ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/1118/18

29 травня 2018 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченоъ ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Рівне Рівненської області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, не одруженої, на утриманні неповнолітніх дітей не має, освіта середня, тимчасово не працюючої, депутатом ради не являється, державних нагород та пільг не має, раніше судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 303, ч.2 ст. 302 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на території м Костопіль, займалася звідництвом для розпусти, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства в частині підстав задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення статевих потреб, що проявлялось в організації безладних статевих контактів, з встановленням ведення статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції, створення загрози щодо зараження та поширення небезпечних хвороб, як серед повій, так і серед осіб, які користувались їх послугами. Так, ОСОБА_6 , близько шести місяців тому, біля приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке розташоване в АДРЕСА_2 , користуючись уразливим станом громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 , а саме відсутність джерел фінансування та постійного робочого місця втягнула останню у зайняття проституцією, що виразилось у підшуковуванні клієнтів чоловічої статті для надання останнім сексуальних послуг за грошову винагороду.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 303 КК України, тобто у втягненні особи в заняття проституцією з використанням уразливого стану особи, що виразилось у наступному (формулювання обвинувачення).

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 , перебуваючи на території м. Костопіль Рівненської області, займалася звідництвом для розпусти, суть якого полягала в посяганні на моральні засади суспільства в частині підстав задоволення сексуальних потреб окремих осіб, встановленні зв`язків між людьми за грошову винагороду для задоволення статевих потреб, що проявлялось в організації безладних статевих контактів, з встановленням ведення статевого життя виключно за винагороду, незважаючи на особисту симпатію зведених для цього осіб, сприянні проституції, створення загрози щодо зараження та поширення небезпечних хвороб, як серед повій, так і серед осіб, які користувались їх послугами.

Так, ОСОБА_4 , 10.04.2018 року звела для розпусти громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_3 , з невстановленим під час досудового розслідування громадянином, за надання сексуальних послуг в квартирі, що за адресою АДРЕСА_2 , де гр. ОСОБА_7 отримала грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень. 11.04.2018 року звела для розпусти громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_3 , з невстановленим під час досудового розслідування громадянином, за надання сексуальних послуг в квартирі, що за адресою АДРЕСА_2 , де гр. ОСОБА_7 отримала грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень. 12.04.2018 року звела для розпусти громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_3 , з невстановленим під час досудового розслідування громадянином, за надання сексуальних послуг в квартирі, що за адресою АДРЕСА_2 , де гр. ОСОБА_7 отримала грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень. 16.04.2018 року звела для розпусти громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_3 , з невстановленим під час досудового розслідування громадянином, за надання сексуальних послуг в квартирі, що за адресою АДРЕСА_2 , де гр. ОСОБА_7 отримала грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень. 17.04.2018 року звела для розпусти громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительку АДРЕСА_3 , з невстановленим під час досудового розслідування громадянином, за надання сексуальних послуг в квартирі, що за адресою АДРЕСА_2 , де гр. ОСОБА_7 отримала грошові кошти у сумі 1000 (одна тисяча) гривень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 302 КК України, тобто у звідництві для розпусти раніше судимою за цей злочин особою.

Під час досудового розслідування між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваною ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 15 травня 2018 року було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 303, ч.2 ст. 302 КК України.

Сторонами погоджено на призначення ОСОБА_4 за ч.2 ст. 302 КК України покарання у виді 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 303 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинаня менш суворого покарання більш суворим та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням встановивши іспитовий строк.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з`ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченою скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_8 погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечуваа проти затвердження угоди про визнання винуватості.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури, підозрюваною ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 473,475 КПК України, ст. ст. 70, 75, 302, 303 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду від 15 травня 2018 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000253 від 20.04.2018 року про визнання винуватості укладеної між прокурором Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 підозрюваною ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень перебачених ч.1 ст. 303 , ч.2 ст. 302 КК України і призначити покарання:

за ч.1 ст. 303 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч.2 ст. 302 КК України у виді 2 років позбавлення волі;

У відповідності зі ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки передбачені ч.1 ст. 76 п.1, 2 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: відсутні.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1