Справа № 314/3237/18
Провадження № 1-в/314/1070/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.09.2018 року м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні матеріали за поданням начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: смт. Гвардійське, Новомосковський район, Дніпропетровська область, громадянина України, освіта неповна середня, до засудження не працював, мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого.

По даній справі засуджений: вироком Кіровського районного суду Дніпропетровської області 16.08.2016 року за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2017 року іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців,

початок строку: 31.08.2017 року, кінець строку: 28.02.2019 року,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вільнянського районного суду Запорізької області від начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» надійшло подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 .

Представник адміністрації установи виконання покарань в судовому засіданні подання підтримав і суду пояснив, що засуджений ОСОБА_3 з 16.10.2017 року перебуває на лікуванні у спеціалізованій туберкульозній лікарні при Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, на виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз. Згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, до праці ставиться сумлінно.

Засуджений в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити та звільнити від відбування покарання умовно достроково на підставі ст. 81 КК України на строк який залишився, так як віну скоєному злочині розкаюється, зробив для себе належні висновки, запевнив про недопущення ним порушень закону в майбутньому.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані йому матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.
Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.
З наданих відомостей про особу встановлено, що засуджений ОСОБА_3 з 16.10.2017 року перебуває на лікуванні у спеціалізованій туберкульозній лікарні при Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 55)», за час відбування покарання характеризується наступним чином: вимоги режиму відбування покарання не порушував, стягнень не має, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має три заохочення, на виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з хворобою на туберкульоз. Згідно п. 5 ст. 118 КВК України залучається до робіт з благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов для засуджених, до праці ставиться сумлінно, приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених, на профілактичному обліку не перебуває.

Таким чином, беручи до уваги наведене, вважаю, подання начальника Державна установа «Софіївська виправна колонія (№ 55)» обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, так як згідно поданих та перевірених в судовому засіданні доказів слідує, що засуджений довів своє виправлення, і заслуговує на звільнення його від відбуття покарання, на строк який залишився, умовно - достроково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 81 КК України, ч. 1 ст. 537,ст. ст. 539, 395 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Подання начальника Державної установи «Софіївська виправна колонія (№ 55)» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно достроково від подальшого відбування покарання, призначеного йому за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.08.2016 року з урахуванням ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.01.2017 року, на невідбутий строк, що складає 5 місяців 22 дні.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

06.09.2018