Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

02 квітня 2019 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22 березня 2019 року якою продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.122, ч.3 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000327,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22 березня 2019 року задоволено клопотання слідчого Рівненського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_8 , погоджене із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , та продовжено підозрюваному

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тайкури Рівненського району Рівненської області, громадянин України, неодружений, не працюючий, з базовою загальною середньою освітою, раніше не судимий, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід - тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 24 квітня 2019 року.

Строк дії ухвали також встановлено до 24 квітня 2019 року.

Мотивував своє рішення слідчий суддя тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.122, ч.3 ст.189 КК України, і ризики, встановлені під час обрання даного виду запобіжного заходу, на даний час не зменшились та продовжують існувати.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та відмовити у продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_5 з обранням йому більш м'якого запобіжного заходу домашнього арешту, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що вказане клопотання про продовження строку тримання під вартою було подане слідчим за чотири дні до закінчення строку дії ухвали про тримання під вартою, тобто з пропуском строку, встановленого ст.199 КПК.

Захисник зазначив, що дане клопотання не містить викладу обставин про те, що заявлені ризики не зменшились або з'явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також не вказано обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Окрім того, потерпілим ОСОБА_9 було подано заяви про те, що він не має жодних матеріальних претензій до ОСОБА_5 , а також просить закрити кримінальне провадження за ч.1 ст.122 КК України, що на переконання захисника свідчить про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК.

Також апелянт покликався на те, що клопотання слідчого не містить обставин, достатніх для переконання, що жоден з більш м'яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Так, на думку захисника, можливість ОСОБА_5 переховуватись від досудового розслідування, нищити, приховати чи спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків, є необґрунтованими.

Водночас, апелянт вважає, що клопотання слідчого є необґрунтованим, а тому підстав для його задоволення не було.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу та обрати йому більш м'який запобіжний захід, думку прокурора ОСОБА_10 про безпідставність апеляційних доводів і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоводенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 15.01.2019 року, в період часу з 16.00 год. по 17.00 год., ОСОБА_11 , з метою викрадення особи і подальшого вимагання чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_12 , на автомобілі «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_1 , під'їхали до будинку АДРЕСА_2 , де, діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , порушуючи конституційні права і свободи ОСОБА_9 на недоторканість особи, свободу дії та пересування, застосувавши з метою придушення опору до нього фізичне насильство, яке є небезпечним для здоров'я ОСОБА_9 , і виразилось в заподіянні йому фізичних страждань у виді спричинення тілесних ушкоджень, внаслідок чого потерпілий отримав перелом кісток носа та правої гайморової пазухи, забійної рани кута лівого ока, гематоми лівого ока, субконьюктивального крововиливу зліва, забою м'яких тканин голови, обличчя, передплічь, відкрито заволоділи ОСОБА_9 та помістили його в салон вищевказаного автомобіля «Opel Vivaro» де поклали на підлогу та надягнули на руки кайданки.

В подальшому на автомобілі «Opel Vivaro» незаконно перемістили ОСОБА_9 на територію будинковолодіння, що зназодиться на АДРЕСА_3 , де утримували його до 21 год. 15.01.2019 в підсобному приміщенні прикутим кайданками, обмотавши обличчя липкою стрічкою та періодично наносячи удари по тулубу, завдаючи цим йому фізичних страждань шляхом спричинення сильного фізичного болю.

Окрім того, 15 січня 2019 року, в період часу з 16.00 год. по 21.00 год., ОСОБА_11 , в групі з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_12 , перебуваючи в підсобному приміщенні, що знаходиться на території вказаного будинковолодіння в с. Великий Олексин Рівненського району Рівненської області, наніс почергово з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_12 удари по тулубу ОСОБА_9 , в результаті чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді перелому 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер зліва та 5, 6, 7, 8 ребер справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я.

Також, 15 січня 2019 року, в період часу з 16.00 год. по 21.00 год., ОСОБА_11 , в групі з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_12 , маючи намір на незаконне заволодіння чужим майном з корисливих мотивів, утримуючи в підсобному приміщенні, що знаходиться на території зазначеного вище будинковолодіння в с. Великий Олексин Рівненського району Рівненської області, ОСОБА_9 всупереч його волі, застосували насильство, яке є небезпечним для здоров'я і виразилось в тому, що він наніс почергово з ОСОБА_5 та неповнолітнім ОСОБА_12 удари по тулубу ОСОБА_9 , в результаті чого спричинили йому тілесні ушкодження у вигляді перелому 3, 4, 5, 6, 7, 8 ребер зліва та 5, 6, 7, 8 ребер справа, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров'я, а також погрожували вбивством потерпілого та членів його сім'ї. Одночасно із застосуванням насильства ОСОБА_11 пред'явив незаконну вимогу в передачі йому прав власності на автомобіль «BMW-520», який перебуває в користуванні сина потерпілого ОСОБА_13 , на квартиру АДРЕСА_4 , якою користується потерпілий ОСОБА_9 та члени його сім'ї, а також коштів в сумі 1000 євро (за курсом НБУ 32 грн. 13 коп. за 1 євро), що становить 32130 грн.

24 січня 2019 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.122, ч.3 ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 січня 2019 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме до 25 березня 2019 року. Ухвалою апеляційного суду вказане рішення залишено без змін.

Постановою виконувача обов'язків керівника Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_14 від 19 березня 2019 року продовжено строк досудового розслідуванні у кримінальному провадженні №0000327 до трьох місяців, тобто до 24 квітня 2019 року.

Частиною 3 статті 199 КПК визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст.184 КПК, повинне містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що ризики, які існували під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшились та продовжують існувати. Так, прокурором було доведено, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, адже у підозрюваного відсутні стримуючі фактори, оскільки він неодружений, немає міцних соціальних зв'язків, офіційно не працює. Зважаючи на вказане, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність міцних соціальних зв'язків у підозрюваного, з врахуванням тяжкості можливого покарання у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих злочинів, є підставою стверджувати про наявність ризику можливості ОСОБА_5 переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також продовжує існувати ризик можливості підозрюваного, перебуваючи на волі, знищити, сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлено місцезнаходження викрадених у потерпілого речей, а також інших предметів, які мають доказове значення у даному провадженні, а саме кайданки, липка стрічка, одяг.

Окрім того, слідчим суддею було правильно враховано, що 06 березня 2019 року ОСОБА_5 було повідомлено про зміну підозри у кримінальному провадженні №0000117 від 05.01.2019 року, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.187 КК України, загалом 5 епізодів злочинної діяльності у період з 12 по 23 січня 2019 року, досудове розслідування у якому триває, що свідчить про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. Також під час апеляційного розгляду було встановлено, що обвинувальний акт за обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.187 КК України, перебуває на розгляді Рівненського міського суду Рівненської області. Вказані обставини дають підстави для висновку свідчать про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

При цьому, колегія суддів зауважує, що сторона захисту, заявляючи про необґрунтованість встановлених ризиків, не зазначає конкретних доказів на підтвердження своєї позиції, а лише цитує норми кримінального процесуального закону.

При цьому, як встановлено колегією суддів, завершити досудове розслідування до 24 березня 2019 року було неможливим, оскільки не виконано вимоги ст.290 КПК - не відкрито матеріали кримінального провадження іншій стороні за недостатнім часом для ознайомлення.

Щодо тверджень захисника про те, що клопотання слідчого не підлягало розгляду у зв'язку з несвоєчасним його поданням, то колегія суддів зауважує, що стаття 199 КПК не містить імперативної норми, яка б зобов'язувала слідчого суддю повернути клопотання або відмовити у його задоволенні у зв`язку з пропуском зазначеного строку.

Колегія суддів вважає надуманими й апеляційні доводи щодо відсутності у клопотанні слідчого викладу ряду обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК, осікльки вказане клопотання містить чіткий виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати, а також зазначені і обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Щодо наявності заяв потерпілого ОСОБА_9 про відсутність у нього майнових претензій до підозрюваного, а також прохання закрити кримінальне провадження за ч.1 ст.122 КК України, то колегія суддів зауважує, що ОСОБА_5 окрім умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження також підозрюється у вчиненні двох інших злочинів, один з яких відноситься до категорії тяжких.

Доводи захисника про незаконність оскарженої ухвали колегія суддів вважає позбавленими підстав, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання з належною повнотою та об`єктивністю досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження застосування запобіжного заходу.
З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до переконання,
що ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 є законною та обґрунтованою, постановленою з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 22 березня 2019 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.1 ст.122, ч.3 ст.189 КК України, у кримінальному провадженні №0000327, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3