пр. № 1-кс/759/4836/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2018 року м. Київ Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000495 від 22.08.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк Донецької області, українця, громадянина України, одруженого, працює начальником служби безпеки санаторію «Гірська Тиса», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, затриманий 26.10.2018 о 10 год.13 хв. хвилин в порядку ст. 208 КПК України

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУ Національної поліції в Київській ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, також слідчий зазначив можливість визначення ОСОБА_6 застави, яку просив визначити в розмірі достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та його суспільний резонанс, у розмірі застави, передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покласти наступні обов`язки: - прибувати до слідчих слідчої групи СУ ГУНП в Київській області у вказаному кримінальному провадженні, процесуального керівника, слідчого судді, суду за першою вимогою;- не відлучатися за межі Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну- уникати спілкування з потерпілою ОСОБА_7 , особами, які брали участь в якості понятих під час проведення слідчих, процесуальних дій та іншими до завершення досудового розслідування.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначено, що Слідчим управління ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження №0000495 від 22.08.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.
Так, у не встановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , посягаючи на фізичну свободу та особисту недоторканість особи та суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення незаконних дій, об`єктом яких є людина, а саме вербування жінок з метою подальшого укладення незаконної угоди щодо передачі людини шляхом переміщення останньої через державний кордон України в цілях її подальшої сексуальної експлуатації, спланувавши наперед свої дії, вступив у злочинну змову із невстановленими досудовим розслідуванням особами, які знаходяться на території іноземних держав, в тому числі на території Турецької Республіки, з якими розподілив злочинні ролі, спрямовані на незаконне збагачення.
Домовившись із невстановленими досудовим розслідуванням особами щодо розподілу ролей, ОСОБА_6 , реалізовуючи спільні злочинні наміри, діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей, умисно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення, яке останній отримував в результаті вербування осіб жіночої статі, які внаслідок збігу тяжких сімейних та матеріальних обставин перебувають в уразливому стані, що відобразились у їх скрутному матеріальному становищі, на сайтах всесвітньо мережі Інтернет у невстановлений досудовим розслідуванням час розмістив оголошення щодо сприяння громадянам України у працевлаштуванні, вказавши свій номер мобільного телефону. При цьому у вказаних оголошеннях ОСОБА_6 вказав способи зв`язку по вказаному номеру, а саме через мобільний додаток «WhatsApp».
Коли на зазначений в оголошенні номер мобільного телефону через вказані мобільні додатки надходило повідомлення чи аудіодзвінок, ОСОБА_6 починав проводити вербування особи жіночої статі, яка телефонує, шляхом введення її в оману, застосовуючи відпрацьовані психологічні схеми з метою схилити потерпілу поїхати на його умовах за кордон для роботи по наданню сексуальних послуг за грошову винагороду. Використовуючи, як правило, скрутне матеріальне становище жінки, яку вербували, неможливість потерпілої працевлаштуватись ОСОБА_6 обіцяв за короткий строк отримання значних прибутків в іноземній валюті. Розповідаючи про умови роботи ОСОБА_6 запевняв про повну безпеку на території іноземних держав, де потерпілі мали надавати послуги сексуального характеру, в тому числі безпеку і захист під час спілкування з клієнтами і надання таких послуг лише за бажанням потерпілої. Крім того, ОСОБА_6 повідомляв про те, що жінкам забезпечуються комфортні умови проживання, харчування та медичне обслуговування за рахунок «роботодавця», кредитування поїздки, витрати на оформлення проїзних документів оформлення візи та закордонного паспорту. Вміло маніпулюючи бажанням осіб жіночої статі до покращення майнового стану, ОСОБА_6 викликав у них відчуття повної безпеки та бажання погодитись на його пропозицію і поїхати за кордон для роботи у сфері секс індустрії. Сукупність вказаних обставин була переконливим аргументом в процесі вербування молодих жінок.
За надані ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами послуги жінки повинні були розрахуватись із своїх майбутніх заробітків.
В свою чергу невстановлені досудовим розслідуванням особи, згідно попередньо розподілених ролей, перебуваючи на території іноземних держав здійснювала пошук клієнтів, які згодні були сплачувати гроші за сексуальні послуги з метою вступу у сексуальний контакт з особами, завербованими та переміщеними через державний кордон України ОСОБА_6 .
Одночасно з цим, невстановлені досудовим розслідуванням особи, які перебувають на території іноземних держав, зокрема в Турецькій Республіці, діючи відповідно до раніше розподілених злочинних ролей, спільно та узгоджено з ОСОБА_6 зустрічали в зазначених державах жінок, яких останній переміщував через Державний кордон України та в подальшому здійснювали їх сексуальну експлуатацію, від якої ОСОБА_6 отримував грошову винагороду.
Згідно попередньої домовленості за вербування та переміщення кожної особи, ОСОБА_6 у подальшому отримував від невстановленої особи грошову винагороду.
При цьому, ОСОБА_6 мав на меті вербування та переміщення через державний кордон України для подальшого використання осіб, які відгукнулись на оголошення, у своїх незаконних цілях, шляхом вербування, оформлення всіх необхідних документів та переміщенні через державний кордон України з метою їх передачі невстановленій особі для сексуальної експлуатації на території іноземних держав, в тому числі на території Турецької Республіки.
Погоджуючись на умови ОСОБА_6 , який діє відповідно до раніше узгодженої з невстановленими досудовим розслідуванням особами та відпрацьованої схеми, жінки відразу потрапляли до них у боргову кабалу, оскільки погоджувались їхати за кордон саме на тих умовах та за ту суму оплати своїх послуг, які їм пропонувались в Україні.
Так, на початку серпня 2018 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області через пошукову систему «Google» у всесвітній мережі Інтернет здійснювала пошук роботи у зв`язку із скрутним матеріальним становищем. Пошуковою системою одним із результатів пошуку відображено оголошення ОСОБА_6 щодо сприяння у працевлаштуванні на високооплачувану роботу громадянам України на території іноземних держав. Усвідомлюючи перспективу отримання доходу більшого, порівняно із заробітними платами на території України та враховуючи наявність паспорту громадянина України для виїзду за кордон, ОСОБА_7 через мобільний додаток «WhatsApp» за допомогою своїх мобільних телефонів звернулись за вказаним в оголошенні номером мобільного телефону, що належить ОСОБА_6 .
На початку серпня 2018 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), посягаючи на фізичну свободу та особисту недоторканість ОСОБА_7 та суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення незаконних дій, об`єктом яких є людина, а саме її вербування з метою переміщення через державний кордон України в цілях подальшої сексуальної експлуатації, ОСОБА_6 розпочав спілкування з останньою шляхом надіслання текстових повідомлень та здійснення аудіодзвінків через мобільний додаток «WhatsApp» та за допомогою звичайних телефонних дзвінків, представившись з метою конспірації « ОСОБА_8 ».
Отримавши фотокартки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 визначив її зовнішні дані як такі, що підходять для надання платних сексуальних послуг, а також з`ясував, що ОСОБА_7 внаслідок тяжких матеріальних обставин на даний час перебуває в уразливому стані, що виразилося у її скрутному матеріальному становищі, відсутності роботи, постійного джерела доходів та боргів іншим особам.
В ході спілкування ОСОБА_6 , застосовуючи відпрацьовані схеми, маючи досвід спілкування з даною категорію осіб та вміло маніпулюючи свідомістю особи, створив ситуацію, в якій нібито надав ОСОБА_7 вибір самостійно прийняти рішення щодо роботи, але при цьому, використовуючи її уразливий стан повідомив переконливі факти та підвів ОСОБА_7 до надання згоди на його пропозицію, схиливши таким чином останню пристати на його пропозицію виїхати на роботу в Турецьку Республіку для надання сексуальних послуг за гроші, з метою її подальшої сексуальної експлуатації в борделях вказаної країни, гарантуючи при цьому оплату вказаних послуг по системі 50% від зароблених грошових коштів ОСОБА_7 повинна буде віддати невстановленій досудовим розслідуванням особі, а решту зможе залишити собі.
Використовуючи, скрутне матеріальне становище та моральний стан ОСОБА_7 , ОСОБА_6 обіцяв їй за короткий строк отримання значних прибутків в іноземній валюті. Розповідаючи про умови роботи ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_7 про повну безпеку від правоохоронних органів іноземної держави та безпеку і захист під час спілкування з клієнтами і надання таких послуг лише за її бажанням. Крім того, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 про те, що її буде забезпечено комфортними умовами проживання, харчуванням та медичним обслуговуванням за рахунок осіб, у яких вона буде проживати, кредитування поїздки, покриття витрат на оформлення проїзних документів -оплата авіаквитків та вказаних документів у борг. Вміло маніпулюючи бажанням ОСОБА_7 до покращення майнового стану, ОСОБА_6 викликав у неї відчуття повної безпеки та бажання погодитись на його пропозицію і поїхати за кордон для роботи у сфері секс індустрії.
Не маючи роботи та джерел для існування, перебуваючи у тяжкому матеріальному становищі та зважаючи на сукупність вищевказаних обставин, ОСОБА_7 погодилась на зазначену пропозицію ОСОБА_6 .

Для забезпечення виїзду ОСОБА_7 з метою подальшої її незаконної сексуальної експлуатації в борделях на території Турецької Республіки,
ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою взяли на себе фінансові зобов`язання, пов`язані із придбанням та оформленням авіаквитків для перельоту.
24.10.2018 продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на переміщення людини через державний кордон України в цілях її подальшої сексуальної експлуатації ОСОБА_6 спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою придбав ОСОБА_7 квиток на літак та повідомив про те, що виліт за межі кордону України буде здійснено 26.10.2018 через ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7.
26.10.2018, приблизно о 03 годині 00 хвилин, відповідно до вказівки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 прибула до ДП «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», за адресою: Київська область, Бориспільський район, Бориспіль-7 та використовуючи надані квитки, які придбав ОСОБА_6 спільно з невстановленими особами, пройшла реєстрацію на рейс №PS 5333 сполученням Київ (Україна) Анталія (Турецька Республіка).

Після цього, протиправна діяльність ОСОБА_6 була припинена правоохоронними органами.

Досудовим слідством дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 149 КК України, як торгівля людиною, а так само вербування, переміщення, переховування, передача або одержання людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням примусу, викрадення, обману, шантажу, матеріальної чи іншої залежності потерпілого, його уразливого стану, яка контролює потерпілого, для отримання згоди на його експлуатацію, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів з урахуванням ризиків визначених у клопотанні та в разі визначення судом застави, просили обрати розмір застави передбачений ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням ряду обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, запевнивши суд, що прибуватиме до слідчого та суду за першим викликом.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_4 просила обрати міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відомості про дану подію внесені до ЄРДР 22.08.2018 року за №0000495

26.10.2018 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

-протоколом огляду від 26.10.2018;

-протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України та особистого обшуку останнього;

-протоколом огляду мобільного телефону від 26.10.2018;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.149 КК України, тяжкість злочину та суспільний резонанс даного кримінального провадження, вважаю, що є достатньо підстав вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з високим ступенем ймовірності того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілу, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а тому застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 є необхідним. Між тим, у суду на даний час відсутні докази, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним в ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, у відповідності з вимогами ч. 4 ст. 194 КПК України враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місця реєстрації та роботи , з урахуванням положень ст.ст. 177, 178, 199, 202, 206 КПК України, п.3 ст.5 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 буде занадто суворим заходом для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а сама тяжкість злочину не може бути покладена в обґрунтування ризиків, тому суд не вбачає достатніх правових підстав для обрання виняткового запобіжного заходу тримання під вартою і вважає, що для забезпечення виконання процесуальних рішень достатньою мірою запобіжного заходу для ОСОБА_6 буде домашній арешт з покладанням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 309, 310 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000 495від 22.08.2018 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Харцизьк Донецької області, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту складає 60 днів та закінчується 24 грудня 2018 року о 10 годині 13 хвилин.

Покласти на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;
- заборонити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,залишати місце свого проживання та реєстрації в АДРЕСА_2 ;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування із потерпілою ОСОБА_7 , свідками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1