Справа № 466/7895/18
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

05 жовтня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Львова кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001537 від 24.04.2018 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121,ч.1 ст.122,ч.2 ст.263, ч.4 ст.296 КК України

в с т а н о в и в:

в провадженні Шевченківського районного суду м. Львова знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121,ч.1 ст.122,ч.2 ст.263,ч.4 ст.296 КК України.

На адресу Шевченківського районного суду м.Львова 02 жовтня 2018 року поступив обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121,ч.1 ст.122,ч.2 ст.263,ч.4 ст.296 КК України.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 03.10.2018 р. призначено підготовче судове засідання на 05.10.2018 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 17.08.2018 року обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 14.10.2018 року, включно.

В судовому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки розглянути справу у передбачені законом строки не представляється за можливе, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому не змінились.

В судовому засідання обвинувачений та захисник просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід обвинуваченому у вигляді домашнього арешту чи застави.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Крім того, як зазначено у п. 219 рішення Європейського суду з прав людини, питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі "Єчюс проти Литви" (Jecius v. Lithuania), N 34578/97, п.93, ECHR 2000-IX).

Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивовувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення у справі "Яблонський проти Польщі" (Jabtoriski v. Poland), N 33492/96, п.80, від 21 грудня 2000 року).

Крім того, такі підстави мають бути чітко зазначені національними судами і аргументи "за" і "проти" звільнення з-під варти не повинні бути "загальними й абстрактними" (рішення у справах "Іловецький проти Польщі" [Ilowiecki v. Poland), N 27504/95, п.61, від 4 жовтня 2001 року, та "Смирнова проти Росії" (Smirnova v. Russia), NN 46133/99 і 48183/99, п.63, ECHR 2003-IX).

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується досудовим слідством у спричиненні потерпілим середньої тяжкості та тяжкого тілесного ушкодження.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши заперечення захисника щодо задоволення клопотання прокурора, думку обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою обрання запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 на 60 (шістдесят) днів без визначення застави.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 197, 199, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Белз республіки Молдова,громадянину України, строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів з 15 жовтня 2018 року по 13 грудня 2018 року (включно), без визначення застави.

Вручити копію ухвали обвинуваченому ОСОБА_5 .

Скерувати копію ухвали на виконання до Львівської установи відбування покарань (№19) УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1