 21.03.2018 по 30.05.2018, оскільки у вказаний період він перебував в установі виконання покарань під час розгляду кримінального провадження у суді касаційної інстанції.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_7 вже було зараховано строк попереднього ув`язнення по день набрання вироком законної сили, інший строк зарахуванню не підлягає.

Проте, з такими висновками місцевого суду колегія суддів не погоджується.

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України в редакції, яка діяла з 24.12.2015 по 20.06.2017, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові Великої Палати від 29 серпня 2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Оскільки ОСОБА_7 вчиняв злочин протягом 2015 року та 16 січня 2016 року, тобто до 20.06.2017, під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII.

Відповідно до п. ґ) ч. 5 ст. 72 КК України, у вказаній редакції Закону № 838-VIII, у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

З матеріалів особової справи вбачається, що Касаційним кримінальним судом у складі Верховного суду за касаційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 переглядалися вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 18.07.2016 та ухвала Апеляційного суду Полтавської області віл 11.01.2017, за результатами розгляду якої 15.05.2018 вказані судові рішення залишені без змін, а касаційна скарга захисника без задоволення.

Згідно з довідкою Державної установи «Київський слідчий ізолятор» ОСОБА_7 утримувався в даній установі з 05.04.2018 по 22.05.2018.

Тобто, засуджений ОСОБА_7 перебував в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження щодо нього з 05.04.2018 по 15.05.2018 (день ухвалення постанови касаційним судом).

Тому, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зарахувати ОСОБА_7 вказаний строк попереднього ув`язнення у відповідності до вимог ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VIII.

Разом з цим, вимоги засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення з 21.03.2018 по 04.04.2018 та з 16.05.2018 по 30.05.2018, як про це просить ОСОБА_7 , є безпідставним, оскільки вказані періоди, в розумінні Закону України «Про попереднє ув`язнення», не відносяться до попереднього ув`язнення.

З огляду на викладене, апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, а ухвала місцевого суду скасуванню з ухваленням нової ухвали.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 01 листопада 2018 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції ЗУ №838-УІІІ від 26.11.2015) зарахувати ОСОБА_7 в строк покарання термін перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження в касаційній інстанції в період з 05.04.2018 по 15.05.2018 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4