печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна в рамках к/п № 0003439,-

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0003439 від 19.05.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.
Клопотання обґрунтовано наступними обставинами.
22.08.2011 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 (номер свідоцтва 737; місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) зареєстровано договір купівлі-продажу земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :82:277:0183, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 . За вищевказаним договором, ОСОБА_6 передав у власність ОСОБА_4 вказану земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.
Вказаний договір купівлі-продажу був оформлений та укладений (підписаний) в офісі приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_5 , в присутності сторін ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - представника ОСОБА_4 за довіреністю.
Договір купівлі-продажу земельної ділянки був зареєстрований в реєстрі приватного нотаріуса за № 14457 і викладений на нотаріальних бланках ВРМ №517536 та №517537. Вказаний правочин був зареєстрований в Державному реєстрі правочинів за реєстраційним номером 4601508, що підтверджується витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів №10287675 від 22.08.2011.
Також, приватним нотаріусом ОСОБА_5 22.08.2011 зроблено відмітку про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_4 на оригіналі державного акту на право приватної власності серія КВ 149361 з/р 02- 7-01148 від 12.02.2007 (який був виданий на ім`я ОСОБА_6 ), а 28.12.2012 в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку був проведений запис про реєстрацію права власності на земельну ділянку за ОСОБА_4 , що підтверджується відміткою Головного управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за №02-7-01912 на оригіналі державного акта на право приватної власності серія КВ 149361 з/р 02-7-01148 від 12.02.2007.
Оригінал державного акту на право приватної власності серія КВ 149361 з/р 02-7-01148 від 12.02.2007 знаходиться у володінні та розпорядженні ОСОБА_4 .
Разом з тим, в ході досудового розслідування встановлено, що 08.1 1.2014 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 (номер свідоцтва 6971; місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) вчинено нотаріальну дію - видано договір купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , реєстраційний номер 5158.
В подальшому, 18.12.2014 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 вчинено нотаріальну дію - видано договір купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , реєстраційний номер 5722.
Окрім того, 27.02.2015 приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 вчинено нотаріальну дію - видано договір купівлі-продажу земельної ділянки по АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_10 та ТОВ "Бізнес Клуб України Грузії" та ТОВ "Інвестиції в нерухомість Києва".
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08.06.2018 №126842616, право приватної власності на земельну ділянку площею 0,08 га, кадастровий номер :82:277:0183, реєстраційний номер №82, за адресою: м. Київ, пров. Мічуріна, 37-Б,
- у формі приватної власності, розмір частки 1/2, належить ТОВ "Інвестиції в нерухомість Києва" (2); у формі приватної власності, розмір частки 1/2, належить ТОВ "Бізнес Клуб України Грузії" (1).
В судове засідання адвокат не з`явився, доводи викладені в клопотанні не підтримав, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся вчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, слід зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Разом з тим, адвокат не довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, враховуючи положення ст. 173 КПК України, в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про арешт майна в рамках к/п № 0003439 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1