Справа № 159/1647/18
Провадження № 1-кп/159/212/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2018 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі у кримінальне провадження №0000397, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2018 року, яке надійшло до суду з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Ковель, Волинської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця та громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

- 18.02.2003 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.185, ст.ст.75,104 КК України до двох років позбавлення волі з встановленням іспитового терміну строком на 1(один) рік;

- 21.05.2004 року Ковельським міським судом Волинської області за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ст.ст.70,71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5(п`ять) років; звільненого на підставі постанови Самбірського міського суду Львівської області від 27.04.2007 року звільненого умовно-достроково строком на 1 рік 9 місяців 04 дні;

- 08.07.2008 року Турійським районним судом Волинської області за ч.1 ст.162, ч.2 ст.296, ст.ст.70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 09.02.2012 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.277 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

- 15.03.2013 року Володимирецьким районним судом Рівненської області за ч.1 ст.199, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців; судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку;

про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення(злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив повторний корисливий злочин за наступних обставин.

На початку лютого 2018 року близько 18 години ОСОБА_4 , проживаючи з дозволу власника в житловому будинку АДРЕСА_2 , знаючи про те, що в приміщенні літньої кухні та сараю вказаного помешкання, доступу до яких він не мав, власник такого помешкання ОСОБА_5 зберігав особисті речі, з метою протиправного таємного заволодіння майном потерпілого, умисно, з корисливих мотивів, шляхом відкриття вікна, проник в приміщення літньої кухні, звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_5 електричний насос для відкачування води вартістю 1500 гривень. У подальшому, керуючись єдиним злочинним умислом, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на заволодіння чужим майном, 17.02.2018 року близько 20 години ОСОБА_4 , з метою таємного викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, через отвір у стіні проник у приміщення сараю, розташованого на подвір`ї вище зазначеного житлового будинку по АДРЕСА_2 , звідки повторно таємно викрав належний ОСОБА_5 електричний рубанок марки «Phiolent P2-82» вартістю 931 гривня та стрічкову шліфувальну машину марки «ЛШМ-76/900» вартістю 863 гривні 33 копійки, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3294 грн. 33 коп.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні інкримінованого йому діяння визнав повністю та показав суду наступне. Дійсно, він, проживаючи у будинку АДРЕСА_2 , де винаймав житло, через брак коштів вирішив вчинити крадіжку майна власника будинку ОСОБА_5 , для чого в лютому 2018 року він проник у приміщення літньої кухні та сараю, ключів від яких він не мав та не мав вільного доступу до вказаних приміщень, та викрав звідки спочатку електричний насос, а потім електричний рубанок та шліфувальну машинку. Показав, що про наявність у приміщенні літньої кухні та в сараї вище згаданого майна він знав раніше, оскільки в присутності господаря помешкання заходив разом з ним до вказаних приміщень і бачив там згадане майно. Показав, що намір викрасти вище перелічене майно потерпілого у нього виник по причині відсутності грошових коштів, які необхідні були для лікування дитини. На даний час повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив суду про те, що обвинувачений ОСОБА_4 винаймав у нього житло будинок АДРЕСА_2 . У лютому 2018 року він виявив крадіжку з літньої кухні та сараю за вище вказаною адресою належних йому електричного рубанку, шліфувальної машинки та електричного насоса. Запідозривши у крадіжці ОСОБА_4 , який винаймав у нього помешкання, він запропонував йому добровільно повернути викрадене майно, однак, обвинувачений заперечував свою причетність до крадіжки і лише після звернення до поліції визнав свою вину та повернув викрадене. На даний час йому повністю відшкодовано вартість викраденої шліфувальної машинки та повернуто електричний рубанок і електронасос. Претензій до обвинуваченого він не має та прохає призначити ОСОБА_4 покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , винуватість останнього у скоєнні інкримінованого йому діяння повністю доведена і показами потерпілого ОСОБА_5 та іншими зібраними у даному кримінальному провадженні доказами, фактичні обставини щодо яких не оспорюються учасниками судового провадження.

Аналізуючи вище наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення(злочину), яке виразилось у повторному таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у приміщення, і кваліфікація таких дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України є вірною.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення (злочину), який відносяться до категорії тяжких злочинів, та особу винного у їх сукупності, наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин справи.

Так, до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд відносить повне визнання ним своєї вини та щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні відсутні.

Крім того, судом враховується і те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше вже неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі, за злочини проти власності, за місцем проживання та за місцем відбування попереднього покарання обвинувачений характеризується посередньо, до адміністративної відповідальності не притягався, на даний час офіційно ніде не працює, однак, має джерело доходу, заробляючи не офіційно на оздоблювальних та ремонтних роботах (що об`єктивно підтверджено характеристикою дільничого Ковельського ВП ГУНП у Волинській області), має на утриманні малолітню дитину. Також судом враховується те, що потерпілий не настоює на суворому покаранні обвинуваченого та прохає призначити останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі, претензій до обвинуваченого не має.

Із урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без його ізоляції від суспільства.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст.100 КПК України. Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні 2002 грн. за проведення судової товарознавчої експертизи та судової дактилоскопічної експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування запобіжний захід у виді особистого зобов`язання слід залишити попередній - до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374,376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, встановивши йому іспитовий термін строком на 2(два) роки, якщо він протягом вказаного терміну не вчинить нового злочину та виконуватиме такі покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за обвинуваченим ОСОБА_4 на період іспитового терміну покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання обвинуваченого.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні в сумі 2002 гривень(дві тисячі дві) гривні за проведення судово-товарознавчої експертизи та судово-дактилоскопічної експертизи.

Речові докази у даному кримінальному провадженні - електричний рубанок марки «Phiolent P2-82» та стрічкову шліфувальну машину марки «ЛШМ-76/900», які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 - залишити в користуванні останнього.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання залишити попередній - до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуюча : ОСОБА_1