Справа № 456/3416/16-к
Провадження № 1-кп/456/150/2019
ВИРОК

іменем України

06 березня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000056 від 11.01.2016р., стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорнолізці Тисменицького району Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

встановив:

ОСОБА_3 , 11 січня 2016 року, приблизно о 06 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz Е300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись ним, автомобільною дорогою Київ-Чоп у напрямку до м.Київ, при проїзді ділянки в районі 628 км + 250 м, що у с. Гірне Стрийського району Львівської області, порушив вимоги Р 1 п.1.2, ч.1 п.п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «безпечна швидкість», «небезпека для руху»); Р 2 п.2.3 б), д) та Р 12 п.12.1 Правил дорожнього руху України, які виразилися в тому, що останній проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що призвело до виїзду у стані заносу керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху, по якій в цей час йому назустріч рухався автомобіль марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , в результаті чого такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення із ним, внаслідок якого пасажиру автомобіля марки «Mercedes Benz Е300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 , спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла на місці ДТП, а пасажиру автомобіля марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 , спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня-тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Внаслідок порушення ОСОБА_3 правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_8 , згідно висновку судово-медичної експертизи №07 від 11.02.2016, отримала: при зовнішньому дослідженні: садно лобної ділянки голови; садно правої вилиці з переходом на праву сторону спинки носа; множинні садна в правій здухвинній ділянці з переходом на ділянку правого підребер`я; садно в ділянці правого колінного суглоба; закритий перелом правого стегна; закритий перелом в ділянці правого ліктьового суглобу; закритий перелом лівого променево-зап`ясного суглобу; при внутрішньому дослідженні: дрібно-вогнищеві крововиливи під м`яку мозкову оболонку лобно-вискової ділянки справа; три розриви правої легені; розтрощення тканини печінки; прикореневі забої обох легень; переломи 2,3,4 ребер справа. Дані ушкодження могли утворитись від дії тупого (их) твердого (их) предмета (ів), та при співударі до таких, не виключено, від дії виступаючих частин салону автомобіля, незадовго, або безпосередньо перед настанням смерті, в даному випадку перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті, при житті відповідають тяжкому тілесному ушкодженню за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Причиною смерті ОСОБА_8 стали множинні травми із залученням декількох ділянок тіла з подальшим розвитком травматично-геморагічного шоку.

Окрім цього, внаслідок порушення ОСОБА_3 , правил безпеки дорожнього руху у ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи №28/16 від 05.02.2016, виявлено закритий перелом середньої третини правої ключиці із зміщенням кісткових уламків, струс головного мозку, синець на передній поверхні живота над лобком, синець на тильній поверхні правої кисті в ділянці основи 1-го пальця, синці на передній поверхні обох колінних суглобів, які утворилися від дії тупих предметів, можливо до виступаючих частин салону автомобіля, характерні для утворення при різкому припиненні руху автомобіля, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові та потерпілою, і за ступенем тяжкості відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я. Тобто, ОСОБА_3 , 11 січня 2016 року, приблизно о 06 годині 35 хвилин, керуючи автомобілем марки «Mercedes Benz Е300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним автомобільною дорогою Київ-Чоп у напрямку до м.Київ, при проїзді ділянки в районі 628 км + 250 м у с.Гірне Стрийського району Львівської області, порушив вищевказані вимоги Правил дорожнього руху України, а саме виїхав у стані заносу керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху та такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення із автомобілем марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в цей час у даній смузі руху, внаслідок чого пасажиру автомобіля марки «Mercedes Benz Е300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 спричинено тяжкі тілесні ушкодження, від яких остання померла на місці ДТП, а пасажиру автомобіля марки «Renault Trafic», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 с. 286 КК України, а саме: порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_8 та заподіяло середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю та в судовому показав, що 11.01.2016р. їхав про автотрасі Київ-Чоп до Києва. Дорога була в нормальному стані. В с.Гірне відчув, що автомобіль хитає вліпо-вправо, зменшив швидкість до 50 км/год, бачив зустрічний транспорт однак, його автомобіль кинуло на зустрічну смугу, прокинувся в лікарні. В решті підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. ОСОБА_11 була його нареченою. Просить суворо не карати, розкаюється у вчиненому правопорушенні. Згідний сплатити витрати на проведені експертизи.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 , визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а фактичні обставини справи, а саме факт порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження, згідно обвинувального акту не оспорюються учасниками кримінального провадження,суд впевнившись у правильному розумінні обвинуваченим ОСОБА_3 , змісту обставин справи та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції відповідно до ч. 3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи.

Аналізуючи представлені суду докази та їх в сукупності, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 , в скоєнні ним кримінального правопорушення доведеною в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого або заподіяли тяжке тілесне ушкодження.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом?якшують та обтяжують покарання. Обставинами, що пом`якшують вину є те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, обтяжуючі вину обставини не встановлені.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , заявив клопотання про застосування до ОСОБА_3 , амністії, звільнивши його від відбування покарання, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення з необережності, тобто не умисний злочин, є інвалідом, повністю визнає свою вину, вперше притягується до кримінальної відповідальності, з наслідками застосування амністії ознайомлений.
Прокурор та представник потерпілих в судовому засіданні не заперечували проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
07.09.2017 р. набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов?язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
Відповідно до п."г" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

З долучених до матеріалів кримінального провадження, вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 , визнаний особою з інвалідністю третьої групи. Крім того, обвинувачений ОСОБА_3 , вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 11.01.2016р., тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.)Закону України «Про амністію у 2016 році».
Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , амністії, передбачених ст.4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась.
За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 , поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.
Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_3 , наслідки застосування амністії, а саме: застосування амністії в подальшому протягом останніх десяти років амністія до нього не може бути застосована.
Судові витрати в сумі 10591 грн. 70 коп. за проведення судових експертиз, стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави.
Речові докази визначити відповідно до вимог ст.. 100 КПК України.
Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду, згідно поданої 26.09.2018р., заяви.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду, згідно поданої 26.09.2018р., заяви.
Керуючись ст.ст.85,86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», п.«г» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.370,374 КПК України суд, -
засудив:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керування транспортними засобами.
На підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати в розмірі 10591 грн. 70 коп. за проведення судових експертиз.
Речові докази, а саме:

-автомобіль марки «Mercedes Benz Е300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області (м.Стрий, вул..Коссака, 11) повернути у володіння ОСОБА_3 ;

-заднє праве колесо (шину та диск) автомобіля марки «Mercedes Benz Е300», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке передане на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , - залишити у його володінні.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Вирок суду може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб, шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1