Справа № 463/4627/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/585/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року у місті Львові

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 14 травня 2018 року щодо питання, яке вирішується судом під час виконання вироку,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 14.05.2018 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про визнання виконавчого листа № 1-кп/463/7/15 від 04.09.2017 року у справі № 463/4627/13-к таким, що не підлягає виконанню.
На вказану ухвалу суду ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати таким, що не підлягає виконанню, виданий у справі №463/4627/13-к виконавчий лист № 1-кп/463/7/15 від 04.09.2017 року.
На підтримання своїх апеляційних вимог ОСОБА_6 зазначає, що виконавчий лист № 1-кп/463/7/15 від 04.09.2017 року виданий помилково, з нього не вбачається, що ОСОБА_6 має якісь обов`язки як боржник. Більше того, ОСОБА_6 вказує, що з резолютивної частини вироку Личаківського районного суду м.Львова від 09.12.2015 року, а саме з формулювання «Майно вилучене в обвинувачених ОСОБА_9 ювелірні вироби та ОСОБА_6 - автомобіль, автомобільний причіп, зберігати до набрання вироком законної сили та після набрання вироком суду законної сили передати для виконання вироку в частині цивільного позову в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» вбачається те, що суд розпорядився майном, яке було вилучено під час досудового розслідування, цим самим виключив будь-яку можливість прямувати вилучене майно не на задоволення цивільного позову ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод». Тобто на думку апелянта зазначене формулювання має допоміжний характер і не містить зобов`язання вчиняти якісь дії на користь ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод».
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції захисник підтримав подану апеляційну скаргу, вважає можливим задоволення його заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, натомість прокурор заперечив вимоги апеляційної скарги ОСОБА_6 , вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.
Колегія суддів, заслухавши доповідача про обставини справи і зміст апеляційної скарги, пояснення прокурора та захисника, вивчивши матеріали провадження, встановила наступне.
Вироком Личаківського районного суду м.Львова від 09.12.2015 року ОСОБА_6 визнано винним за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України та ОСОБА_9 визнано винною за ч.1 ст.209, ч.2 ст.366 КК України. Також цим вироком суду стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_6 на користь ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» шкоду в розмірі 575080 гривень. Крім цього, прийнято рішення про те, що майно вилучене в обвинувачених ОСОБА_9 ювелірні вироби та ОСОБА_6 - автомобіль, автомобільний причіп, зберігати до набрання вироком законної сили та після набрання вироком суду законної сили передати для виконання вироку в частині цивільного позову в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Вирок суду набрав законної сили у встановленому порядку.
04.09.2017 року Личаківським районним судом м.Львова видано стягувачу ПрАТ «Львівський лікеро-горілчаний завод» виконавчий лист, за яким майно вилучене в обвинувачених ОСОБА_9 ювелірні вироби та ОСОБА_6 автомобіль, автомобільний причіп, передано для виконання вироку в частині цивільного позову в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».
Досліджуючи матеріали провадження суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що вироком суду цивільний позов задоволено в повному обсязі, виконавчий документ не може вважатись таким, що виданий помилково, оскільки арешт на автомобіль та причіп боржника накладався в тому числі для забезпечення позову, оскільки такий висновок суду є обґрунтованим і правильним.
Крім цього, суд апеляційної інстанції визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 в цілому, оскільки такі були ретельно досліджені судом першої інстанції і таким була дана вичерпна відповідь, та правильно встановлено те, що ОСОБА_6 є власником рухомого майна, реалізація якого спрямована на відшкодування шкоди, стягнутої вироком суду, і в будь-який інший спосіб, окрім як видача виконавчого документа арештоване майно не може передавитись на примусове виконання до органів виконавчої служби.
Крім цього, на момент розгляду апеляційної скарги, суду апеляційної інстанції не було надано апелянтом доказів про виконання вироку суду в частині цивільного позову.
Судом апеляційної інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції не встановлено.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 419, 539 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Личаківського районного суду м.Львова від 14 травня 2018 року щодо питання, яке вирішується судом під час виконання вироку, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 без задоволення.
Ухвала остаточна та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :
Судді :