Справа № 184/1334/17
Номер провадження 1-кп/184/166/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Орджонікідзевського міського суду кримінальне провадження №0000598 від 21.07.2017 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 30.06.1999р. Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст.140 ч.2, 140 ч.3, 141 ч.2, 42 КК України (редакції 1960 року) до 6 років позбавлення волі;

- 06.06.2002р. Марганецьким міським судом за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3,70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком від 30.06.1999р. до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 03.10.2007р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ст.ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 21.09.2011р. Марганецьким міським судом за ст.ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднаний невідбутий строк за вироком від 03.10.2007р. до відбуття 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

- 25.09.2013р. Марганецьким міським судом за ст.ст. 185 ч.2, 263 ч.1, 15 ч.3, 263 ч.1, 263 ч.2, 15 ч.3, 263 ч.2, 304, 309 ч.1, 309 ч.2, 395, 70 ч.1, 70 ч.4, 71 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднаний не відбутий строк за вироком від 21.09.2011р. до відбуття 4 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнився 18.03.2016 року по відбуттю строку покарання,

- на даний час у Нікопольському міськрайонному суді знаходиться кримінальне провадження №0001764 від 13.05.2016р. за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

Близько 13 год. 30 хв. 16.07.2017р. ОСОБА_3 знаходився біля буд. №83 по вул. Центральна м. Покров Дніпропетровської області, де побачив раніше незнайому йому ОСОБА_6 , яка йшла по пішохідній доріжці в сторону будинку №81 по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області, на шиї якої ОСОБА_3 побачив золотий ланцюжок, вагою 6 грам 500 проби, на якому знаходився золотий кулон з каменем вагою 1,99 грам 585 проби. Після чого у ОСОБА_3 виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення майна у ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний намір, в цей же день та час, ОСОБА_3 підбіг до ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито, умисно, повторно, протиправно, з корисливих спонукань, шляхом ривку відкрито зірвав з шиї потерпілої та заволодів золотим ланцюжком, на якому знаходився золотий кулон з каменем. Після цього, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник та в подальшому викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальний збиток на загальну сумі 10 789,20 грн.
Умисні дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 кваліфіковані за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.186 КК України визнав повністю та пояснив, що 12.07.2017р. він приїхав до м.Покров Дніпропетровської області. Вийшовши прогулятись, 16.07.2017р. він зустрів потерпілу, яка йшла сама по вул..Центральній, та побачивши у неї на шиї золотий ланцюжок з кулоном, вирішив ними заволодіти. Підійшовши до потерпілої, зірвав із її шиї золотий ланцюжок із кулоном та із викраденим майном побіг. Вказує, що насильство до потерпілої не застосовував. У подальшому викрадене майно здав у ломбард. У процесі допиту зазначив, що до нього співробітниками СВ Покровського ВП були застосовані незаконні заходи фізичного та психологічного впливу.
Крім того, вина обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України повністю доводиться наданими сторонами та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю доказів.
Так потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні надала показання про те, що 16.07.2017р. близько 13:30 год. вона йшла із супермаркету «АТБ», розташованого по вул..Л.Чайкіної у напрямку свого дому, який знаходиться по вул.Центральній,87. Проходячи повз будинок 69 по вул..Центральній, побачила обвинуваченого ОСОБА_3 , а метрів за 15 попереду нього раніше відому їй циганку Аделіну. Потім обвинувачений обійшов кіоск і вони зустрілись на одній стежці, де ОСОБА_3 підбіг до неї, зірвав ланцюжок з кулоном з її шиї, після чого втік. Потерпіла вказала, що ланцюжок їй подарували, а кулон вона сама купувала приблизно 7р. тому. Вартість ланцюжка та кулона на момент крадіжки вона не знає. Викрадене їй не повернули. У судовому засіданні обвинуваченого упізнала та вказала, що саме він вчинив щодо неї грабіж. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має та повністю відмовилась від заявленого цивільного позову, при призначенні покарання покладається на розсуд суду.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надав показання, згідно яких він з ОСОБА_3 приїхав у м.Покров в гості до ОСОБА_8 , де вони проживали. Вказує на те, що це він вчинив цей злочин. Ланцюжок, який вони здавали в ломбарді м.Нікополь до цієї справи ніякого відношення не має, цей ланцюжок належить його братові ОСОБА_3 . Брат віддав ланцюжок йому і він з ним, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 поїхали на таксі в ломбард до м.Нікополя, де збули ланцюжок за 3200,00 грн. Вказує на застосування співробітниками поліції незаконних заходів фізичного та психологічного впливу. Інші обставини події розказувати відмовляється, відповідно до ст.63 Конституції України.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 вказав, що в кінці літа 2017р. знайомий ОСОБА_12 попросив відвезти його до м.Нікополя. Він на своєму автомобілі забрав в 35-му мікрорайоні м.Покрова ОСОБА_13 , вагітну жінку та 2 хлопців та відвіз їх в ломбард м.Нікополя. Всі в ломбард не заходили. Після ломбарду поїхали в кафе. Вагітна жінка попросила його передати 200,00 грн. її доньці ОСОБА_14 . Вони всі залишились в м.Нікополь, а він поїхав.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання, відповідно до яких обвинувачений зі своїм братом ОСОБА_7 приїхали влітку до нього в гості та пробули у нього 3 дні. У ОСОБА_15 був ланцюжок, схожий на золотий, де він потім зник йому не відомо. Більше по даній справі він додати нічого не може.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 пояснила, що обвинувачений літом разом з братом приїхав з м. Марганець. Жили вони у ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 постійно хворів та майже не виходив з дому. Каже, що до ОСОБА_17 їздила разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 . Їздили в ломбард щоб здати ланцюжок.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що влітку 2017 року йому подзвонив ОСОБА_3 та запропонував здати у ломбарді золотий ланцюжок, на що він погодився. Вони зустрілись в 35-му мікрорайоні, викликали таксі та п`ятеро ОСОБА_20 , її цивільний чоловік, ОСОБА_3 , його брат та він поїхали до ломбарду в м. Нікополь. Перед ломбардом обвинувачений дав йому золотий ланцюжок, на якому був маленький кулон з каменем. Він зайшов в ломбард з братом ОСОБА_3 , якого не пам`ятає як звуть, а сам ОСОБА_3 з ОСОБА_21 та її цивільним чоловіком залишились в таксі, здав там ланцюжок та отримав за це 500 грн. Після цього в ОСОБА_17 вони розійшлись.
Під час судового розгляду від допиту свідка ОСОБА_22 сторона обвинувачення відмовилася.
Окрім наведених вище показань, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується даними безпосередньо досліджених судом документів та висновків експертиз, зокрема:
-витягу з кримінального провадження №0000598 від 21.07.2017 року про внесення даних до ЄРДР по факту того, що 16.07.2017р. приблизно о 13 год. 30 хв. невідома особа, знаходячись біля будинку №85 по вул. Центральна м. Покров Дніпропетровської області відкрито викрав золотий ланцюжок з кулоном з шиї потерпілої ОСОБА_6 (т.2, а.с.1);

-протоколу огляду місця події від 21.07.2017р. з фототаблицею, згідно якого зафіксована обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення (т.2, а.с. 8);
-протоколу пред`явлення особи для впізнання від 21.07.2017р., згідно якого ОСОБА_6 впізнала ОСОБА_3 за формою обличчя, залисинами, розміром носа та губ, як особу яка 16.07.2017р. відкрито заволоділа золотим ланцюжком з золотим кулоном біля буд. № 83 по вул. Центральна в м. Покров Дніпропетровської області (т.2 а.с. 16);

-протоколу огляду предмету із додатками, відповідно до якого зафіксовано огляд оптичного диску, наданий для огляду та вилучення ОСОБА_23 (т.2 а.с. 20-22);

-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2017р., згідно якого свідок ОСОБА_11 на фотознімку № 3 впізнав чоловіка, який 16.07.2017р. о 13 год. 50 хв. разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_21 сіли до таксі та поїхали до ломбарду по вул. Електрометалургів м. Нікополь (т.2 а.с. 26);
-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2017р., згідно якого свідок ОСОБА_11 на фотознімку № 2 впізнав чоловіка, який 16.07.2017р. о 13 год. 50 хв. разом з ОСОБА_24 та ОСОБА_21 сіли до таксі та поїхали до ломбарду по вул. Електрометалургів м. Нікополь (т.2 а.с. 28);
-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2017р., згідно якого свідок ОСОБА_11 на фотознімку № 3 впізнав чоловіка, який 16.07.2017р. о 13 год. 50 хв. разом з 2 іншими чоловіками та ОСОБА_21 сіли до таксі та поїхали до ломбарду по вул. Електрометалургів м. Нікополь (т.2 а.с. 30);
-протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.07.2017р., згідно якого свідок ОСОБА_7 на фотознімку № 2 впізнав особу, яка 16.07.2017р. о 13 год. 50 хв. разом з ОСОБА_21 під`їхали на таксі до буд. АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 38);
-повідомлення про підозру від 21.07.2017р., згідно якої ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч.2 ст.186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно (т.2 а.с.57-60);

-протоколу огляду предмету (диску) від 25.07.2017р., згідно якого зафіксовано як ОСОБА_25 та ОСОБА_10 , перебували у ломбарді «Гроші тут» м.Нікополь, де ОСОБА_10 передає касиру золотий ланцюжок, підписує договір і отримує грошові кошти (т.2 а.с. 100-104);

-висновку судово-товарознавчої експертизи №3539-17 від 03.08.2017 року згідно якого станом на 16.07.2017р. ринкова вартість золотого ланцюжка плетіння «Бісмарк» 500 проби вагою 6 грамів становить 8 640 грн., ринкова вартість золотого кулону з каменем 585 проби вагою 1,99 грам становить 2 149,20 грн. (т.2, а.с. 112-113);

-повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 18.08.2017р., згідно якої ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч.2 ст.186 КК України тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно (т.2 а.с.114-117);

Крім того, у судовому засіданні, досліджено відеозапис із камери зовнішнього спостереження, яка знаходиться на боку будинку АДРЕСА_3 , шляхом його демонстрації (т.2 а.с.22), а також відеозапис із камери спостереження, розташованої у ломбарді «Гроші тут» у м.Нікополі (т.2 а.с.104).

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає останні правдивими, послідовними, узгодженими з іншими доказами, безпосередньо дослідженими судом, а також допустимими та достовірними.

Так, в судовому засіданні обвинувачений зазначав про застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу співробітниками карного розшуку Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. З метою перевірки доводів обвинуваченого ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 08.05. 2018 року доручено прокурору Дніпропетровської області проведення відповідної перевірки.
23.05.2018р. відомості за даним фактом були внесені до ЄРДР за № 0000643 з правовою кваліфікацією за ч.2 ст.365 КК України.
Відповідно до постанови слідчого Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 26 червня 2018 року кримінальне провадження за № 0000643 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.365 КК України закрито на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення в діях окремих працівників карного розшуку Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Таким чином, судом в повному обсязі виконані вимоги ст.ст. 206, 333 КПК України, які цілком спростовують доводи обвинуваченого щодо застосування до нього методів фізичного насильства та психологічного тиску працівниками поліції під час проведення досудового розслідування, які б ставили під сумнів належність та допустимість доказів, отриманих під час досудового розслідування.
Аналізуючи показанням потерпілої ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 суд вважає їх послідовними, логічними, взаємодоповнюючими та такими, що не різняться між собою та повністю узгоджуються із дослідженими під час судового розгляду вищевказаними документами та висновком експертизи. Будь-яких сумніві щодо достовірності наданих показань у суду не виникає.
Разом з тим, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_7 щодо визнання ним своєї вини у вчиненні даного злочину, оскільки такі показання повністю спростовуються як визнавальними показаннями обвинуваченого щодо вчинення ним даного кримінального правопорушення та наданими показаннями свідків у даному кримінальному провадженні, так і безпосередньо дослідженими у судовому засіданні документами та висновками експертиз.

При аналізі вищевказаних доказів, суд здійснив їх перевірку на допустимість, що є важливою гарантією захисту прав та свобод людини і громадянина у кримінальному процесі.
Так, протоколи слідчих дій складені згідно вимог чинного кримінального процесуального законодавства, уповноваженою особою слідчим, слідчі дії проведені у відповідності до регламентованих нормами кримінального процесуального закону вимогам щодо їх форми і змісту.
Висновок експертизи, що наявний у матеріалах кримінального провадження, сумнівів у суду не викликає, оскільки є такими, що складений уповноваженою особою експертом, на законних підставах, містить докладний опис проведених досліджень, зокрема методів, застосованих у дослідженні, отримані результати та їх експертну оцінку, а також обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання, тобто у повній мірі відповідають вимогам, передбаченим у ст. 102 КПК України.
Форма і зміст кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема відноситься, верховенство права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. (ст.7, ч.2 ст.8 КПК України).
Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази у даному кримінальному провадженні, суд керується критерієм доведення вини «поза розумним сумнівом», у відповідності до якого таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, що узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Кобець проти України», «Козинець проти України», «Нечипорук та Йонкало проти України»).
Таким чином, на підставі вищенаведеного, проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення під час судового розгляду доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, поза розумним сумнівом, так як надані прокурором докази, що досліджені судом, зібрані у передбаченому законом порядку, є достатньо чіткі, повні та узгоджені між собою і відповідають стандартам належності та допустимості.
Суд, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до переконання про наявність події злочину, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у його вчиненні та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.
Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає: повне визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочину.

Призначаючи відповідно до вимог ст.65 КК України покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого та обставини, які його обтяжують, а також те, що обвинувачений раніше судимий, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Визначаючись із видом та строком покарання суд, окрім вищевказаних обставин, враховує також те, що обвинувачений є працездатною особою молодого віку, не працює та неодружений. Жодних заходів щодо працевлаштування не вживав. На утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, маючи не погашену та не зняту у встановленому законом порядку судимість через незначний проміжок часу повторно вчинив новий умисний злочин, тобто на шлях виправлення не став, що свідчить про його підвищену суспільну небезпечність.
На підставі вищенаведеного суд, керуючись принципом справедливості, невідворотності та індивідуалізації покарання, дійшов до переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк, у межах санкції статті КК України, яке належить відбувати реально. Дане покарання суд вважає таким, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових злочинів та відповідатиме меті покарання у відповідності до ст. 50 КК України.
Підстав для застосування ст.ст. 75, 69 КК України суд не вбачає.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди слід залишити без розгляду відповідно до п.5 ст.257 ЦПК України.
Речові докази по справі відсутні.
Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч.2 ст.124 КПК України вважає, що витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою слід залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 368, 370, 371, 373-376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня його фактичного затримання та взяття під варту, а саме з 21.07.2017 року.

Цивільний позов залишити без розгляду.
Речові докази по справі відсутні.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави витрати на проведення судової експертизи по даній справі у розмірі 198 грн. 00 коп.
Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, відбутий ним у межах даного кримінального провадження з 21.07.2017 року по дату набрання вироком законної сили з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Орджонікідзевський міській суд Дніпропетровської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченому який перебуває під вартою протягом 30 днів з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1