Номер провадження: 11-сс/785/834/18
Номер справи місцевого суду: 520/4810/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2018 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року про застосування запобіжного заходу в кримінальному провадженні №0000913 від 17.04.2018 року, -

встановив:

оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з Прокурором Одеської міської прокуратури № 1 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 20.06.2018 року, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Авдіївка Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою, АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Як убачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого відділу Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000913 від 17.04.2018 року за підозрою у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, за таких обставин.

17.04.2018року, приблизно о 17:57 год., Жила, діючи спільно, групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , перебуваючи на території автостоянки «ГО захист Одеса», яка розташована за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, 146/4, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось у перешкоджанні руху транспортних засобів та вільному пересуванню громадян по прилеглій до стоянки території , що супроводжувалось особливою зухвалістю, яка виразилася у висловлюванні нецензурною лайкою у бік прохожих осіб, застосувавши заздалегідь заготовлені для нанесення тілесних ушкоджень предмети, а саме, пристрої для стрільби патронами, спорядженими гумовими пулями чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (травматичної зброї), за допомогою яких здійснювали постріли в бік осіб, які знаходились на території стоянки, дерев`яні та металеві палиці, якими намагалися пошкодити олгороджуючий паркан стоянки, внаслідок чого спричинили тілесні ушкодження охоронцю стоянки ОСОБА_24 у вигляді садниної рани передньої черевної стінки.
18.04.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
19.04.2018 року слідчий СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням, яке погоджене з прокурором Одеської міської прокуратури № 1 ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року клопотання слідчого задоволено, та до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням обов`язків, визначених п.п. 2-3 ч. 5 ст. 194 КПК України, до 20.06.2018 року.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити ухвалу, якою обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись при цьому на суворість обраного запобіжного заходу. Крім того, захисником подано клопотання, в якому вона просить суд поновити строк апеляційного оскарження з огляду на поважні причини його пропуску, оскільки первісну подану нею у встановлені строки апеляційну скаргу їй було повернуто через не додання нею до скарги документів, що підтверджують її повноваження захисника.

В судове засідання апеляційного суду захисник ОСОБА_7 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом надіслання СМС-повідомлення на номер телефону, зазначений в апеляційній скарзі, а тому у відповідності до вимог ст.405 КПК України судовий розгляд проведено за відсутністю захисника.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали судового провадження; обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Питання, які слідчий суддя повинен вирішити при застосуванні відносно особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту визначені положеннями ст.ст. 177, 178, 181 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, на даній стадії досудового розслідування, вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого кримінального правопорушення, що підозрюваний може перешкоджати досудовому розслідуванню та вчинити інше правопорушення, що на думку колегії суддів свідчить про необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Апеляційний суд вважає непереконливими доводи сторони захисту щодо недостатності доказів, які обґрунтовують наявність на даній стадії досудового розслідування ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.
При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно із ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що, за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», « 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Таким чином, обґрунтованість підозри передбачає наявність фактів чи свідчень, здатних переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Ризик же, в свою чергу, - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч.1 ст.177 КПК України.
Прийняте оскаржуване рішення про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту слідчий суддя районного мотивував наявністю в матеріалах провадження обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; необхідність виконання певного обсягу процесуальних та слідчих дій для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

При цьому, апеляційний суд наголошує, що на даній стадії кримінального провадження, судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання або продовження відповідного запобіжного заходу, а тому суд не може давати остаточну оцінку допустимості, належності та достатності доказів, оскільки справа не розглядається судом по суті пред`явленого обвинувачення.

Згідно практики ЄСПЛ, зокрема згідно п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, апеляційний суд враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Слід зазначити, що у відповідності до положень ч. 2 ст. 94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч.1 ст.94 КПК України.

Відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. При цьому підстав для визнання доказів недопустимими, які передбачені в ч. 2 ст. 87 КПК України, стороною захисту апеляційному суду не наведено.

Апеляційний суд вважає, що фактів і інформації, які на даній стадії досудового розслідування свідчать про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої підозри.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, оскільки навіть враховуючи принцип презумпції невинуватості, сам факт наявності на даній час кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, який відносить до категорії тяжких злочинів, дає обґрунтовані підстави вважати, про слушність висновків слідчого судді про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Матеріали справи не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під домашнім арештом.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваного відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а дані про особу підозрюваного і сама підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення, дають достатні підстави вважати, що на даний час дійсно існують зазначені слідчим суддею ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом.

Будь-яких порушень норм КПК України під час розгляду клопотання слідчим суддею, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, не встановлено.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, оскільки ухвалене у відповідності до вимог закону, та винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 376, 405,419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 20.04.2018 року, якою в кримінальному провадженні №0000913 від 17.04.2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Одеської міської прокуратури №1 ОСОБА_10 та застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 20.06.2018 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4