1-кс/638/ 2044/18
638/6039/18
У Х В А Л А
іменем України
м. Харків 24 травня 2018 року
Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , секретаря ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0001793 від 04.05.2017 щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, україня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово засудженого 07.04.1995 засуджений Ленінським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 141 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, вирок вступив у законну силу 15.04.1995; 20.02.1998 засуджений Ленінським районним судом міста Харкова за ч.1 ст. 229-6 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, вирок вступив у законну силу 28.02.1997 р.н.; 30.09.1999 засуджений Харківським районним судом Харківської області за ч.3 ст. 140 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки із конфіскацією майна, вирок вступив у законну силу 01.02.2000 ; 23.09.2003 засуджений Ленінським районним судом міста Харкова за ст. 395 КК України, призначено покарання у виді арешту на 1 місяць, вирок вступив в законну силу 09.10.2003; 20.10.2003 Октябрським РОВД м. Харкова обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд за ч.1 ст.309, припинено за ст. 11-1 КПК України; 26.02.2008 Харківським РОВД Харківської області обрано запобіжний захід у виді підписки про невиїзд за ч.1 ст.185 КК України; 27.06.2008 засуджено Балаклійським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 1 рік, вирок вступив в законну силу 13.07.2008; 13.06.2013 засуджений Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст.125 КК України, вирок вступив у законну силу 21.06.2013; 14.03.2014 засуджено Харківським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 296 КК України, призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із іспитовим строком на 2 роки, вирок вступив у законну силу 14.04.2014; 09.02.2018 засуджено Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст. 185 КК України, призначено покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України про застосування запобіжного заходу домашнього арешту

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до Дзержинського районного суду з відповідним клопотанням.
В обґрунтування клопотання посилається на те, що 29.04.2018, приблизно о 15 години 00 хвилин, ОСОБА_4 знаходився біля буд.9А по вул. Новопрудній в м. Харкові. На фасаді вищевказаного будинку ОСОБА_4 побачив металеву зливну трубу, довжиною 5 метрів, яка перебуває на балансі дільниці №2 КП «Жилкомсервіс» в м. Хакркові. Після чого у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, діючи умисно та повторно, ОСОБА_4 упевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом демонтажу, зняв із стіни будинку зливну трубу, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 11727 від 15.05.2018 становить 709,50 гривень. Після чого ОСОБА_4 довівши свій злочинний намір до кінця, обернув викрадене майно на свою користь та розпорядився ним на свій розсуд, спричинивши майнову шкоду КП «Жилкомсервіс» на загальну суму 709,50 гривень.

Таким чином, як вважає орган досудового розсідування, ОСОБА_4 своїми протиправними умисними діями вчинив кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

22.05.2018 повідомлено про підозру ОСОБА_4 ..

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як зазначає слідчий, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність одного або декількох ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування поданого клопотання орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КІ України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, крім того постійного, офіційного джерела доходу не має, що свідчить про слабкі соціальні зв`язки. Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України - окрім як домашній арешт.

В судовому засіданні слідчий наполягав на задоволенні вказаного клопотання.

Прокурор підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти вказаного клопотання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та особу підозрюваного, суд приходить до висновку про обґрунтованість вказаного клопотання.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження КПК визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться у клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

При цьому слідчому судді слід враховувати, що обов`язок доведення існування зазначених обставин КПК покладає на слідчого, прокурора, який звертається із відповідним клопотанням.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» № 42310/04, 21 квітня 2011 року, відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Водночас КПК встановлює загальне положення, відповідно до якого для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до статті 177 КПК України метою і підставами застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст.177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вказані факти свідчать про те, що останній з метою уникнення від кримінальної відповідальності може перешкоджати кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наявність двох ризиків, передбачених п.1, п.3,4 ст. 177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні у вчиненні якого підозрюється, відсутність постійного місця роботи та утриманців, більш м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Беручи до уваги те, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню та незаконно впливати на свідків, потерпілого, а також беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється в скоєнні злочину середньої тяжкості, про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

-заборонити цілодобово залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 ;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

-прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-заборонити відвідування місць масового скупчення людей.

Контроль за виконанням вказаного запобіжного заходу та постановкою ОСОБА_4 на облік покласти на начальника Харківський ВП ГУНП в Харківській області.

Строк дії ухвали до 24 липня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя: