Справа № 307/880/17
Провадження № 1-кп/307/155/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2018 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурорів ОСОБА_3 ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , потерпілих ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , їх представника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівці, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 28 січня 2017 р. о 03.40 год., керуючи автомобілем марки «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 та їдучи по автодорозі сполученням Мукачеве-Рогатин-Львів м. Тячів по вул.. Незалежності, грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 12.4, 12.9 «б», 14.2 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «смуга руху», «безпечна швидкість» та «обгін»)ПДР України, якими передбачено:

п. 1.10 - швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах; смуга руху - поздовжня смуга на проїзній частині завширшки щонайменше 2,75 м, що позначена або не позначена дорожньою розміткою і призначена для руху нерейкових транспортних засобів; обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху;

п. 1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.;

п. 12.9 б) - перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил;

п. 14.2 - перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: а) жоден з водіїв транспортних засобів, які рухаються за ним і яким може бути створено перешкоду, не розпочав обгону; б) водій транспортного засобу, який рухається по переду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ( перестроювання) ліворуч; в) смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані; г) після обгону зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу.

Тобто здійснюючи маневр обгону невстановленого автомобіля ОСОБА_5 виїхав на зустрічну смугу, де навпроти будинку № 185 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який рухався в попутному з ним напрямку по лівому узбіччі дороги, в результаті чого потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна спинки носу, крововилива на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобно-тім`яній області, обмежено-дифузних губарахноїдальних крововиливів та зливних вогнищ коркового геморагічного некрозу на полюсах і очних поверхнях лобної долі головного мозку, переломовивиху 2-3 шийних хребців з повним розривом шийного відділу шинного мозку, компресійного перелому тіл 7-8 грудних хребців, множинних двобічних переломів ребер: справа - 3,4,5,6,7 по середньо-ключичній і передньо-підпахвинній лініям, 7,8,9,10,11,12 по навколохребтовій лінії, ліва - 3,4,5,6,7 по передньо-підпахвинній лінії; 7,8,9 по навколохребтовій лінії, закритого переломо-вивиху головки правої променевої кістки, множинних зливних синців тильних поверхонь обох кистей, забійно-рваної рани задньо-зовнішньої поверхні правого стегна з переходом на задню поверхню правої гомілки, закритих переломів обох стегнових кісток і правої великогомілкової кістки в нижній третині з утворенням неправильно-трикутної форми уламків обернутих широкими поверхнями до заду, а також масивних крововиливів в задні групи м`язів нижніх кінцівок, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 27 від 22.02.2017 р. відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як потягли за собою смерть потерпілого ОСОБА_10 на місці події.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину свою визнав та пояснив, що 28.01.2017 р. близько 4 години ранку він керував автомобілем у м. Тячів по напрямку руху до с. Нересниця, де проживає. В цей час, біля заправки ВОК,за м. Тячів, здійснюючи маневр обгону, його засліпив, їдучий назустріч автомобіль і тоді він почув удар у ліву нижню частину його автомобіля, однак не зупинився, так як подумав, що збив щось похоже на звіря, можливо собаку. Після цього, проїхавши більше 500 м. він все-таки вирішив зупинитись і оглянути автомобіль. Оглянувши автомобіль, побачив, що пошкоджено ліву його частину, а саме, крило, бампер і бокове скло. Стверджує, що в той час він і не міг подумати, що збив людину, вважав, що це була собака, яка раптово підбігла йому під автомобіль під час обгону іншого автомобіля, а тому назад до місця пригоди не повертався, поїхав додому в с. Нересниця. Також стверджує, що в той час на місці пригоди він ніякого пішохода не бачив, на обочину дороги не з`їжджав. Зранку, приблизно о 6-7 год. йому. зателефонували працівники поліції і повідомили його про те, що він збив чоловіка, і попросили його приїхати до відділу поліції. Приїхавши в м. Тячів, приблизно о 10-11 год., він разом із слідчим ОСОБА_11 пішли в лікарню на медогляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння. У вчиненому щиросердечно розкаюється та просить суд суворо його не карати та звільнити від покарання на підставі акту амністії. В задоволенні цивільного позову просить відмовити в повному обсязі, оскільки він добровільно відшкодував потерпілим 20 000 доларів США, що стверджується розпискою.
Розглянувши кримінальне провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується, крім визнавальних його показів, зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона була дружиною покійного ОСОБА_10 . Їй відомо, що її чоловік йшов зі сторони смт. Буштино і його збив автомобіль. Стверджує, що водій автомобіля і пасажири були в стані алкогольного сп`яніння. Вона є інвалідом і її покійний чоловік вів догляд за нею, заробляв кошти на їх проживання, багато коштів йде їй на лікування. Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Обвинуваченого просить покарати відповідно до закону.
Потерпілий ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що він є сином покійного ОСОБА_10 28.01.2017 р. приблизно 6 год. ранку він зателефонував на мобільний телефон своєму батьку, однак трубку підняли працівники поліції і повідомили його про аварію. Через 20 хв. він був на місці ДТП, і побачив, що його батько лежить на дорозі мертвий. Освітлення, де сталося ДТП було хороше. Поліція його повідомила, що його батька збив автомобіль, і вони не знали, хто саме. На другий або третій день працівники поліції повідомили їх, що батька збив ОСОБА_5 . Обвинувачений відшкодував їм 20 000 доларів США, однак вказані кошти пішли на поховання батька і на лікування його матері. Цивільний позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, мотивуючи тим, що їм потрібні кошти, щоб поставити батькові пам`ятник і на утримання матері, оскільки вона є інвалідом, багато коштів йде на її лікування та утримання. Обвинуваченого просить покарати відповідно до закону.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що 28.01.2017 року він разом з обвинуваченим поїхали в с. Сокирницю на зустріч з другом. За кермом автомобіля був ОСОБА_5 , а він сидів спереді на пасажирському сидінні. Повертаючись додому в напрямку с. Бедевля, обвинувачений здійснив маневр обгону, і в той час вони почули удар. Під час маневру на зустріч їм їхав автомобіль червоного кольору. За м. Тячів, проїхавши заправку ВОК вони зупинилися, вийшовши з автомобіля вони побачили, що ліва частина автомобіля вбита. Вони подумали, що наїхали на собаку. Обвинувачений їхав приблизно на швидкості 70-80 км/год. Після обвинувачений повіз його додому. Наступного дня йому зателефонував обвинувачений і повідомив, що він збив людину. На обід йому зателефонували працівники поліції і попросили прийти у відділ поліції для дачі пояснень.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що точної дати не пам`ятає, близько 3 год. ранку, він проводив свою дівчину. Вони йшли з вул.. Комсомольська до вул.. Незалежності в м. Тячів у сторону центра. По дорозі по вул.. Незалежності біля магазину «Майстер» з лівої сторони вони побачили лежачого на тротуарі чоловіка, який був весь крові. Підійшовши до нього, побачив, що у нього були очі відкриті і він важко дихав. Тоді він з мобільного телефону подруги зателефонував до станції швидкої медичної допомоги. Однак, вона не приїжджала. Через 10-15 хв. проїжджав по дорозі патрульний автомобіль, і він зупинив їх, сказав їм, щоб вони викликали швидку, так як після його виклику вони не приїхали ще. Через 5-10 хв. після того, як зателефонував працівник поліції, приїхала швидка допомога. Лікар швидкої повідомив, що той чоловік помер. На той час він не знав, хто саме лежав на тротуарі. Після йому сказали, що то був батько його друга ОСОБА_12 .
Протоколом огляду місця ДТП, схемою до протоколу огляду місця ДТП та фото таблицями до них від 28.01.2017 р., встановлено місце вчинення ДТП ( Т 1 а.с. 1 35-148).

Відповідно до висновку експерта № 252 від 05.02.2017 р. підтверджено, що в результаті проведеної судово-токсикологічної експертизи крові з вени ОСОБА_5 в крові не виявлено метиловий, етиловий, пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери. (Забір крові проведено 28.01.2017 р. о 15.30 год. ) ( Т 1 а.с. 163-164 ).

Відповідно до протоколу огляду місця події та фото таблицями до нього від 28.01.2017 р. оглянуто автомобіль марки «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 , світло-синього кольору де виявлено пошкодження транспортного засобу та волосся. (Т 1 а.с. 165-172 ).

Згідно висновку експерта № 27 від 22.02.2017 р. стверджено, що смерть потерпілого ОСОБА_10 , 1949 р.н. наступила від важкої поєднаної краніо-вертебральної травми, що супроводжувалась забоєм головного мозку, переломовивихом 2-3 шийних хребців з повним розривом шийного відділу спинного мозку з послідуючим висхідним набряком спинного мозку та защемленням стовбура у великий потиличний отвір. Що ж стосується давності настання смерті, то приймаючи до уваги стан трупних плям, а також вираженість трупного заклякання, експерт вважає, що смерть потерпілого ОСОБА_10 , наступила за 8-10 год. до розтину.
При судово-медичному дослідженні трупа були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна спинки носу, крововилива на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобно-тім`яній області; обмежено-дифузних губарахноїдальних крововиливів та зливних вогнищ коркового геморагічного некрозу на полюсах і очних поверхнях лобної долі головного мозку; переломовивиху 2-3 шийних хребців з повним розривом шийного відділу шинного мозку; компресійного перелому тіл 7-8 грудних хребців; множинних двобічних переломів ребер: зправа - 3,4,5,6,7 по середньо-ключичній і передньо-підпахвинній лініям; 7,8,9,10,11,12 по навколохребтовій лінії; ліва - 3,4,5,6,7 по передньо-підпахвинній лінії; 7,8,9 по навколохребтовій лінії; закритого переломо-вивиху головки правої променевої кістки; множинних зливних синців тильних поверхонь обох кистей; забійно-рваної рани задньо-зовнішньої поверхні правого стегна з переходом на задню поверхню правої гомілки; закритих переломів обох стегнових кісток і правої великогомілкової кістки в нижній третині з утворенням неправильно-трикутної форми уламків обернутих широкими поверхнями дозаду, а також масивних крововиливів в задні групи м`язів нижніх кінцівок.
Переломи стегнових кісток, а також правої великогомілкової кістки з пасивними крововиливами в оточуючі переломів задні групи м`язів, переломи ребер по навколохребтовим лініям, крововилив в праву навколониркову жирову капсулу, а також розриви задньої поверхні правої долі печінки могли уникнути по ударному механізму, від дії тупих твердих предметів, цілком можливо при ударі виступаючими частинами рухаючогося автомобіля марки «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 при наїзді на потерпілого.
Садно спинки носу, крововилив на внутрішній поверхні м`яких тканин лови в лобно-тім`яній області, забій лобних долей головного мозку, а також зеломовивих 2-'3 шийних хребців з повним розривом шийного відділу спинного мозку могли виникнути по ударно-розгинальному механізму, цілком можливо при падінні після придачі тілу попереднього прискорення ( виступаючими частинами легкового автомобіля ) з послідуючим ударом попередньою поверхнею чола о тверде покриття дороги.
Переломи ребер по середньо-ключичній і передньо-підпахвинним лініям, переломи 7-8 грудних хребців, а також переломовивих головки правої променевої кістки і синці тильних поверхонь обох кистей могли виникнути при падінні, після придачі тілу попереднього прискорення ( виступаючими частинами легкового автомобіля ) з послідуючим ударом передньою поверхнею тулуба і тильними поверхнями обох кистей о тверде покриття дороги.
Краніо-вертебральна травма з ушкодженням головного мозку та шийного відділу спинного мозку згідно п.п.2.1.1. Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 р відноситься до групи тяжких тілесних ушкоджень, так-як потягли за собою смерть потерпілого.
Інші ушкодження ( переломи ребер і кісток кінцівок, а також забійно- рвана рана ) в комплексі згідно п.п.2.2.2. Наказу № б МОЗ України від 17.01.1995 р. відноситься до групи тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, так-як подібного характеру тілесні ушкодження при звичайній їх течії викликають розлад здоров`я, більше 21-го дня.
Приймаючи до уваги характер і локалізацію вищеописаних тілесних ушкоджень експерт вважає, що потерпілий в момент первинного контактування з легковим автомобілем знаходився у вертикальному положенні, причому удар виступаючими частинами транспортного засобу в область нижніх кінцівок послідував ззаді.
Приймаючи до уваги характер, локалізацію та ступінь тяжкості вищеописаних тілесних ушкоджень експерт вважає, що навіть при наданні своєчасної, кваліфікованої та спеціалізованої медичної допомоги врятувати життя потерпілого було б малоймовірним.

Згідно судово-токсилогічного дослідження в крові та сечі від трупа громадянина ОСОБА_10 етилового спирту не виявлено. (Т 1 а.с. 205-211.)

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 22/03 від 13.03.2017 р., стверджено, що на момент проведення огляду транспортного засобу робоча гальмівна система автомобіля «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 була працездатною і її технічний стан відповідав вимогам ПДР України. При дослідженні системи рульового керування автомобіля «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 встановлено, що на момент огляду і експертної перевірки дана система була працездатною і відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДРУ. При дослідженні зовнішніх світлових приладів автомобіля «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 встановлено, що на момент огляду і експертної перевірки робота даних приладів відповідала вимогам на експлуатацію, передбаченими ПДРУ. Оскільки на момент проведення досліджень робоча гальмівна система, система рульового керування та системи освітлення автомобіля «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 були працездатними, відповідають вимогам на їх експлуатацію, встановленими ПДРУ, вирішення даного запитання стосовно цих систем позбавлене технічного змісту. (Т 1 а.с. 212-215).

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 23/03 від 24.03.2017 р., стверджено, що у заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 у відповідності до вимог п.п. 1.5, 12.4, 12.9 б, 14.2 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «смуга руху», «безпечна швидкість» та «обгін») ПДРУ повинен був, з технічної точки зору, вести свій автомобіль зі швидкістю не більше 60 км/год., не виїжджаючі на узбіччя, перед початком обгону переконатися, що це буде безпечно для інших учасників руху. З технічної точки зору, при заданих вихідних даних, водій автомобіля «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 ОСОБА_5 мав технічну можливість уникнути наїзду в даній дорожній ситуації і полягала ця технічна можливість у виконанні вказаним водієм п.п. 1.5, 12.4, 12.9 б, 14.2 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «смуга руху», «безпечна швидкість» та «обгін») ПДРУ, тобто для уникнення наїзду водієві автомобіля ОСОБА_5 , з технічної точки зору, достатньо було діяти так, як вказано в п. 1 даного дослідження. При заданих вихідних даних, необхідною умовою даної ДТП, з технічної точки зору, є факт невідповідності дій водія автомобіля «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 ОСОБА_5 вимогам п.п. 1.5, 12.4, 12.9 б, 14.2 та 1.10 (в частині тлумачення поняття «смуга руху», «безпечна швидкість» та «обгін») ПДРУ, що знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з фактом ДТП та її наслідками. (Т 1 а.м. 220-221 )

Оцінивши в сукупності вище наведені зібрані по справі докази, які узгоджуються між собою щодо фактичних обставин справи, суд кваліфікує вищенаведені дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України: як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Твердження потерпілої ОСОБА_7 щодо керування ОСОБА_5 у стані алкогольного сп`яніння спростовується вище наведеними дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема, висновком експерта № 252 від 05.02.2017 р., яким підтверджено, що в результаті проведеної судово-токсикологічної експертизи крові з вени ОСОБА_5 в крові не виявлено метиловий, етиловий, пропілів, бутиловий, аліловий спирти та їх ізомери.

При обранні міри покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризуються позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 : щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 : судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати міру покарання у виді позбавлення волі на певний строк та звільнити його від призначеного покарання на підставі акту амністії, оскільки він є батьком малолітнього сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і вчинив дане необережне кримінальне правопорушення не будучи в стані алкогольного сп`яніння або в стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів.

Згідно до ст. 1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх, сина дочку, визнаних інвалідами.

З вищенаведених досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що ОСОБА_5 у відповідності до ст..1 п. в Закону України Про амністію у 2016 році звільняється від покарання, як основного, так і додаткового.

При вирішенні цивільного позову потерпілих суд приходить до наступного висновку.

Так, при вирішенні позову потерпілих про стягнення матеріальної шкоди, пов`язаної з надгробним пам`ятником, в розмірі 41 500 грн., суд вважає, що в задоволенні його слід відмовити, оскільки матеріалами справи, зокрема, рахунком фактурою №171118-01 (Т-1 а.с.93) стверджено, що вартість комплексного гранітного пам`ятника ГО-069 становить 41 500 грн., однак жодного доказу не надано, що такий придбаний потерпілими та встановлений померлому ОСОБА_12 .

При вирішенні цивільного позову потерпілих про відшкодування моральної шкоди, суд враховує фізичні і психічні їх страждання у зв`язку з втратою рідної людини, а тому необхідність відновлення душевної рівноваги, суд оцінює в грошовому виразі в розмірі по 250 000 ( двісті п`ятдесят тисяч ) гривень кожному з потерпілих. При цьому, суд вважає, що у вказану суму моральної шкоди слід зарахувати вже виплачену суму потерпілим 20 000 (двадцять тисяч) доларів США, що станом на 31.01.2018 року згідно курсу долара США НБУ становило 560 000 ( п`ятсот шістдесят тисяч) гривень.

Як потерпілими, так ОСОБА_5 в судовому засіданні визнано факт того, що останнім сплачено ОСОБА_7 та ОСОБА_16 в рахунок погашення заподіяної шкоди 20 000 (двадцять тисяч ) доларів США. Це також підтверджено нотаріально посвідченою, заявою ОСОБА_17 та ОСОБА_16 , в якій зазначено, що ОСОБА_5 повністю відшкодував витрати потерпілим.

Суд вважає, що суму в розмірі 20 000 ( двадцять тисяч ) доларів США, слід зарахувати у відшкодування потерпілим моральної шкоди в рівних долях в розмір по 10 000 доларів кожному, що становить по курсу долара США НБУ по 280 000 гривень, оскільки доказів того ці кошти були витрачені останніми на матеріальні потреби пов`язані з померлим ОСОБА_12 суду не надано.

Таким чино, суд вважає, що моральна шкода в розмірі 500 000 ( п`ятсот тисяч) грн.., яку просять стягнути потерпілі з ОСОБА_5 на час розгляду справи уже відшкодовано, а тому в задоволенні цих вимог слід відмовити.

Щодо стягнення шкоди щомісячної довічної шкоди в розмірі 1106,97 грн. на утримання непрацездатної дружини ОСОБА_16 померлого ОСОБА_12 суд дійшов до наступного висновку.

За змістом абзацу 1 частини першої та частини другої статті 1200 ЦК України у разі смерті потерпілого право на відшкодування шкоди мають непрацездатні особи, які були на його утриманні або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина потерпілого, народжена після його смерті.

Факт перебування особи на утриманні померлого має значення для відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» непрацездатні члени сім`ї загиблого, які мали самостійний заробіток або одержували пенсію на час його смерті, можуть бути визнані утриманцями потерпілого, якщо частка заробітку останнього, що припадала на кожного з них, була основним і постійним джерелом їх існування. Розмір відшкодування у зв`язку з втратою годувальника у цих випадках визначається з його заробітку без врахування заробітку або пенсії, що одержували зазначені особи.

Сам факт проживання за однією адресою із загиблим не може свідчити про перебування на його утриманні.

Судом встановлено, що померлий ОСОБА_12 був пенсіонером і за життя отримував пенсію у розмірі 1475,96 грн. щомісячно, що підтверджено довідкою № 405 від 09.10.2018 року Тячівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області.

Разом з цим із показів потерпілої ОСОБА_16 судом встановлено, що остання також є пенсіонером і отримує пенсію в розмірі 1707 грн.

Ці твердження потерпілої ніхто з сторін не спростував, а тому суд бере їх до уваги як доказ.

Таким чином, суд вважає, що потерпіла ОСОБА_16 отримуючи пенсію у більшому розмірі ніж її покійний чоловік не була на утриманні останнього і пенсія останнього не була джерелом її існування.

Тому враховуючи вище наведене, суд вважає, що і в задоволенні цих вимог слід відмовити.

Речовий доказ автомобіль «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_5 , слід повернути власнику ОСОБА_5 .

Речовий доказ волосся, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження, слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ шапка, уламки частин автомобіля, які передано на зберігання в кімнату речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області, слід знищити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 370, 371, 373-376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначити ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286 КК України п`ять років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання, як основного, так і додаткового, у виді позбавлення волі на п`ять років з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на три роки, на підставі акту амністії.

Речовий доказ автомобіль «Audi Q7» державний номерний знак Литви НОМЕР_1 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_5 - повернути власнику ОСОБА_5 .
Речовий доказ волосся, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ шапка, уламки частин автомобіля, які передано на зберігання в кімнату речових доказів Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 та ОСОБА_16 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди, матеріально шкоди та щомісячної довічної шкоди на утримання непрацездатної дружини ОСОБА_16 - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1