Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/4610/14-к
Провадження №1-кп/523/20/18
І м е н е м У к р а ї н и
18.04.2018 року м.Одеса
Суворовський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
адвокатів-захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
обвинувачених - ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
потерпілих - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-03.04.2012 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.309 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2, 309 ч.2 КК України,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого середню-спеціальну освіту, розлученого, офіційно не працюючого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, останній раз:
-24.07.2009 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.12.2009 року ухвалою апеляційного суду Одеської області вищевказаний вирок змінено, дії ОСОБА_12 перекваліфіковано зі ст.187 ч.2 на ст.186 ч.2 КК України та визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін, звільнився 14.02.2012 року умовно-достроково, невідбуте покарання складає 4 місяці 16 днів,
в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.2 КК України,
ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, маючого середню освіту, неодруженого, офіційно не працюючого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого, останній раз:
-13.06.2016 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
25.10.2013 року приблизно о 04 год. 00 хв. ОСОБА_11 разом з ОСОБА_12 , знаходячись по вул.Миколаївська дорога, 162 в м.Одеса, побачили відкриту хвіртку території ТОВ «Сан-Марін», після чого, за попередньою змовою, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, через відкриту хвіртку, пройшли на вказану територію, де побачили складені на землю шість рекламних щитів марки «Призматрон», які належать ТОВ «СКФ», генеральним директором якого являється ОСОБА_16 . Вказані щити ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з корисливих мотивів визначили об`єктом свого злочинного наміру. Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 залізли на верхній щит та витягли з нього три алюмінієвих планки, з яких складається рекламний щит, чим завдали матеріального збитку ТОВ «СКФ» на загальну суму 1534 гривень 50 копійок, але довести свій злочинний намір до кінця їм не вдалося, з причин, що не залежали від їх волі та свідомості, так як були затримані співробітниками міліції (поліції) на місці скоєння злочину.
Крім того, 26.03.2014 року близько 16:20 год. ОСОБА_11 , знаходячись по вул.Ізвестковій (вул..Вапняній) у м.Одесі, незаконно придбав за грошові кошти у сумі 350 гривень у невстановленої в ході досудового розслідування та судового слідства особи 2 мл особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - опій ацетильований, для власного вживання.
Окрім цього, 02.04.2014 року близько 19:00 год. ОСОБА_11 , знаходячись по вул.Ізвестковій (вул..Вапняній) у м.Одесі, незаконно придбав за грошові кошти у сумі 350 гривень у невстановленої в ході досудового розслідування та судового слідства особи 2 мл особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено - опій ацетильований, для власного вживання.
В той же час, 31.07.2014 року приблизно о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_12 , знаходячись з тильної сторони будинку №156 по проспекту Добровольського в м.Одесі, побачив раніше незнайому йому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка рухалась по алеї вздовж тильної сторони будинку №156 по проспекту Добровольського в м.Одесі, йому на зустріч. ОСОБА_12 , рухаючись по алеї з тильної сторони будинку №156 по проспекту Добровольського в м.Одесі на зустріч ОСОБА_17 побачив, що у ОСОБА_17 на шиї наявний золотий ланцюжок з хрестиком, побачивши який у ОСОБА_12 виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_17 , майно якої визначив предметом свого злочинного посягання. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_12 , підійшов ззаду до ОСОБА_17 та руками схопив золотий ланцюжок, вагою 8 грамів, вартістю 8000 гривень, на якому знаходився золотий хрестик з діамантом, вагою 4 грама, вартістю 4000 гривень, та зірвав їх з шиї ОСОБА_17 . Після чого ОСОБА_12 з місця скоєння злочину зник, однак його дії були помічені громадянами, які повідомили співробітникам міліції (поліції) про вчинений злочин. Отримавши прикмети злочинця працівники міліції (поліції) почали наздоганяти ОСОБА_12 , а в подальшому затримали останнього в приміщенні ліфту першої парадної будинку №118 по проспекту Добровольського в м.Одесі, де переховувався ОСОБА_12 . Своїми злочинними діями ОСОБА_12 спричинив матеріальний збиток ОСОБА_17 на загальну суму 12 000 гривень.
Окрім цього, 17.10.2017 року біля 21 години 30 хвилин, ОСОБА_12 разом із ОСОБА_13 , знаходячись за адресою: м.Одеса, вул.Миколаївська дорога, 281, побачили комунікаційний колодязь, біля якого знаходилась кришка люка з основою. В цей час, у ОСОБА_12 з ОСОБА_13 виник умисел на таємне викрадення даної кришки люка з основою, яка належить ПАТ «Укртелеком». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, впевнившись, що їх діями ніхто не спостерігає, зняли з кабельного колодязю С2459, що розташований за адресою: м.Одеса, вул..Миколаївська дорога, 281, чавунну кришку люка з основою, загальною вартістю 1575 грн. 90 коп. та сховали неподалік від місця вчинення злочину.
Після чого ОСОБА_12 та ОСОБА_13 намагалися на автомобілі марки «ВАЗ 2104», д/н НОМЕР_1 , перевести викрадене майно, яке належить ПАТ «Укртелеком» до місця його продажу, однак були зупинені працівниками поліції.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених в обвинувальних актах обставинах визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінальних правопорушень, та пояснив, що дійсно він разом зі своїм знайомим ОСОБА_12 , в ранковий період часу, точної дати вказати не зміг, зайшли до бази «Сан Марін», де побачили рекламні щити, що були в розібраному виді, які вони вирішили викрасти з метою здачі на металобрухт та отримання грошових коштів. У зв`язку із чим вони взяли три планки, залишили їх біля паркану, однак в послідуючому все ж таки були затримані.
Стосовно інкримінованих йому кримінальних правопорушень за ст.309 ч.2 КК України, обвинувачений ОСОБА_11 , в судовому засіданні пояснив, що дійсно він із своїм знайомим на імя ОСОБА_18 , прізвища якого не пам`ятає, придбали шприци, змішали краплі з придбаним наркотиком опієм, та ввели їх ін`єкційно. Уточнивши при цьому, що купували вищевказані заборонені речовини лише для власного вживання. В послідуючому в квітні місяці його було затримано.
Разом з тим обвинувачений ОСОБА_11 , даючи свої покази в судовому засіданні зазначив, що щиро кається в скоєних ним кримінальних правопорушеннях, усвідомив протиправність своїх дій, визнає свою вину в повному обсязі, просив не призначати йому суворого покарання, з врахуванням важкого стану його здоров`я, зобов`язавшись при цьому більше не скоювати злочини.
Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, за викладених в обвинувальних актах обставин також визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінальних правопорушень, в повному обсязі підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_11 та пояснив, що дійсно вони разом із його знайомим ОСОБА_11 , зайшли до бази відпочинку, звідки хотіли викрасти розібрані рекламні щити, однак вони донесли їх до паркану, потім почали гавкати собаки, вони злякались, та стали втікати, проте їх було затримано.
Крім того, даючи свої покази в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_12 також підтвердив, що 31.07.2014 року, перебуваючи на вул..Дніпропетровська дорога в м.Одесі, з раніше незнайомої йому жінки, як потім виявилось ОСОБА_17 , він зірвав золотий ланцюжок (цепочку) з хрестиком та втік до парадної одного із будинків, а викрадений ним золотий ланцюжок (цепочку) з хрестиком викинув до шахти ліфту, та в послідуючому його було затримано.
В той же час обвинувачений ОСОБА_12 зазначив, що дуже кається у скоєному, усвідомив протиправність своїх дій, сприяв слідству, розповів працівникам поліції куди викинув ланцюжок (цепочку), однак її знайдено не було. Також вказав, що готовий погасити завдану потерпілій ОСОБА_17 шкоду.
Разом з тим обвинувачений ОСОБА_12 стосовно інкримінованого йому кримінального правопорушення за ст.185 ч.2 КК України пояснив, що дійсно 17.10.2017 року вони разом із його знайомим ОСОБА_13 поверталися додому та в районі Лузанівки в м.Одесі побачили кришку люка, яку вирішили викрасти. У зв`язку із чим викликали знайомого на автомобілі, та в час коли вони вантажили вищевказану кришку (люк), їх було затримано патрульною службою, що проїжджала поруч, та доставлено до відділу поліції. Водія авто при цьому відпустили, оскільки він нічого не знав.
Однак все ж таки, обвинувачений ОСОБА_12 , в судовому засіданні зазначив, що кається у скоєних ним злочинах, а причиною протиправного діяння стало його важке матеріальне становище.
Обвинувачений ОСОБА_13 в судовому засіданні свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених в обвинувальному акті обставин визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, не оспорював обставин скоєння кримінальних правопорушень, повністю підтвердив покази обвинуваченого ОСОБА_12 в частині інкримінованого їм сумісно скоєного злочину, та пояснив, що дійсно, проходячи з ОСОБА_12 по парку в м.Одесі, біля трамвайних шляхів, побачили відкритий люк, який вирішили викрасти. Зателефонували товаришу на авто, загрузили вказаний вище люк до автомобілю, після чого під`їхала поліція та відвезла їх до відділу поліції.
Разом з тим обвинувачений ОСОБА_13 в ході судового розгляду зауважив, що кається у скоєному, просив не призначати йому суворого покарання та врахувати, що його матір є інвалідом з дитинства (глухонімою), після смерті брата залишилась самою, та потребує догляду.
Крім визнання вини обвинуваченими ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , їх вина в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2 КК України (за епізодом таємного викрадення майна ТОВ «СКФ» від 25.10.2013 року), об`єктивно доведена та повністю підтверджується показами представника потерпілого ОСОБА_14 , оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
-представник потерпілого ОСОБА_14 , будучи допитаним в ході судового розгляду, пояснив, що він працює генеральним директором ТОВ «СКФ». Точної дати загадати не зміг, у зв`язку зі сплином великого проміжку часу, від охорони йому стало відомо, що зі складу, який орендувала їх компанія, невідомі особи хотіли викрасти три планки, однак їх було затримано, як в послідуючому стало відомо ними були ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .
В той же час потерпілий ОСОБА_14 підтвердив, що дійсно три вищевказані планки знаходяться в них, та дійсно писав розписку про їх повернення. Вказав, що цивільний позов не заявлявся, проте вважає необхідним покарати обвинувачених.
Разом з тим, даючи свої покази в судовому засіданні, потерпілий зауважив, що це був не поодинокий випадок викрадення їх майна, були ще й інші епізоди викрадення металоконструкцій, по яким проводиться розслідування.
-вина обвинувачених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2 КК України (за епізодом таємного викрадення майна ТОВ «СКФ» від 25.10.2013 року), повністю підтверджується також оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, а саме:
-повідомленням, яке надійшло по телефону «102» від 29.10.2013 року;
-протоколом прийняття заяви при вчинене кримінальне правопорушення від 25.10.2013 року від ОСОБА_14 ;
-протоколом огляду місця події від 25.10.2013 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого проведено огляд території бази «Сан-Марін», що розташована за адресою: м.Одеса, вул..Миколаївська дорога, 162;
-протоколом огляду речових доказів від 26.10.2013 року, відповідно до якого проведено огляд алюміневої планки від рекламної конструкції типу Призматрон у кількості трьох штук;
-постановою про прилучення речових доказів від 26.10.2013 року, відповідно до якої ламелі у кількості 3 шт долучено до матеріалів кримінального провадження;
-висновком №122/26 товарознавчої експертизи по визначенню вартості від 28.01.2017 року, відповідно до якого ринкова вартість однієї алюмінієвої призми (100x3000мм), яка по своїй вірогідності є частиною рекламної конструкції типу «призматрон» (у т.ч. ПДВ 20%), з урахуванням її зносу, на момент проведення експертизи, складає: 511 гривень 50 копійок (п`ятсот одинадцять гривень 50 копійок);
-а також іншими долученими прокурором доказами по матеріалам кримінального провадження.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 , його вина в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України (за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_17 від 31.07.2014 року), об`єктивно доведена та повністю підтверджується показами свідка ОСОБА_19 , оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
-свідок ОСОБА_19 , будучи допитаним в ході судового розгляду, пояснив, що він працює в патрульній поліції. Точної дати згадати не зміг, близько 20 години 00 хвилин, надійшов виклик про скоєний грабіж із вказівкою на прикмети підозрюваного. Прибувши на місце, потерпіла вказала на напрямок вул..Бочарова в м.Одесі, в якому направився грабіжник. Побачивши їх, останній став втікати, забіг до парадної будинку, та його було затримано. Після чого потерпіла впізнала нападника, як в подальшому стало відомо ОСОБА_12 . При затриманні в нього нічого знайдено не було, оскільки як він пояснив викрадений ланцюжок викинув в ліфтову шахту.
-вина обвинуваченого ОСОБА_12 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України (за епізодом відкритого викрадення майна ОСОБА_17 від 31.07.2014 року), повністю підтверджується також оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, а саме:
-повідомленням, яке надійшло по телефону «102» від 31.07.2014 року;
-рапортом командиру взводу №4 роти №4 полку ПС ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_20 ;
-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 31.07.2014 року від ОСОБА_17 ;
-протоколом огляду речових доказів від 02.08.2014 року, відповідно до якого оглянуто аркуші формату А4, на якому містяться ксерокопії чеків, наданих потерпілою ОСОБА_17 (бірки на підвіску (хрестик) та ланцюжок);
-постановою про прилучення речових доказів від 02.08.2014 року, відповідно до якої аркуш формату А4, на якому містяться ксерокопії бірок (чеків), наданих потерпілою ОСОБА_17 на викрадені у неї речі (на підвіску (хрестик) та ланцюжок);
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 31.07.2014 року, відповідно до якого слідчим ОСОБА_21 було затримано ОСОБА_12 , як підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 КК України;
-а також іншими долученими прокурором доказами по матеріалам кримінального провадження.
Крім визнання вини обвинуваченим ОСОБА_11 , його вина в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.2 КК України (за епізодами від 26.03.2014 року та від 02.04.2014 року), об`єктивно доведена та повністю підтверджується оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
-рапортом ст.о/у СБНОН Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_22 ;
-протоколом отримання добровільно наданого предмету від 26.03.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_23 добровільно видав медичний шприц об`ємом 5 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 2 мл;
-протоколами огляду закупника і вручення грошових коштів від 26.03.2014 року та від 02.04.2014 року, відповідно до яких проведено огляд ОСОБА_23 , якому відразу після проведення огляду було видано грошові кошти в сумі 350 грн для придбання наркотичного засобу розчину опію у ОСОБА_11 ;
-висновком експерта №335 від 28.03.2014 року, відповідно до якого надана на експертизу рідина коричневого кольору, об`ємом 2,0 мл в медичному полімерному шприці, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований; маса опія ацетильованого по сухому залишку становить 0,106г;
-протоколом отримання добровільно наданого предмету від 02.04.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_23 добровільно видав медичний шприц об`ємом 0,5 мл, заповнений рідиною коричневого кольору до відмітки 2 мл;
-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.04.2014 року, відповідно до якого слідчим ОСОБА_24 03.04.2014 року затримано ОСОБА_11 , як особу, підозрювану у вчиненні злочину;
-висновком експерта №391 від 11.04.2014 року, відповідно до якого надана на експертизу рідина об`ємом 2,0 мл, містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений опій ацетильований; маса опія ацетильованого по сухому залишку становить 0,162г;
-висновком №1886/17 криміналістичної експертизи спеціальних хімічних речовин від 29.04.2014 року, відповідно до якого на наданих на дослідження ватних тампонах зі змивами з правої і лівої рук ОСОБА_11 , на момент дослідження, є спеціальна хімічна речовина (спецбарвник) люмінесцентний порошок. Спецбарвник-люмінесцентний порошок на наданих на дослідження ватних тампонах зі змивами з правої та лівої рук ОСОБА_11 мають загальну родову приналежність між собою й зі спеціальною хімічною речовиною (спецбарвником) люмінесцентним порошком, наданим як зразок порівняння;
-протоколом огляду речових доказів від 15.05.2014 року, відповідно до якого проведено огляд мобільного телефону чорного кольору «Nokia 6300» з сім-картою оператора «Київстар»;
-постановою про прилучення речових доказів від 15.05.2014 року, відповідно до якого поліетиленові пакети з мобільним телефоном марки «Nokia 6300» - імей НОМЕР_2 , вилучені в ході затримання ОСОБА_11 залучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу;
-протоколом огляду речових доказів від 15.05.2014 року, відповідно до якого здійснено огляд ватних тампонів білого кольору;
-постановою про прилучення речових доказів від 15.05.2014 року, відповідно до якої полімерний пакет з папером (зразок) два полімерних пакети з марлевими тампонами, залучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу;
-протоколом про результати аудіо-, відео контролю місця (за особою) від 26.03.2014 року
-а також вина обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується оглянутими в судовому засіданні відеозаписами, в ході перегляду яких ОСОБА_11 підтвердив, що на відео дійсно він разом із своїм знайомим на імя ОСОБА_18 (прізвища якого не пам`ятає), з яким вони їхали в автомобілі, придбали та вжили наркотичні засоби.
Крім визнання вини обвинуваченими ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , їх вина в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України (за епізодом таємного викрадення майна ПАТ «Укртелеком» від 17.10.2017 року), об`єктивно доведена та повністю підтверджується показами представника потерпілої сторони юридичної особи ПАТ «Укртелеком» ОСОБА_15 , оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, наданими стороною звинувачення:
-представник потерпілої сторони - юридичної особи ПАТ «Укртелеком» - ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що працює в ПАТ «Укртелеком». Точної дати вказати не зміг, в нічний період часу, з телефонного дзвінка чергового дізнався про затримання громадян з майном ПАТ «Укртелеком», як в послідуючому стало відомо ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
Однак, в той же час представник потерпілого зазначив, що викрадене майно повернуто, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, цивільний позов заявляти не буде.
-вина обвинувачених ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України (за епізодом таємного викрадення майна ПАТ «Укртелеком» від 17.10.2017 року), повністю підтверджується також оголошеними та дослідженими в судовому засіданні доказами по матеріалам кримінального провадження, а саме:
-формовою виводу «102» від 17.10.2017 року, згідно якого підтверджується, що на в`їзді в Лузанівку затримано осіб по факту крадіжки люків;
-рапортом інспектора роти №4 батальйону №1 УПП у м.Одесі ДПП ОСОБА_25 від 17.10.2017 року, відповідно до якого у складі «Благо-403» при патрулюванні Суворвоського району м.Одеси біля будинку №281 по вул..Миколаївська дорога в м.Одесі було виявлено осіб, що несли каналізаційний люк до автомобілю;
-заявою начальника лінійного цеху МЦТ №614 ОСОБА_26 від 18.10.2017 року про вчинене кримінальне правопорушення;
-актом №681 встановлення факту викрадення кришки люка оглядового пристрою від 18.10.2017 року;
-довідкою №681 про вартість матеріальних збитків при зловмисному пошкодженні (викраденні) лінійно-кабельних споруд від 18.10.2017 року (чавунна кришка люка оглядового пристрою з основою, люк у зборі 1 шт - 1575,90 грн);
-протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 17.10.2017 року, відповідно до якого проведено огляд ділянки місцевості розміром 25х25м, що розташована на перехресті вулиць Лузанівська та Миколаївська дорога в м.Одесі, навпроти будинку №281 по вул..Миколаївська дорога, на відстані близько 4 метрів від трамвайних колій виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2104», в багажнику якого знаходилась кришка люка;
-протоколом огляду речових доказів від 18.10.2017 року, відповідно до якого проведено огляд автомобілю марки «ВАЗ 2104», д/н НОМЕР_1 ; металевої кришки люка, металевого обіду коричневого кольору, металевого смітника на одній ніжці;
-ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 20.10.2017 року, відповідно до якої задоволено клопотання слідчого та надано дозвіл на проведення огляду автомобілю марки «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , який був проведений 17.10.2017 року;
-ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 20.10.2017 року, відповідно до якої задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, вилучене 17.10.2017 року під час огляду, а саме: автомобіль марки «ВАЗ», держномер НОМЕР_1 , ключі від нього, металеву кришку люка, металеву основу люка та металевий смітник;
-постановою про прилучення речових доказів від 20.10.2017 року, відповідно до якої автомобіль марки «ВАЗ 2104», д.з. НОМЕР_1 , металеву кришку люка, металевий обід коричневого кольору, металевий смітник червоного кольору долучено до матеріалів кримінального провадження;
-протоколами проведення слідчих експериментів від 08.11.2017 року за участю підозрюваних ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та дисками з відеозаписами до них, відповідно до яких ОСОБА_13 та ОСОБА_12 розповіли про обставини подій, які мали місце 17.10.2017 року за адресою: АДРЕСА_4 ;
-протоколами перегляду відеозаписів від 08.11.2017 року, згідно яких ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , переглянувши відеозаписи підтвердили факт скоєння інкримінованого їм кримінального правопорушення;
-а також іншими долученими прокурором доказами по матеріалам кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.95 ч.4 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України.
Здійснюючи дослідження та аналіз доказів по матеріалам кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає їх достовірними, оскільки кожне з них доповнюється і підтверджується сукупністю інших доказів наявних у матеріалах кримінального провадження.
У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених потерпілими, свідками в ході проведення судового розгляду. Їх свідчення відповідають і не суперечать обставинам кримінального провадження, відомості про які містяться в інших зібраних у справі доказах.
Крім того, обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в судовому засіданні свою вину визнали повністю та зазначили, що немає необхідності в допиті інших свідків, тому з урахуванням думки обвинувачених та інших учасників процесу, які також не наполягали на їх допиті, суд визнав недоцільним допитувати інших свідків.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, дозволяє суду дійти висновку про винуватість обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у скоєнні інкримінованих їм злочинних діянь, і зазначені докази суд вважає належними, допустимими, достовірними і достатніми для постановлення вироку.
Таким чином, давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_11 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії:
?по епізоду від 25.10.2013 року (ТОВ «Сан-Марін») за ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2 КК за ознаками замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), здійснене за попередньою змовою групою осіб;
?по епізодам від 26.03.2014 року та від 02.04.2014 року за ст.309 ч.2 КК України за ознаками незаконне придбання наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.
Разом з тим, вивчивши об`єднані матеріали кримінальних проваджень, здійснивши дослідження та аналіз наданих стороною звинувачення доказів в їх сукупності, вислухавши покази обвинувачених та інших учасників процесу, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_12 раніше є неодноразово судимим, останній раз 24.07.2009 року Суворовським районним судом м.Одеси за ст.187 ч.2 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 15.12.2009 року ухвалою апеляційного суду Одеської області вищевказаний вирок змінено, дії ОСОБА_12 перекваліфіковано зі ст.187 ч.2 на ст.186 ч.2 КК України та визначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, в іншій частині вирок залишено без змін, звільнився 14.02.2012 року умовно-достроково, невідбуте покарання складає 4 місяці 16 днів, тобто маючи не зняту та не погашену в установленому порядку судимість, 25.10.2013 року знову вчинив корисливий злочин за ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2 КК України, тобто за даним епізодом наявна кваліфікуюча ознака повторності.
Давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, та надані стороною обвинувачення матеріали в судовому засіданні, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_12 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень і кваліфікує його дії:
?по епізоду від 25.10.2013 року (ТОВ «Сан-Марін») за ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2 КК за ознаками замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), здійснене повторно за попередньою змовою групою осіб;
?по епізоду від 31.07.2014 року (відносно ОСОБА_17 ) за ст.186 ч.2 КК України за ознаками відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно;
?по епізоду від 17.10.2017 року (ПАТ «Укртелеком) за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, давши оцінку і проаналізувавши всі дані, здобуті в ході судового слідства, суд, приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_13 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення і кваліфікує його дії:
?по епізоду від 17.10.2017 року (ПАТ «Укртелеком) за ст.185 ч.2 КК України за ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , суд, у відповідності зі ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпеку, особи обвинувачених, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
Суд, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання, також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Крім того, при призначенні покарання суд враховує, що відповідно до вимог ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставин, які згідно ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , судом не встановлено.
До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , суд відносить повне визнання своєї провини обвинуваченими, щире каяття у вчиненні злочинів і сприяння в їх розкритті.
Крім того, при призначенні обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 покарання судом приймається до уваги думка потерпілих. Так, за епізодом від 25.10.2013 року представник ТОВ «СКФ» ОСОБА_14 , будучи допитаним судовому засіданні, підтвердив, що викрадене в ТОВ «СКФ» майно повернуто під розписку, цивільний позов не заявлявся, та вважав необхідним призначити обвинуваченим ( ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ) покарання згідно кримінального законодавства. Представник потерпілої сторони - юридичної особи ПАТ «Укртелеком» - ОСОБА_15 в судовому засіданні зазначив, що викрадене майно повернуто, претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених ( ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ) не має, цивільний позов заявляти не буде.
Окрім цього, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , суд також приймає до уваги сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_11 , який є неодруженим, має місце реєстрації та місце проживання, не працевлаштований. Також суд враховує важкий стан здоров`я обвинуваченого, інформація про який міститься в матеріалах кримінального провадження та характеризуючі матеріали, а саме позитивну характеристику за місцем проживання, що підтверджена підписами сусідів, відповідно до якої ОСОБА_11 добрий, спокійний, не конфліктний, товариський, скарг не надходило. Позитивну характеристику, складену ДІМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_27 , відповідно до якої ОСОБА_11 з сусідами підтримує дружні відносини, в зловживанні спиртними напоями помічений не був, скарг від сусідів не надходило.
Окрім цього, судом приймається до уваги і те, що обвинувачений ОСОБА_11 , будучи звільненим з-під варти ухвалою суду від 18.05.2015 року, із застосуванням домашнього арешту за місцем мешкання, більше до кримінальної відповідальності не притягувався, покладені на нього судом відповідні процесуальні обов`язки виконував, порушень зміненого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не допускав, за викликами до судових засідань з`являвся.
В той же час, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 судом враховується і той факт, що обвинувачений, будучи судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв вищевказані кримінальні правопорушення.
Крім того, інкриміновані йому кримінальні правопорушення він скоїв в період випробувального терміну, який був йому встановлений за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 03.04.2012 року, яким він був визнаний винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.309 ч.1 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки.
Враховуючи те, що обвинуваченим ОСОБА_11 покладене на нього раніше судом випробування не виконано, на шлях виправлення обвинувачений не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про його зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі та встановленим законам держави, та відповідно до вимог ч.2, 3 ст.78 КК України вчинення в період строку випробування нового злочину, є підставою направлення засудженого для відбування призначеного покарання, у зв`язку з чим, в силу вимог ст.71 КК України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання», суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 03.04.2012 року.
Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_11 , враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, його віку, сімейного стану та стану здоров`я, характеризуючі матеріали, обставини кримінальних проваджень, його ролі у скоєному кримінальному правопорушенні за ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2 КК України, суд, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приходить до висновку, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_11 будуть досягнуті з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі.
Підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, та цілком достатньою для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує наступне.
До обставин, які згідно ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_12 , суд відносить визнання ним своєї вини у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень, каяття у скоєнні злочинів.
Також судом враховується характеризуючі матеріали стосовно ОСОБА_12 .
Згідно характеристики, складеної ДІМ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_28 , ОСОБА_12 характеризується позитивно, а саме в ній вказано, що ОСОБА_12 із сусідами має дружні відносини, в зловживанні спиртними напоями поміченим не був, скарг від сусідів відносно нього не надходило.
Також ОСОБА_12 позитивно характеризується за місцем проживання, адже відповідно до характеристики підтвердженої підписами сусідів, ОСОБА_12 зарекомендував себе з хорошої сторони: не п`є, з сусідами перебуває в дружніх відносинах; трудолюбивий, товариський, врівноважений, з повагою відноситься до старших, користується повагою сусідів.
Згідно характеристики, за підписом генерального директора ТОВ «Камбіо-стройсервіс» ОСОБА_29 , ОСОБА_12 за час (минулого) працевлаштування показав себе як відповідальний, добросовісний, трудолюбивий, дотримуючий всіх вимог охорони праці та техніки безпеки працівник. Добре вихований, з повагою та чуйністю відносився до співробітників. До виконання своїх посадових обов`язків відносився відповідально. В порушенні трудової дисципліни помічений не був.
Також вищевказаний обвинувачений задовільно характеризується за місцем відбування покарання, згідно характеристики, затвердженої 24.07.2012 року начальником Південної виправної колонії УДДУВП в Одеській області (№51) ОСОБА_30 .
Разом з тим при призначенні обвинуваченому ОСОБА_12 покарання судом приймається до уваги стан здоров`я обвинуваченого, крім того згідно тимчасового військового квитка серії НОМЕР_3 від 22.12.2004 року ОСОБА_12 визнано таким, що не придатний до військової служби. Його матір ОСОБА_31 , 1953 року народження, згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 04.02.2004 року перебуває на пенсії, та згідно документів, наявних в матеріалах кримінального провадження, хворіє.
Окрім цього, судом враховується і думка потерпілої ОСОБА_17 , яка в своїй письмовій заяві зазначила, що вирішення питання стосовно покарання обвинуваченому вважала можливим визначити на розсуд суду, та просила задовольнити раніше поданий нею цивільний позов.
Однак, в той же час судом враховується і той факт, що обвинувачений ОСОБА_12 , будучи раніше неодноразово судимою особою за злочини проти власності, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за корисливі злочини, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, і знову скоїв вищевказані кримінальні правопорушення.
Більш того, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує і те, що він знаходився під вартою за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2 КК України, в послідуючому 18.05.2015 року ухвалою суду раніше обраний запобіжний захід обвинуваченому було змінено з тримання під вартою на домашній арешт за місцем мешкання, однак не зважаючи на це, в послідуючому ОСОБА_12 висновків для себе не зробив, та знову притягується до кримінальної відповідальності за скоєння іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст..185 ч.2 КК України, за епізодом від 17.10.2017 року, тобто продовжив порушувати закон, займатися протиправною діяльністю та надалі скоювати кримінальні правопорушення, у зв`язку із чим йому знову було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Разом з тим посилання в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_12 на відсутність грошових коштів, важкий матеріальний стан, не може виправдати злочинне посягання обвинуваченого на майно інших осіб, а він повинен намагатися прикладати зусиль для отримання законних джерел доходу.
Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання, враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_12 , його вік, стан здоров`я, характеризуючі матеріали, обставини кримінальних проваджень, суд, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приходить до висновку, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_12 будуть досягнуті тільки в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі.
Підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, та цілком достатньою для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховує наступне.
Враховує його сімейний стан, те, що він є неодруженим, офіційно не працевлаштованим, суд приймає до уваги і стан його здоров`я. А також той факт, що матір обвинуваченого - ОСОБА_32 , 1959 року народження, згідно пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 від 12.02.2013 року є інвалідом 3-ї групи з дитинства, відповідно до висновку від 25.02.2009 року ОСОБА_33 поставлено діагноз двохстороння сенсоневральна глухота з 11.03.1980 року визнається інвалідом 3-ї групи з дитинства. Яка після смерті брата обвинуваченого ОСОБА_34 (згідно свідоцтва серії НОМЕР_6 від 12.02.2018 року) залишилась одна та потребує сторонньої допомоги.
Однак в той же час, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 судом враховується і той факт, що обвинувачений, будучи судимим на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив і знову скоїв кримінальне правопорушення проти власності.
Крім того, інкриміноване йому кримінальне правопорушення він скоїв в період випробувального терміну, який був йому встановлений за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 13.06.2016 року, яким він був визнай винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним строком 2 роки.
Враховуючи те, що обвинуваченим ОСОБА_13 покладене на нього раніше судом випробування не виконано, на шлях виправлення обвинувачений не став, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив кримінальне правопорушення, що свідчить про її зневажливе ставлення до загальноприйнятих норм моралі та встановленим законам держави, та відповідно до вимог ч.2, 3 ст.78 КК України вчинення в період строку випробування нового злочину, є підставою направлення засудженого для відбування призначеного покарання, у зв`язку з чим, в силу вимог ст.71 КК України, п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання», суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 13.06.2016 року.
Таким чином, давши оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 , враховуючи суспільну небезпеку скоєного, дані про особу обвинуваченого, його віку, сімейного стану та стану здоров`я, характеризуючі матеріали, обставини кримінального провадження, його ролі у скоєному кримінальному правопорушенні за ст.185 ч.2 КК України, суд, керуючись вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій, проаналізувавши докази кримінального провадження, беручи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», приходить до висновку, що цілі виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_13 будуть досягнуті тільки в умовах ізоляції його від суспільства в місцях позбавлення волі.
Підстав для можливості застосування щодо обвинуваченого покарання із застосуванням ст.ст.69, 75 КК України судом не встановлено.
Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, та цілком достатньою для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення ним нових злочинів.
Крім того, при призначенні обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 покарання суд враховує, що ст.72 ч.5 КК України (в редакції від 24.12.2015 року) передбачено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Прикінцевими положеннями закону передбачено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (24.12.2015 року) та застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом, набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким невідбуто повністю.
Відповідно до припису ч.1 ст.1 Закону України «Про попереднє увязнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Законом України №2046-VІІІ від 18 травня 2017 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього увязнення», який набрав законної сили 21.06.2017 року, частину п`яту статті 72 КК України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє увезення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування». Отже, зазначений закон погіршує становище обвинуваченого у порівнянні з попередньою редакцією ч.5 ст.72 КК України (закон № 838-VIII від 26.11.2015 року).
Разом з тим, відповідно до положень ч.2 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Таким чином, строк попереднього увезення обвинуваченим частково має бути зарахований у строк відбування покарання на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції закону № 838-VIII від 26.11.2015 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання про долю речових доказів по даним матеріалам кримінального провадження, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги постанову Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику по справам про злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів чи прекурсорів», постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику в справах про злочини проти власності», та керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -
ОСОБА_11 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2, 309 ч.2 КК України, та призначити покарання:
-за ст.ст. 15 ч.1, 185 ч.2 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;
-за ст.309 ч.2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
В силу ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання ОСОБА_11 за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 03.04.2012 року, та остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.
На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в період з 03.04.2014 року по 18.05.2015 року з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі.
Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_11 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 03.04.2014 року, та вважати таким, що відбув покарання повністю.
Раніше обраний запобіжний захід ОСОБА_11 у виді домашнього арешту скасувати.
ОСОБА_12 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 15 ч.1, 185 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.2 КК України, та призначити покарання:
-за ст.ст.15 ч.1, 185 ч.2 КК України 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі;
-за ст.186 ч.2 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;
-за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
В силу ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_12 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.72 ч.5 КК України (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», до набрання чинності 21.06.2017 року Законом України від 18.05.2017 року №2046-VIII) зарахувати ОСОБА_12 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в період з 31.07.2014 року по 18.05.2015 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі, а також час його попереднього ув`язнення в період з 03.11.2017 року по 18.04.2018 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.
Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_12 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 03.11.2017 року.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_12 залишити незмінною - тримання під вартою.
ОСОБА_13 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
Згідно зі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання ОСОБА_13 за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 13.06.2016 року, та остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років 1 (одного) місяцю позбавлення волі.
На підставі ст.72 ч.5 КК України зарахувати ОСОБА_13 в строк відбування основного покарання час його попереднього ув`язнення в період із 03.11.2017 року по 18.04.2018 року, з розрахунку одного дня попереднього ув`язнення одному дню позбавлення волі.
Термін відбування покарання засудженому ОСОБА_13 обчислювати з моменту фактичного затримання, тобто з 03.11.2017 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_13 у виді тримання під вартою залишити без змін.
Стягнути рівними частками з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України витрати за проведення експертизи №122/26 від 25.10.2013 року у розмірі 686 грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави в інтересах Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз МЮ України витрати за проведення експертизи №1886/17 від 29.04.2014 року у розмірі 984 грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави в інтересах Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУМВС України в Одеській області витрати за проведення експертизи наркотичних засобів у розмірі 1770 грн. 08 коп.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 03.04.2014 року, на мобільний телефон марки «Нокіа 6300» чорного кольору з сім-картою оператора «Київстар» імей НОМЕР_7 , який згідно клопотання слідчого було вилучено в ході проведення особистого огляду ОСОБА_11 та належить останньому, - скасувати.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м.Одеси від 20.10.2017 року, на майно, вилучене 17.10.2017 року під час огляду, а саме: автомобіль марки «ВАЗ», держномер НОМЕР_1 , ключі від нього, металеву кришку люка, металеву основу люка та металевий смітник, - скасувати.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження - відповідно до постанови про прилучення речових доказів від 26.10.2013 року ламелі у кількості трьох штук, - вважати повернутими за належністю ОСОБА_14 під розписку.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження - згідно постанови про прилучення речових доказів від 15.05.2014 року - поліетиленовий пакет з мобільним телефоном марки «Nokia 6300» - імей НОМЕР_2 - повернути за належністю.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження - відповідно до постанови про прилучення речових доказів від 02.08.2014 року, - аркуш формату А4, на якому містяться ксерокопії бірок (чеків), наданих потерпілою ОСОБА_17 на викрадені у неї речі (на підвіску (хрестик) та ланцюжок), - зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження згідно постанови про прилучення речових доказів від 15.05.2014 року, - полімерний пакет з папером (зразок), два полімерних пакети з марлевими тампонами, - знищити.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження згідно постанови про прилучення речових доказів від 20.10.2017 року - автомобіль марки «ВАЗ 2104», д.з. НОМЕР_1 , - вважати повернутим за належністю володільцю ОСОБА_35 під гарантійну розписку.
Речові докази по матеріалам кримінального провадження згідно постанови про прилучення речових доказів від 20.10.2017 року - металеву кришку люка, металевий обід коричневого кольору, металевий смітник червоного кольору, що зберігається в камері зберігання речових доказів Суворовського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, - повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1