Справа №359/3604/18
Провадження №1-кп/359/417/2018
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

25 жовтня 2018 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі колегії суддів:

судді доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , та його захисників адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_10 , заявника поручителя ОСОБА_11 ,

під час судового розгляду у відкритому судовому засіданні в кримінальному провадженні №0000626, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 року, що надійшло до суду з обвинувальним актом, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Борочиче Горохівського району Волинської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

по обвинуваченню у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України,

розглянувши питання доцільності подальшого перебування обвинуваченого під вартою в порядку ст. 331 КПК України, клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, заяву ОСОБА_11 про взяття на поруки,
в с т а н о в и в :
На розгляді в Бориспільському міськрайонному суді Київської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29.08.2018 року ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.00 год. 27.10.2018 року.
25.10.2018 року під час судового засідання адвокатом ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 заявлено клопотання про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання.

Також, під час розгляду справи присутнім в судовому засіданні ОСОБА_11 заявлено клопотання про обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, відповідно до якого зобов`язується забезпечувати його явку і при необхідності доставити його до суду на першу вимогу.

Обвинувачений клопотання захисника та заяву ОСОБА_11 підтримав в повному обсязі.

Прокурор заперечив проти клопотання захисника та заяви ОСОБА_11 з тих підстав, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені під час обрання щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час ще існують, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , ще не закінчено, не усі свідки допитані, а тому зміна запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який вид запобіжного заходу на даній стадії кримінального провадження є недоцільною та передчасною.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Заслухавши клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання та заяву ОСОБА_11 , думку прокурора, обвинуваченого та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що стосуються даного клопотання, суд приходить до висновку, що у задоволені клопотання захисника обвинуваченого та заяви ОСОБА_11 слід відмовити.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.
Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.
Частиною другою статті 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як вбачається з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 p. N 511-550/0/4-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний пам`ятати, що критерії для обрання того чи іншого запобіжного заходу передбачені у ч.1 ст.194 КПК, а тому слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу, якщо за результатами розгляду клопотання встановить: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні; а також враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).
Стаття 176 КПК України визначає, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі, наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Враховуючи наявність обґрунтованої підозри причетності обвинуваченого ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення,позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання та те, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягався, однак, суд враховує обсяг пред`явленого обвинувачення, всі ризики, встановленні під час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які не змінилися до теперішнього часу, суд вважає, що прокурором не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу, в той час, як захисником обвинуваченого не надано достатніх доказів, які свідчили б про можливість змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою саме на особисте зобов`язання.
Відповідно до ст.180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Згідно ст. 180 КК України, кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Особа, яка подала заяву про взяття на поруки - обвинуваченого, а саме ОСОБА_11 , не долучив до поданої заяви документів, які б свідчили, що він зможе забезпечити дотримання обвинуваченим вимог ухвали суду у випадку зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на передачу на поруки. Також суд зазначає, що обвинуваченим чи поручителем не подано жодного доказу, на підставі якого суд міг би зробити висновок, що особи поручителя заслуговує на довіру.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, та не виключається можливість ухилення від відповідальності, та неявки до суду, а запобігти указаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або передачі останнього на поруки ОСОБА_11 не можливо, суд дійшов висновку, що клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який у вигляді особистого зобов`язання та заяви ОСОБА_11 слід відмовити.

В той же час, з урахуванням стадії судового розгляду та характеризуючи даних обвинуваченого, наявність місця проживання в м. Бровари Київської області, суд вважає за можливе змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з визначенням відповідних обов`язків строком на 60 діб. Так, в ході судового розгляду були допитані потерпілий, свідки та очевидці події, на яких міг чинитись тиск з боку обвинуваченого чи його близьких (родичів). Тому даний ризик на момент розгляду клопотання захисту, на думку суду, зник.

Проте, за відсутності цього ризику, прокурором не наведено інших, визначених ст. 177 КПК України, які б свідчили про доцільність утримання в подальшому ОСОБА_6 під вартою.

З цього приводу у суду відсутні достатні доводи та докази для утримання обвинуваченого під вартою в подальшому, тому суд, у відповідності до ч. 4 ст. 194 КПК України, щодо обвинуваченого застосовує більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
У відповідності до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч.6 ст.181 Кримінального процесуального кодексу України строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-181, 194, 331, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, - відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_11 про взяття на поруки обвинуваченого ОСОБА_6 , - відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід з утримання під вартою на більш м`який у вигляді домашнього арешту за місцем тимчасового проживання ( АДРЕСА_2 ) з носінням електронних засобів контролю терміном на 60 діб з встановлення обов`язків:

не залишати фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22.00 год. до 07.00 год. наступного дня;

прибувати до суду та прокуратури за першою вимогою відповідних посадових осіб;

не відлучатися з місця тимчасового проживання ( АДРЕСА_2 ), без дозволу суду;

повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження про необхідність зміни свого місця проживання;

в разі наявності, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон;

зобов`язати офіційно працевлаштуватися, а в разі неможливості, - стати на облік в центрі зайнятості;

не спілкуватись безпосередньо, чи через інших осіб, із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні №0000626, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.03.2018 року.

Термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 становить до 24.00 год. 23.12.2018 року.

Обвинуваченого ОСОБА_6 звільнити з-під варти з зали суду негайно.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено 29.10.2018 року.

Суддя - доповідач: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_12
ОСОБА_3