Провадження № 1-кс/761/8892/2019
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2019 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 Шевченківського управління поліції ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001524 від 15.02.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

27 березня 2019 року в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001524 від 15.02.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме: квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000).

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає про те, що СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснює досудове у кримінальному провадженні №0001524 від 15.02.2019 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Зі змісту клопотання вбачається, що 15.02.2019 до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці невстановлена особа шахрайським шляхом заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , яка належала її померлому батьку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, 09.10.2018 о 13 год. 59 хв. приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 було відкрито розділ у Державному реєстрі прав та внесено запис про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу квартири за реєстровим №1802 від 09.10.2018 р.

16.03.2019 р. вказану квартиру відповідно до постанови слідчого визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, оскільки вказана квартира має значення речового доказу у кримінальному провадженні, та забезпечення збереження речового доказу, недопущення подальшого відчуження, слідчий звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.
В судовому засіданні слідчий СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав наведених у ньому, просив його задовольнити, також уточнив, надавши відомості щодо реєстраційного номера об`єкта нерухомості.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання в силу ч.2 ст.172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Вислухавши доводи слідчого на обґрунтування клопотання, перевіривши матеріали клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про арешт майна щодо змісту відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Ч. 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п. 1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п. 3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно з вимогами ч. 3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання, вбачається, що існують обґрунтовані підстави вважати, що право власності на вказане майно є об`єктом кримінально-протиправного посягання, майно набуте протиправним шляхом, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, те, що предметом злочинного посягання у кримінальному провадженні, є квартира, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту майна, зазначеного в клопотанні слідчого.

За таких обставин, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про необхідність накладення арешту на квартиру на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Керуючись ст.ст.131,132; 170 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Шевченківського управління поліції ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна в кримінальному провадженні №0001524 від 15.02.2019 р. за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт наквартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості: 000).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя