Справа № 161/7951/18
Провадження № 1-кс/161/4266/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 24 травня 2018 року
Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю:

старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого погодженого з прокурором за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.03.2018 року за № 0000907, - про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого, востаннє: 13 жовтня 2017 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ч.1 ст. 162, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, на основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він, 08.03.2018, близько 20 год. 30 хв., перебуваючи на дорозі поблизу будинку 94 по вул. Гущанська у м. Луцьку, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, з рук потерпілої ОСОБА_7 , шляхом ривка, повторно, відкрито викрав жіночу сумку вартістю 800 грн., в якій знаходився мобільний телефон марки «Nokia», вартістю 200 грн. та грошові кошти в сумі 200 грн., чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1200 грн.

09.03.2018 відомості про даний факт внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000907 за ознаками злочину, передбаченого 2 ст. 186 КК України.

26.03.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчий посилається на те, що по даному кримінальному провадженню ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину, раніше судимий, офіційно не працює, існують ризики передбачені п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000907 від 09 березня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України на строк тридцять днів, оскільки лише вказаний запобіжний захід, на думку сторони обвинувачення, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали з викладених у ньому мотивів.

Підозрюваний та захисник клопотання заперечили, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, 27.03.2018 року слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області винесено ухвалу про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком 60 днів, тобто до 25.05.2018 року включно, з визначенням суми застави в розмірі 35 240 грн.

Строк досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000907 09.03.2018 продовжено керівником Луцької місцевої прокуратури до трьох місяців.

Отже, слідчим суддею встановлено, що строк тримання під вартою підозрюваного закінчується 25.05.2018 р.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області під час розгляду питання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею були встановлені наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

ОСОБА_5 раніше судимий, в тому числі за вчинення умисних корисливих злочинів, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, санкція статті якого передбачає покарання до 6 років позбавлення волі, не працює, не має постійного джерела доходу, міцні соціальні зв`язки відсутні, а тому стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Окрім того, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину в період іспитового строку, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність та небажання стати на шлях виправлення, а тому є підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, визначених ч.1 ст.176 КПК України не здатен запобігти доведеним під час розгляду даного клопотання ризикам.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Так, слідчий суддя враховує, що слідчим на даний час не виконані всі необхідні слідчі дії в рамках досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, зокрема не долучено висновок судово-психіатричної експертизи, яка перебуває на виконанні ВОПЛ, не проведено інші слідчі та процесуальні дії, в яких може виникнути необхідність для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, не надано доступ до матеріалів кримінального провадження потерпілій чи її представнику, не надано доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному та його захиснику.

З огляду на наведене, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може залишити місце проживання з метою уникнення відповідальності за скоєне, незаконно впливати на потерпілу та свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, через що, враховуючи зазначені ризики у їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання цих ризиків, де не встановлено також об`єктивних даних, які б вказували на неможливість утримання підозрюваного під вартою за станом здоров`я чи потреби в отриманні медичної допомоги, а тому, враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає за доцільне продовжити підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строків, встановлених ст.197 КПК України.

Окрім того, розмір застави відповідно до ст. 183 КПК встановлюється за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Водночас це питання не вирішується при розгляді клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Розмір застави у такому випадку залишається незмінним.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого СВ Луцького ВП ГУ НП у Волинській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Луцької місцевої прокуратури ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000907 від 09 березня 2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, в межах строку досудового розслідування на 30 днів, а саме до 22 червня 2018 року включно.

Встановити строк дії ухвали до 22 червня 2018 року включно.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області ОСОБА_1