АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/691/18 Головуючий 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/1662/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.81 КК України
УХВАЛА
Іменем України

16 серпня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.03.2018р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Мінська від 01.02.2016р..

Приймаючи вищевказане рішення, суд першої інстанції вказав, що врахував відомості про особу засудженого ОСОБА_8 , які надійшли із Холодногірської виправної колонії (№18), згідно яких засуджений заохочень не має, за час відбування покарання отримував 22 стягнення, які на даний час погашені, відомості психологічної характеристики засудженого, згідно якої він не завжди адекватно реагує на події навкруги, рівень його конфліктності та агресивності вище середнього, засуджений правильно прогнозувати наслідки своїх вчинків він не в змозі, тому суд приходить до висновку, що засуджений не проявляє готовності до самокерованої правомірної поведінки, що свідчить про те, що на даний час засуджений сумлінною поведінкою не довів свого виправлення.

Згідно медичної довідки засуджений ОСОБА_8 має ряд захворювань проте вони, на думку суду, не є самостійною правовою підставою для застосування до нього вимог ст.81 КК України, оскільки під час судового розгляду не доведено, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці засуджений довів своє виправлення.

Захисник у поданій апеляційній скарзі, не погоджується з висновком суду, а тому просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою клопотання про застосування ст.81 КК України задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони захисту в підтримку поданої апеляційної скарги, з`ясувавши позицію прокурора, який підтримав рішення районного суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, ст.81 КК України встановлює умови та підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Запровадження вищевказаного правового інституту, згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст.50 КК України.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у згаданій Постанові Пленуму в п.17 оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Як вбачається з ухвали суду першої інстанції, (т.1 а.с.51-54) ОСОБА_8 засуджений вироком суду Заводського району м. Мінська від 01.02.2016р. за ч.1 ст.147 КК Республіки Білорусь до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 13.02.2017р. вирок суду Заводського району м. Мінська від 01.02.2016р. приведено у відповідність до законодавства України та ОСОБА_8 вважається засудженим за ч.1 ст.121 КК України до 4 років позбавлення волі.

Початок строку: 24.07.2015р., а кінець строку: 19.10.2018р..

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Проте, як пояснив сам засуджений в апеляційній інстанції, у зв`язку із станом здоров`я та відповідно до ст.118 КВК України на виробництві установи він не працевлаштований.

Згідно довідки Холодногірської виправної колонії (№18) (т.1 а.с.10-11) засуджений ОСОБА_8 мав 22 стягнення, які на даний час погашені але згідно заяви представника установи він має нове стягнення за самовільне залишення строю.

Згідно психологічної характеристики ОСОБА_8 від 15.01.2018 року, яку вивчав суд першої інстанції, встановлено: ступінь соціальної занедбаності засудженого - вище середньої; рівень конфліктності - вище середнього; рівень агресивності - вище середнього; правильно прогнозувати наслідки своїх вчинків - не в змозі; робити правильні висновки із того, що сталося - не в змозі і не бажає; є ознаки дисоціального розладу особистості; рівень ауто агресивності на цей час низький; рівень самоконтролю - нижче середнього; в умовах жорсткого психологічного або фізичного пресингу імовірність скоєння ним самогубства - невелика, а демонстраційного протестного членоушкодження - середня. На цей час, його психоемоційний стан задовільний.

Отже висновок суду, що засуджений ОСОБА_8 не має підстав, передбачених ст.81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення підтверджується вищенаведеними та дослідженими у суді доказами.

Разом з цим, колегія суддів враховує і думку представника Холодногірської виправної колонії №18, який заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення ОСОБА_8 , а тому приходить до переконання, що висновки суду повністю знайшли своє підтвердження матеріалами кримінального провадження.

Звідси, оскільки наявні докази не свідчать, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення то підстав для застосування до нього положення ст.81 КК України не має.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.03.2018р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді