Дата документу 17.01.2019 Справа № 328/2834/18
ЗапоріЗЬКИЙ Апеляційний суд
Провадження № 11-сс/807/45/19 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 328/2834/18Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2019 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з Токмацьким районним судом Запорізької області, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 17 години до 8 години наступного дня строком на два місяці, тобто з 20 грудня 2018 року по 19 лютого 2019 року включно.
Покладено на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого та прокурора; не залишати в період з 17 години до 8 години наступного дня житло за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком перебування на лікуванні в медичних закладах; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування з потерпілим та свідками в даному кримінальному проваджені, за винятком участі в процесуальних діях, що проводяться слідчим та в суді.
Визначено строк дії вказаної ухвали до 19 лютого 2019 року.

Згідно зі змістом судового рішення, 20 грудня 2018 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 раніше неодноразово засуджений за вчинення корисливих злочинів, маючи судимість не зняту та не погашену у встановленому законодавством порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в ніч з 21.00 години 16.09.2018 року по 07.30 годину ранку 17.09.2018 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_8 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, шляхом вільного доступу через незачинені двері автомобілю ВАЗ 2106, д/н НОМЕР_1 , який знаходився біля під`їзду №2 багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , таємно, діючи повторно з корисливих мотивів, викрав автомагнітолу марки «KENWOOD», модель «КММ-103GY», вартістю 500 гривень та акумулятор «Varta», ємкістю батареї 60 Аh, вартістю 800 гривень, які належать ОСОБА_11 , чим спричинив останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1300 гривень.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та обираючи підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення середньої тяжкості та наявність ризиків, але не доведено що до підозрюваного не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою для запобігання цим ризикам. З метою забезпечення дієвості застосування запобіжного заходу по даному кримінальному провадженню, до ОСОБА_8 доцільно застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт в вечірній та нічний час, який забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час досудового слідства, зможе запобігти спробам перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення. Вважає, що слідчим суддею не враховано доводи прокурора про те, що неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою обґрунтовується не тільки тяжкістю злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, а й його суспільною небезпечністю, що полягає в скоєнні крадіжки, вчиненої повторно. Так, ОСОБА_8 раніше був неодноразово засуджений, в тому числі за вчинення корисливих тяжких злочинів, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення маючи не зняту та не погашену у законному порядку судимість.

Крім того, слідчим суддею фактично не враховано, що ОСОБА_8 не працевлаштований, не має джерел доходів, на утриманні дітей не має, ніде не зареєстрований, постійного місця проживання немає, вживає наркотичні засоби, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки та можливість ухилення від кримінальної відповідальності та покарання. Вказане підтверджується як зібраними та наданими слідчому судді матеріалами досудового розслідування, що характеризують особу підозрюваного, так і наданими слідчому судді пояснення матері ОСОБА_8 . Щодо хвороби підозрюваного та необхідності щоденного прийому ліків зазначає, що в установах покарань за наявності підтвердженого діагнозу є можливість зберігання та прийому медичних препаратів.

Доводи слідчого судді щодо недоліків протоколу допиту свідка ОСОБА_12 також є незрозумілими, оскільки у судовому засіданні слідчим суддею особисто допитано вказаного свідка.

На підставі викладеного, просить оскаржувану ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; прокурора, який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги; підозрюваного та його захисника, які проти задоволення апеляційної скарги заперечували, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

У відповідності з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Згідно вимогам ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України, з урахуванням того, що обґрунтованість висунутої стосовно ОСОБА_8 підозри в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді не оспорюється, зазначені висновки слідчого судді перевірці не підлягають.

В оскаржуваній ухвалі слідчим суддею при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.194 КПК України, враховано наявність обґрунтованої підозри, перевірені обставини щодо існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінено сукупність обставин, які враховуються при обранні обмежувальних свободу заходів, зокрема, можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам визначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання, поставлене слідчим у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя врахував вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26 червня 1991 року у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Враховуючи факти, встановлені у судовому засіданні та матеріали, на які посилався слідчий та прокурор, слідчий суддя постановляючи ухвалу прийшов до висновку, що при розгляді клопотання про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу, прокурор довів обставини, передбачені п.1 ч.1 ст.194 КПК України, тобто, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, проте на переконання слідчого судді, слідчий і прокурор в судовому засіданні не довели недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п.1, 5 ст.177 КПК України, на наявність яких, міститься посилання в клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена кримінальним процесуальним кодексом.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, зокрема, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкості покарання, яке йому загрожує, даних про особу підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, у тому числі за вчинення корисливого злочину, судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку, проте має постійне місце реєстрації та проживання в м. Токмаку, де проживає разом з батьками, що свідчить про міцність його соціальних зв`язків, перебуває на обліку в КП «Токмацька БЛІЛ» ТМР», є ВІЛ інфікованим, за місцем проживання характеризується задовільно, хоча і не працює, але активно шукає роботу, обставини досудового розслідування, беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою (про який клопотав слідчий), у вигляді домашнього арешту з 17 години до 8 години наступного дня з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, що може в достатній мірі гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_8 слідчий суддя, керуючись дискреційними повноваженнями, прийшов до висновків, які колегія суддів вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини.

Що стосується доводів прокурора, які зазначені в апеляційній скарзі, то вони в більшій мірі є аналогічними тим, які були зазначені в клопотанні слідчого. Слідчим суддею їм була дана належна оцінка, з якою фактично не погоджується апелянт. Натомість, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді, на відміну від доводів прокурора, є правильними, вмотивованими і обґрунтованими.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, суспільно небезпечні наслідки, які настали, та можливу міру покарання у виді позбавлення волі у випадку визнання його винуватості мають місце, однак хоч суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризиків, визначених ст.177 КПК України, потребу позбавлення особи волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (правові позиції ЄСПЛ, викладені в п.74 рішення у справі «Мамедова проти Росії»).

Колегія суддів, з урахуванням даних, щодо особи підозрюваного, який раніше судимий, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, погоджується з можливістю існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду та можливого вчинення іншого кримінального правопорушення. При цьому, колегія суддів погоджується з тим, що під час розгляду клопотання, та під час апеляційного розгляду провадження, стороною обвинувачення не було доведено, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти заявленим ризикам.

Таким чином, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого та обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя, з дотриманням вимог ст.ст.177, 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінив всі обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу і належним чином вмотивував своє рішення.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, що підозрюваний після застосування запобіжного заходу порушував його умови. Вказані обставини додатково свідчать про правильність прийнятого слідчим суддею рішення.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Токмацького районного суду Запорізької області від 20 грудня 2018 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Токмацького ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_10 , погодженого прокурором Токмацької місцевої прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з 17 години до 8 години наступного дня строком на два місяці, тобто з 20 грудня 2018 року по 19 лютого 2019 року включно, - без змін.

Ухвала Запорізького апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4