ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1215/19 Справа № 184/2583/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2019 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5
розглянувши 03 квітня 2019 року у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в місті Дніпро матеріали за апеляційною скаргою прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, якою було задоволено подання начальника Державної установи Покровський виправний центр (№ 79) Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -
Учасники судового провадження:
Прокурор ОСОБА_8
засуджена ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)
представник установи ОСОБА_9

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу місцевого суду скасувати, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання начальника Державної установи Покровський виправний центр (№ 79) Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
В обґрунтування зазначає, що судом не було враховано даних, що характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що засуджена ОСОБА_7 відбуває покарання у виді 5 років обмеження волі за вчинення умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Слід враховувати, що вчиненим засудженою злочином спричинено тяжкі наслідки у вигляді настання смерті особи, якій були спричинені тяжкі тілесні ушкодження, а саме ОСОБА_10 . Вказує, що наявність лише двох заохочень, не прийняття нею участі в роботі самодіяльних організацій засуджених вбачається саме пристосовницька поведінка останньої до вимог адміністрації виправного центру, а не свідоме виправлення та доведення цього зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці. Вважає, що судом передчасно прийнято рішення про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .
Оскаржуваною ухвалою було задоволено подання начальника Державної установи Покровський виправний центр (№ 79) Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Мотивуючи своє рішення суд зазначив, що засуджена своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення та перевиховання, оскільки характеризується позитивно, має два заохочення, стягнень не має, норми виробітку на високому рівні, у вчиненому злочині щиро розкаялась, зрозуміла та усвідомила тяжкі наслідки вчиненого нею кримінального правопорушення, у зв`язку з чим судом було задоволено подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
Заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку засудженої, яка просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, пояснення представника установи, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
У разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 2 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.
Як вбачається з матеріалів провадження, суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи в повному обсязі, прийшов до законного та обґрунтованого висновку, щодо звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.
Як вбачається з наявних матеріалів ОСОБА_7 засуджено 26.06.2015 року засуджено вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області за ст. 121 ч. 2, 69 КК України до 05 років обмеження волі. Початок строку відбування покарання 06 серпня 2015 року. Кінець строку 06 серпня 2020 року. За час перебування в установі виконання покарань, засуджена ОСОБА_7 характеризується позитивно, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктна; дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом; дбайливо ставиться до майна установи і предметів, яким користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням; виконує передбачені законом вимоги персоналу установи; виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок; до виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою; бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі; приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення»; бере участь у роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.
Із матеріалів справи слідує, що засуджена має два заохочення, а саме подяки правами начальника відділення за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, які вона отримала 22.08.2016р. та 26.06.2017р. Стягнень засуджена не має.
У відповідності до опитувального листа щодо можливості умовно-дострокового звільнення від відбування покарання до засудженої ОСОБА_7 , надано висновок керівників служб установи Покровський виправний центр (№ 79) Міністерства юстиції України, згідно якого останні вважають, що засуджена заслуговує на умовно-дострокове звільнення.
Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що в даному випадку наявні лише формально-юридичні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, а саме відбуття засудженою 2/3 частини покарання, а також доводи прокурора про те, що засуджена не довела свого виправлення, оскільки наявні лише два заохочення, не прийняття нею участі в роботі самодіяльних організацій засуджених, на думку колегії суддів, є безпідставними та не спростовують висновків суду.
Колегія суддів зазначає, що адміністрацією установи було ініційовано клопотання до суду про звільнення засудженої ОСОБА_7 від призначеного покарання умовно-достроково. Під час розгляду даного клопотання, в судовому засіданні приймав участь прокурор та представник установи, які висловили свої думки з приводу даного питання.
Істотних порушень, кримінального процесуального закону, які б слугували підставою для скасування, чи зміни ухвали суду першої інстанції, не вбачається.
Ухвала суду за своїм змістом є належно вмотивованою, обґрунтованою та законною.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Орджонікідзевського відділу Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області, якою було задоволено подання начальника Державної установи Покровський виправний центр (№ 79) Міністерства юстиції України про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4