У Х В А Л А Справа № 200/10456/18

Ім`ям України Провадження № 1-кс/200/6537/18

21 червня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю власника майна ОСОБА_3 ,

за участю представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2018 року слідчий СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням, у якому прохає накласти арешт на мобільний телефон марки «Леново» ІМЕІ1 НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 та 2 сім-карти № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 , який було вилучено у начальника 3 Державної пожежно-рятувальної частини 8-го пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за адресою: м. Дніпро, вул. Білостоцького, буд. № 6, 14 червня 2018 року. Необхідність накладення арешту обґрунтовує наступним чином.

14 червня 2018 року на підставі ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 від 14 червня 2018 року проведено обшук у приміщенні 3 Державної пожежно-рятувальної частини 8-го пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області, за адресою м. Дніпро, вул. Білостоцького, буд. № 6, під час якого в приміщенні службового кабінету начальника 3 Державної пожежно-рятувальної частини 8-го пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Леново» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 та 2 сім-карти № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 , які перебували у вказаному мобільному телефоні і який належить ОСОБА_3 .

Під час проведення досудового розслідування мобільний телефон марки «Леново» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 та 2 сім-карти № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 , відповідно до вимог ст. 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, у зв`язку з тим що такі речі є об`єктом кримінально протиправних дій. Крім того, в разі не застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді заборони розпорядження (відчуження, реалізації) майна можливе подальше незаконне відчуження або володіння ним, що позбавить орган досудового розслідування можливості проведення об`єктивного та всебічного розслідування по кримінальному провадженню.

Власник майна та його представник заперечували проти задоволення клопотання. Не зважаючи на те, що, зі слів адвоката, санкція ч. 2 ст. 369-2 КК України передбачає спеціальну конфіскацію, клопотання слідчого прохала залишити без розгляду, у зв`язку із пропуском слідчим строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Згідно з вимогами ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладений на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.

Розглянувши клопотання, вислухавши власника майна та його представника, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку про те, що воно підлягає задоволенню, з наступних підстав. 14 червня 2018 року було проведено обшук у приміщенні 3 Державної пожежно-рятувальної частини 8-го пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС України в Дніпропетровській області, за адресою м. Дніпро, вул. Білостоцького, буд. № 6, під час якого в приміщенні службового кабінету начальника ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Леново» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 та 2 сім-карти № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 , які перебували у вказаному мобільному телефоні, який належить ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України. Оскільки санкція ч. 2 ст. 369-2 КК України передбачає спеціальну конфіскацію майна, а тому, з метою забезпечення такої спеціальної конфіскації у випадку винесення судом вироку, вважаю за можливе накласти арешт на мобільний телефон марки «Леново» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 та 2 сім-карти № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Леново» ІМЕІ1: НОМЕР_1 ; ІМЕІ2: НОМЕР_2 та 2 сім-карти № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 , які перебували у вказаному мобільному телефоні, який належить ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1