Справа № 127/7719/18
Провадження № 1-кп/127/364/18

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20.09.2018 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці кримінальне провадження № 0001022 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
17.11.2008 року Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 2 роки;
22.03.2012 року Замостянським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
22.03.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 15.03.2018 року приблизно о 16 год. 40 хв. перебуваючи біля приміщення Центрального універмагу, що на площі Гагаріна, № 2 в місті Вінниці, зустрівся з ОСОБА_6 , після чого в нього виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення належного їй майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , розуміючи, що його дії носять відкритий характер та є очевидними для потерпілої та сторонніх осіб, з метою подолання опору ОСОБА_6 , наніс їй чотири удари долонею руки в обличчя та заламав її праву руку за спину. В результаті вказаних дій спричинив потерпілій відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 389 від 27.03.2018 тілесні ушкодження у виді синця (підшкірного крововиливу) правого плеча, які не є небезпечними для життя, належать до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. Після чого відкрито викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Samsung» моделі SСН-С130, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 2104/18-21 від 29.03.2018 складає 108,00 (сто вісім) гривень, та зник з місця вчинення злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальної шкоди на суму 108 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Додатково пояснив, що він зателефонував ОСОБА_6 та зустрівся з нею 15.03.2018 року приблизно о 16 год. 40 хв. біля приміщення Центрального універмагу, на площі Гагаріна, 2 в місті Вінниці. ОСОБА_4 повідомив, що метою зустрічі було прохання його знайомого допомогти переконати потерпілу повернути позичені грошові кошти. В ході розмови з потерпілою ОСОБА_4 наніс їй чотири удари рукою по обличчю, заламав руку за спину та забрав у неї телефон. Обвинувачений зазначив, що він щиро кається та запевняв суд, що більше таке не повториться.
Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_4 зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності його позиції. Одночасно обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надавши заяву, згідно якої просила проводити розгляд справи за її відсутності, повідомила, що шкоду відшкодовано їй у повному обсязі, жодних претензій до обвинуваченого не має. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 просила покарати його не суворо.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи, показання обвинуваченого ОСОБА_4 та надані суду і досліджені відповідно докази у їх сукупності, суд вважає, що винуватість обвинуваченого повністю знайшла своє підтвердження в ході судового слідства, а тому його дії суд кваліфікує за частиною 2 статті 186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.
При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого.
Зокрема, судом враховано позитивну характеристику ОСОБА_4 за місцем проживання, видану 26.06.2018 року МКП «ЖЕК №15» за №509.
Відповідно до довідки КП ВОНД «Соціотерапія» № 820 від 19.03.2018 року ОСОБА_4 на диспансерному наркологічному обліку у даному закладі не перебуває.
Згідно довідки КЗ «ВОПНЛ ім. акад. О.І. Ющенка» №20/1424 від 26.03.2018 року вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за даними архіву лікарні та картотеки диспансерного відділення станом на 19.03.2018 р. не значиться. Подана інформація не відображає реальний стан психічного здоров`я особи.
Суд також приймає до уваги наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування у повному обсязі завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
На підставі викладеного, з урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, який визнав свою вину, щиро розкаявся, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк в межах санкції відповідної статті Кримінального кодексу України.
Частиною 1 статті 75 КК України передбачено, що якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Частиною 3 цієї ж статті визначено, що суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
В той же час, врахувавши тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого та всі обставини кримінального провадження, зокрема наявність пом`якшуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього відповідні обов`язки згідно положень ст. 76 КК України.
Відповідно до ст. 124 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 вартість проведення судово-товарознавчої експертизи № 2104/18-21 від 29.03.2018 року, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого злочину.
Згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Крім того, суд вважає за необхідне скасувати обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти із залу суду.
Керуючись ст. ст. 50, 65 67, 75, 76, 186 КК України, ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно вимог п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 15.03.2018 року по 19.09.2018 року.
Запобіжний захід ОСОБА_4 у виді тримання під вартою скасувати, звільнивши його з-під варти із зали суду.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 143 (сто сорок три) гривні 00 копійок у відшкодування вартості проведення судово-товарознавчої експертизи № 2104/18-21 від 29.03.2018 року.
Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2018 року на мобільний телефон марки «Samsung» моделі SСН-С130 з ІМЕІ НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 - скасувати.
Речовий доказ по кримінальному провадженню №0001022, а саме:
- мобільний телефон марки «Samsung» моделі SСН-С130 з ІМЕІ НОМЕР_1 , переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК України, вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суддя: