Справа № 1318/1252/2012
Провадження № 1/442/3/2018
П О С Т А Н О В А
Судового засідання
26 квітня 2018 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області
в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судових засідань: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисників підсудних адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
представників цивільного позивача ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України,-
в с т а н о в и в :
ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні вказаних вище злочинів.
Під час судового розгляду, після відмови в задоволенні заяви про відвід головуючої судді ОСОБА_1 , представниками цивільного позивача ОСОБА_10 та ОСОБА_11 заявлено складу суду відвід з тих підстав, що цивільним позивачем ОСОБА_14 та прокурором ОСОБА_7 в судовому засіданні 16.04.2018 року було заявлено ряд клопотань, зокрема, про арешт майна, про міжнародну правову допомогу, щодо яких судом неправомірно не прийнято письмової постанови. На думку представників цивільного позивача зазначені факти свідчать про упередженість щодо цивільного позивача та результатів розгляду справи.

Вислухавши думку представників цивільного позивача, які підтримали заявлений відвід, прокурорів, які просили відвід задоволити, підсудних та їхніх захисників, які просили в задоволенні відводу відмовити, оскільки це є умисним затягуванням розгляду кримінальної справи, систематичною практикою цивільного позивача щодо заявлення відводів (в такий спосіб було відведено повний склад суддів Самбірського міськрайонного суду Львівської області), суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до вимог ст. 273 КПК України (в редакції 1960 року), в усіх питаннях, які вирішуються судом під час судового розгляду, суд виносить ухвали. Ухвали про направлення справи для провадження додаткового розслідування, при вирішенні питань, зазначених у статтях 276, 278 і 279 цього Кодексу, про закриття справи, про обрання, зміну або скасування запобіжного заходу, про застосування заходів безпеки, про відводи і про призначення експертизи, а також окремі ухвали виносяться судом у нарадчій кімнаті і викладаються у вигляді окремого документа, який підписується всім складом суду.
Всі інші ухвали можуть за розсудом суду виноситися або у зазначеному вище порядку, або після наради суддів на місці з занесенням ухвали до протоколу судового засідання.
Так, в судовому засіданні, яке відбувалось 16.04.2018 року судом було розглянуто ряд клопотань учасників судового розгляду, щодо яких судом, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 273 КПК України (в редакції 1960 року) було прийнято відповідно ухвали після наради суддів на місці з занесенням таких до протоколу судового засідання і зазначенням мотивів прийнятих рішень.
Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ст. 56 КПК України (в редакції 1960 року) відвід судді може бути заявлений на підставах, передбачених ст. ст. 54, 55 КПК України (в редакції 1960 року).
Згідно п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: «Ніхто не може бути суддею у власній справі». Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що цивільними позивачами не наведено будь-яких переконливих даних, які б свідчили про те, що склад суду в даній справі не є об`єктивним, є упередженим при розгляді вказаної кримінальної справи, є залежним від яких-небудь зв`язків, виявляє прихильність чи упередженість до будь-кого з учасників кримінальної справи, зокрема, щодо цивільного позивача.
Крім цього, немає й інших підстав для відводу, передбачених ст. ст. 54, 55 КПК України (в редакції 1960 року). Наведені представниками цивільного позивача доводи є безпідставними, надуманими й не можуть братися до уваги
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 54-56 КПК України (в редакції 1960 року), суд, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви представників цивільного позивача ТзОВ «Рабмер Україна» - ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про відвід складу суду суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від участі в розгляді кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 222, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України відмовити.
Постанова оскарженню не підлягає.
Судді: ОСОБА_1
ОСОБА_3
ОСОБА_2