"16" жовтня 2018 р. Справа № 363/4147/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2018 року м. Вишгород
Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді клопотання слідчого СВ Вишгородського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Вишгородського відділу Києво - Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000924 від 14.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, має вищу освіту, працює помічником менеджера з постачання департаменту розвитку власних торгових марок АТ «Альцест», не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,-
ВСТАНОВИВ:
В провадженні слідчого Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000924 від 14.10.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. ст. 121 КК України.
14.10.2018 близько 00 год. 30 хв. до Вишгородського ВП надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що у м. Вишгороді поблизу ресторану «Беназир» відбулася бійка між двома чоловіками в результаті якої один із учасників помер на місці.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.10.2018 близько 23 години 30 хвилин між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які перебували у кафе-барі «Беназир», за адресою: АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла словесна суперечка. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 вийшли з приміщення кафе-бару «Беназир» на загально доступну ділянку перед входом до вищевказаного кафе та розташованих поруч торгівельних закладів, поруч зі спеціально облаштованим пандусом для осіб з особливим потребами.

В ході розмови на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник прямий умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Після цього, а саме 13.10.2018 близько 23 години 40 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання у ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи настання вказаних суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_6 діючи умисно, наніс декілька ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_8 . Вказані дії призвели до падіння ОСОБА_8 на землю, внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_8 помер на місці події.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть, ОСОБА_9 , настала внаслідок внутрішньо-черепної травми .14.10.2018 року о 02 годині 04 хвилин, ОСОБА_6 затримано працівниками Вишгородського ВП ГУ НП в Київській області в порядку ст. 208 КПК України.

14.10.2018 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Вина ОСОБА_6 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місця події; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 .
Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

З огляду на викладене, в ході досудового розслідування виникла необхідність у обранні відносно останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
У судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали та просили обрати запобіжний захід щодо підозрюваного у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків. Зазначені ризики, відповідно до частини 1 статті 177 КПК України є підставою для обрання саме такого, запропонованого ними, виду запобіжного заходу.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні, заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризики зазначені слідчим та прокурором в клопотанні не доведені, та просили призначити ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід не пов"язаний з тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчим суддею зазначається наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Позиція слідчого та прокурора ґрунтується на пунктах 1 та 3 зазначеної норми КПК України.
Згідно статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.
При цьому суд, дослідивши матеріали провадження, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, встановив, що виключних обставин для тримання ОСОБА_6 під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено. Заявлені ризики, в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення, не можуть служити виключними підставами для запобіжного ув`язнення підозрюваного.

Отже, враховуючи викладене, оцінюючи сукупність обставин, а саме: відсутність у підозрюваного ОСОБА_6 судимостей, наявність постійного місця проживання, офіційно працевлаштований, а також не доведення стороною обвинувачення ризиків переховування підозрюваного від досудового слідства та незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Застосовуючи такий запобіжний захід як домашній арешт, слідчий суддя враховує, що у розпорядженні слідчого по даному провадженню є достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину та докази, що його вчинив підозрюваний ОСОБА_6 та враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.
На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183-184, 193-194, 372, 395 КПК України, слідчий судя,-
УХВАЛИВ:
Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 16 грудня 2018 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:
- прибувати до слідчого СВ Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції в Київській області, прокурора Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області, а також до Вишгородського районного суду Київської області за першою вимогою;
- заборонити залишати місце проживання - АДРЕСА_2 , у період часу з 19 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.
Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтись в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Зобов`язати Вишгородське ВП ГУ НП в Київській області негайно поставити на облік ОСОБА_6 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Ухвала підлягає негайному виконанню органом національної поліції..
Строк дії ухвали - до 16.12.2018 року включно.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали проголошено 17.10.2018 року 17-00 год.
Слідчий суддя - ОСОБА_1