Єдиний унікальний номер 227/2597/18
Номер провадження 11-сс/775/256/2018

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області в режимі відео конференції у місті Бахмут судове провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2018 року, якою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Добропілля Донецької області, громадянки України, освіта середня спеціальна, не заміжньої, яка є особою пенсійного віку, не працює, раніше не судимої, що мешкає за адресою АДРЕСА_1 та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000990 від 29.06.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні СВ Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000990 від 29 червня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
ОСОБА_7 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що 29.06.2018 приблизно о 00.30 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в квартирі за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у зальній кімнати квартири, під час сварки зі своїм сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що сталася на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і бажаючи настання смерті останнього, з метою умисного вбивства, завдала ОСОБА_8 множинні удари сокирою в область голови, заподіявши йому тілесні ушкодження. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер на місці.

Смерть ОСОБА_8 настала від травматичного шоку, множинних розтрощень обличчя та черепу зліва.

Відповідно до ст.ст. 208, 209 КПК України ОСОБА_7 була затримана 29 червня 2018 року об 12 годині 10 хвилин.

29 червня 2018 року о 14 годині 20 хвилин ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та вручено копію повідомлення про підозру і пам`ятку з процесуальними правами та обов`язками підозрюваного.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу. Вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Заслухавши доповідача, захисника, який прохав задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Підозрювана ОСОБА_7 прохала розглядати апеляційну скаргу без її участі, про що надала відповідну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

В матеріалах судової справи містяться матеріали щодо обґрунтованості підозри саме у вчиненні вказаного злочину.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і тлумачення поняття, «обґрунтованості підозри», надане Європейським судом з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей про Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р. Так, суд зазначив, що стосується ступеня «підозри», то суд перш за все хоче відмітити, що як вказано в його рішенні по справі Броуган та ін.., «стаття 5 п.1 «С» не передбачає, що слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або в момент арешту, або в період тримання під вартою. Метою допиту під час затримання є подальше просування кримінального переслідування шляхом підтвердження, або усунення конкретної підозри, яка обґрунтовує арешт: факти, які викликали підозру ще не досягли того рівня, який є необхідним для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступній стадії кримінального процесу.

Судом було встановлено, що ОСОБА_7 є пенсіонеркою, підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання на строк від 7 до 15 років позбавлення волі, має постійне місце проживання та має соціальні зв`язки у місці проживання.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Враховуючи особу підозрюваної, обставини за яких вчинено злочин, в якому її підозрюють, наслідки, що настали, поведінку останньої після вчинення злочину, яка намагалася приховати знаряддя злочину, обізнаність щодо свідків, з якими вона знаходиться в родинних відносинах, існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя правильно вважав, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, так як жоден більш м`який запобіжний захід, на вказаній стадії досудового розслідування, не здатний запобігти ризику, встановленому в судовому засіданні та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

За таких обставин колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30 червня 2018 року, про обрання щодо ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді