Справа № 686/2836/19
21 березня 2019 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна Івано-Франківської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця, раніше не судимого,
за ч.4 ст.407 КК України,
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, проходячи військову службу за контрактом під час особливого періоду у військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 125, 126 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, маючи намір ухилитися від несення обов`язків військової служби, без поважних причин та дозволу командування військової частини в умовах особливого періоду о 08 год. 00 хв. 10.10.2018 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) та до 13.11.2018, тобто до моменту добровільного прибуття до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також в с. Гвізд Надвірнянського району Івано-Франківської області.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст.407 КК України, тобто у самовільному залишенні військової частини, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби) в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
29 січня 2019 року прокурор військової прокуратури Хмельницького гарнізону
ОСОБА_3 та обвинувачений у кримінальному провадженні ОСОБА_5 , з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_4 уклали угоду про визнання винуватості на таких умовах:
- з`явлення із зізнанням, щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що згідно зі ст.66 КК України є обставинами, що пом`якшують покарання;
- відсутність обставин, що передбачені ст.67 КК України, які б обтяжували покарання ОСОБА_5
- сторони кримінального провадження прийшли до висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування покарання у виді позбавлення волі та призначення йому за ч. 4 ст. 407 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, цілком розуміє права, визначені ст. 474 ч. 5 п. 1 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 ч. 1 п. 1 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст угоди про визнання винуватості, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затвердженні угоди, не встановлено.
Узгоджена прокурором і обвинуваченим міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, інтересам суспільства не суперечить, визначена у межах санкції ч.4 ст.407 КК України, є справедливою, необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Зокрема, враховано, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, з`явився із зізнанням, активно сприяв розкриттю злочину, щиро розкаявся в скоєному, що пом`якшує покарання. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.
Приймаючи до уваги характер діяння і спосіб його вчинення, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд дійшов висновку укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості затвердити, призначити останньому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374-376, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
Укладену 29 січня 2019 року між прокурором військової прокуратури Хмельницького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.407 КК України та призначити покарання за ч.4 ст.407 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст 75 КК України звільнити від відбування основного покарання встановивши іспитовий строк терміном 1 рік.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя