25.02.2019
Справа № 522/2007/19
Провадження 1-кс/522/2250/19
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2019 року м. Одеса
Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про арешт майна, в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000273 від 04.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

слідчого - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_6 ,

власника майна - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

Згідно клопотання СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000273 від 04.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.02.2019 р. до ЧЧ Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про те, що за адресою АДРЕСА_2 , невстановлені особи незаконно займаються гральним бізнесом. (ЖЕО 2243 від 04.02.2019).

При виїзді СОГ Шевченківського ВП Приморського ПВ в м. Одесі ГУНП в Одеській області на місце пригоди було встановлено що в приміщенні «Лото», яке знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Говорова 10/6, розташовані комп`ютера з ігровою програмою для гри, орендатор вказаного приміщення ОСОБА_7 , жодних документів не надав, які не підтверджують даний вид діяльності.
04.02.2019 р. слідчим Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , було проведено огляд за адресою: АДРЕСА_2 в ході якого було виявлено та вилучено: системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B;системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B; системний блок марки «Lenovo» серійний номер 7359W5B;монітор марки «BENQ» серійний номер ETNSC000620196; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85CO2417019; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85CO2510019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETJABOO252019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETJABO5561019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETSABO0419019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETR7C00001019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETR7C00016019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETNSC00071019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETET85CO2449016; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85CO2787019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETN5C00057019; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85C02460019; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85CO2852019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETR7C00004019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETR7C00004019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETR85CO2382019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETRN5C00033019; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85Co2786019; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85C02434019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETJA805636019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETN5C00072019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETHCB01864019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETN5C00031019; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85C02380019; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85C02527019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETN5C00063019; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85C02448019; монітор марки «BENQ» серійний номер ET85C02446019; монітор марки «BENQ» серійний номер ETN5C000520194.

Завданням арешту майна відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Арешт майна накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатній підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених в статті 98 КПК України.

Речові доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди які містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності, та інші речі набуті кримінальним протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

У зв`язку з чим на думку слідчого вбачається необхідність арештувати майно яке було виявлено та вилучено в ході огляду, за адресою: м. Одеса, вул. Говорова 10/6.

В судовому засіданні прокурор, слідча, клопотання підтримали, посилаючись на викладені в ньому обставини та просили його задовольнити. Крім того, прокурор зазначила, що арешт зазначеного майна потрібен для проведення експертиз по комп`ютерній техніці.

ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , заперечували проти задоволення клопотання через його необґрунтованість, крім того, адвокат вказав на те, що ОСОБА_7 за вищевказаною адресою здійснюється підприємницька діяльність відповідно до чинного законодавства та він не має ніякого відношення до розслідуваного кримінального провадження.

Розглянувши клопотання, вивчивши надані до них матеріали, заслухав думку учасників процесу, вважаю необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Щодо осіб, які не є підозрюваними та обвинуваченими або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Вивченням матеріалів наданих до клопотання встановлено, що у кримінальному провадженні, жодній особі про підозру не повідомлено, цивільний позов з боку будь-якої юридичної або фізичної особи, не заявлено.

Також, слідчим підтверджень того, що вилучене майно за адресою: АДРЕСА_3 , підлягає конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, або відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, стягненню з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, суду також надано не було.
Крім того, посилання прокурора на те, що накладення арешту необхідно з метою подальшого проведення експертиз по комп`ютерній техніці, суд не приймає до уваги, оскільки жодної ухвали про призначення у даному кримінальному провадженні комп`ютерних експертиз, надано не було.

Згідно ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Проте, в порушення зазначеної вимоги Закону, слідчим не було надано достатніх доказів на підтвердження обставин на які він посилається.

У зв`язку з чим, доводи про те, що на вказане майно слід накласти арешт є необґрунтованими.
При цьому, задоволення клопотання про накладення арешту, може призвести до суттєвого порушення Конституційних прав та інтересів його законних власників, що є неприпустимим.

Ст. 17 Загальної декларації прав людини, проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Згідно ч.3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилучено майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП Приморського ВП у м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення огляду за адресою: м. Одеса, вул. Говорова 10/6, в рамках кримінального провадження №0000273 від 04.02.2019 р., за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: