Справа № 464/5186/18
пр.№ 1-кп/464/448/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2018 м.Львів
Сихівський районний суд міста Львова
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження № 0001487 від 08.05.2018 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Салаші Яворівського району Львівської області, українки, громадянки України, працюючої провідним фахівцем з постачання у ПАТ «Концерн ХлібПром», з вищою освітою, не судимої, розлученої, має на утриманні сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_3
захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

установив:

обвинувачена ОСОБА_3 07.05.2018 приблизно о 21.30 год., керуючи транспортним засобом марки «Шкода», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним у м.Льовові по пр.Ч.Калини в напрямку вул.Стуса, порушила вимоги Розділу 1 пп.1.5.; Розділу 2 пп.2.3 б, д; Розділу 18 пп.18.1 Правил дорожнього руху України, які виразились в тому, що була неуважною, не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагувала на її зміну, своїми діями створила загрозу безпеці дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться неподалік будинку № 9 по пр.Ч.Калини у м.Львові, по якому в цей час зліва направо по ходу руху автомобіля, рухався у темпі спокійного кроку пішохід ОСОБА_6 , не зменшила швидкості та своєчасно не зупинила керований нею автомобіль, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_6 . У результаті порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху України, пішохід ОСОБА_6 згідно висновку судово-медичної експертизи № 199/18 від 05.07.2018 отримав рану на голові, закриті переломи 5, 6, 7 ребер справа, забій-розрив обидвох легень з поступленням повітря у плевральні порожнини; відкритий багато відламковий перелом обидвох кісток правої гомілки. Всі ушкодження, заподіяні тупими предметами, могли утворитися 07.05.2018 в момент дорожньо-транспортної пригоди, були небезпечними для життя на момент заподіяння та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження. Таким чином, ОСОБА_3 07.05.2018 приблизно о 21.30 год., керуючи автомобілем марки «Шкода», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним у м.Львові по пр.Ч.Калини в напрямку вул.Стуса, грубо порушила вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, а саме наїзд керованого нею автомобіля на пішохода ОСОБА_6 .
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватість у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, ствердивши факт вчиненого нею кримінального правопорушення, в час, спосіб та при зазначених в обвинувальному акті обставинах. Докази, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю, не оспорюючи їх. У вчиненому щиро розкаюється, перед потерпілим вибачилася, просить суворо не карати і врахувати, що повністю відшкодувала потерпілому моральну шкоду.
На підставі повного визнання своєї винуватості обвинуваченою, яке судом визнається достовірним, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому, учасникам роз`яснено і зрозуміло зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку. Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд обмежив дослідження доказів допитом потерпілого, обвинуваченої, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.
Допитаний судом потерпілий ОСОБА_6 показав, що після скоєного наїзду обвинувачена викликала швидку медичну допомогу, надала йому самостійно допомогу, крім цього, і на даний час допомагає, моральну шкоду йому відшкодувала, претензій матеріального характеру до неї не має, просить суворо не карати.
Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України є вірною, оскільки вона порушила правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодженні.
Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який законодавцем віднесений до тяжкого злочину, особу винної та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судима, працює провідним фахівцем з постачання у ПАТ «Концерн ХлібПром», в роботі використовує автомобіль, так як виконує додаткові доручення у відділі постачання, розлучена, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, виховувалась без батька, допомагає своїй матері ОСОБА_8 , яка є особою пенсійного віку.

Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій немає.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою вона обвинувачується у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами з огляду на те, що обвинувачена працевлаштована та її робота безпосередньо пов`язана із керуванням транспортним засобом. Також суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування призначеного основного покарання і звільнення її від відбування такого, надавши іспитовий строк тривалістю в один рік, який буде для неї оптимальним, покаже стійкість такого виправлення, неможливість вчинення нею в подальшому інших злочинів із покладенням відповідно до ст.76 КК України, обов`язків.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави в розмірі 4290 гривень.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись статтями 349, 368-371, 373-374 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік, протягом якого вона не вчинить нового злочину та належно виконає покладені на неї обов`язки.
Згідно п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Тривалість іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з моменту оголошення вироку.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 14 травня 2018 року (справа № 461/3387/18, провадження № 1-кс/461/3320/18), на автомобіль марки «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_3 , скасувати.

Речовий доказ: автомобіль марки «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_3 , - повернути останній.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 4290 грн.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору, а іншим учасники судового провадження на їх вимогу.

Головуючий ОСОБА_1