АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/3943/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 193 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 серпня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03 листопада 2017 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ Донецької обл., громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.
Згідно ухвали слідчого судді, обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивовано тим, що при вирішенні цього питання встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення та про доведеність ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, стверджуючи при цьому, що вона постановлена з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволені клопотання слідчого про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Свої апеляційні вимоги захисник обґрунтовує тим, що кримінальне провадження за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України повинно бути закрито у зв`язку з відсутністю в його діяннях складу злочину. Слідчий суддя дійшов до хибного висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 та безпідставно обрав останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тим самим порушив норми ст.ст. 176, 177, 194 КПК України
Також апелянт стверджує, що ОСОБА_7 не набув статусу підозрюваного, оскільки йому в установленому порядку не вручено повідомлення про підозру органами досудового розслідування. Направлення повідомлення про підозру на адресу місця проживання останнього, на думку захисника, не може вважатися врученням письмового повідомлення про підозру за правилами ч.1 ст. 278, ст.111, ч. 2 ст. 135 КПК України, у зв`язку із чим ОСОБА_7 не міг перебувати у міжнародному розшуку.

Крім того, ОСОБА_7 не переховується від органів досудового розслідування у Російській Федерації, як зазначено у клопотанні слідчого, а проживає у Грузії разом із своєю родиною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, розгляд клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 здійснювався слідчим суддею без повідомлення сторони захисту. Копію оскаржуваної ухвали, згідно розписки, що міститься в матеріалах клопотання, захисник ОСОБА_11 отримав лише 18.07.2018 року, після чого 22.07.2018 року відправив апеляційну скаргу поштовим зв`язком, тобто в межах визначеного законом п`ятиденного строку. За таких обставин строк на апеляційне оскарження не пропущено, а тому не підлягає поновленню.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, Головним слідчим управлінням СБ України проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000244 від 19.06.2017 року за підозрою громадянина України ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, та за підозрою громадянина України ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 359, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України
30.05.2017 року у даному кримінальному провадженні складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України, яке того ж дня у зв`язку з неможливістю його вручення, оскільки за місцем проживання в м. Києві він відсутній, надіслано поштою на адресу: АДРЕСА_1 .
30.05.2017 року оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 , проведення якого доручено Департаменту контррозвідувального захисту інтересів у сфері інформаційної безпеки СБ України.
Відповідно до повідомлення ДКІБ СБ України № 30/1/3-3779 від 30.05.2017 року ОСОБА_7 за місцем свого постійного проживання: АДРЕСА_1 , відсутній.
Згідно з повідомленням Департаменту Інтерполу та Європолу Національної поліції України № ІР/7148/17/C83/22562/SD6/A10/5 від 04.08.2017 року ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.
02.11.2017 року слідчий в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся з клопотанням до Шевченківського районного суду м. Києва про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 03.11.2017 року задоволено клопотання слідчого та обрано відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявністьобґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні прокурора з доданими до нього матеріалами. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для обрання щодо нього обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень в клопотанні прокурора та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри. Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні та суспільну небезпечність останнього.

Вважаючи необхідним обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з того, що, згідно з наданими матеріалами провадження ОСОБА_7 , всупереч доводам апелянта, належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 359 КК України.

Крім того, колегія суддів, перевіряє законність ухвали слідчого судді на час її постановлення згідно даних долучених до клопотання, зокрема, відповідно до повідомлення ДКІБ СБ України № 30/1/3-3779 від 30.05.2017 року ОСОБА_7 оголошений у державний розшук та відповідно до повідомлення Департаменту Інтерполу та Європолу Національної поліції України № ІР/7148/17/С83/22562/SD6/A10/5 від 04.08.2017 року останній перебував у міжнародному розшуку, що вказує на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про те, що без обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо зобов`язати його виконувати процесуальні обов`язки підозрюваного, в чому і полягає необхідність обрання такого запобіжного заходу.

При цьому після затримання підозрюваного, не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слідчий суддя повинен за участю ОСОБА_7 розглянути питання про застосування обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, а відтак апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 178, 183, 193, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого в ОВС 2 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4