Провадження № 11-кп/792/491/18
Справа № 688/2227/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 263 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.07.2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря
судового засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051 від 3 квітня 2015 року, за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2018 року,-
В с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000051 від 3 квітня 2015 року повернуто прокурору Хмельницької обласної прокуратури.
Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовував тим, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні слід повернути прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, оскільки він не відповідав вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт не містить правової кваліфікації в частині обвинувачення ОСОБА_9 , що є не тільки порушенням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а також порушенням конституційних прав обвинуваченого на захист.
Прокурор, не погоджуючись з ухвалою суду, просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження. Зазначає, що обвинувальний акт повністю відповідає вимогам ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, чітко сформульована об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України. При цьому прокурор погоджується з тим, що в обвинувальному акті не вказано кваліфікації кримінального правопорушення, називаючи це помилкою. Прокурор вказував, що в силу положень ч. 2 ст. 337 КПК України, прокурор не позбавлений права виправити недоліки, зазначені в ухвалі суду, шляхом зміни обвинувачення, висунення додаткового обвинувачення.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, захисників, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України в підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вичерпні вимоги до обвинувального акта викладені в ст. 291 КПК України.
Згідно вказаної норми Закону, обвинувальний акт, зокрема, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Частина 1 статті 91 КПК України передбачає, що в кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення, а саме, час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Тобто формулювання обвинувачення має містити дані щодо події злочину із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та інших даних, на підставі яких відповідно до диспозиції певної статті (частини статті) Кримінального кодексу України, можна встановити наявність в діях обвинуваченого складу злочину. Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта суд першої інстанції здійснює судовий розгляд, як це передбачено приписами ст. 337 КПК України.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 9 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого суду (рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пільсьє та Сассі проти Франції» [ВП], № 25444/94, п. 52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», № 23969/94, п. 58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», № 42780/98, п. 34).
При цьому суд першої інстанції підставно звернув увагу, що прокурор в обвинувальному акті взагалі не зазначив правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 , що вказує на невиконання слідчим та прокурором вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зважаючи, що зазначення кваліфікації дій особи є обов`язковою вимогою п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність правової кваліфікації дій ОСОБА_9 порушує один з основних конституційних принципів право обвинуваченого на захист та справедливий судовий розгляд. Відсутність правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність (частину статті КК України) суперечить загальним засадам кримінального провадження, можливості реалізувати інші надані обвинуваченому права, зокрема, право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують, а також позбавляло суд першої інстанції можливості роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 суть обвинувачення, що відповідно до приписів ст. 348 КПК України, є обов`язком суду.
Встановлені судом першої інстанції недоліки не давали суду першої інстанції підстав для призначення справи до судового розгляду, а обвинувальний акт в зв`язку з невідповідністю останнього вимогам п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України повернутий прокурору.
За таких обставин колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги прокурора, що обвинувальний акт відповідав вимогам ст. 291 КПК України, а в суду були всі підстави для призначення судового розгляду, та що суд повернув обвинувальний акт прокурору безпідставно.
Твердження апеляційної скарги прокурора про те, що в разі виявлення недоліків обвинувального акту, вони могли бути усунуті прокурором в суді першої інстанції під час судового розгляду шляхом зміни обвинувачення чи висунення нового не можуть бути прийнятими до уваги, зважаючи на ті обставини, що згідно приписів ст. 338 КПК України, прокурор має право змінити обвинувачення лише з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення, а не з метою зазначення кваліфікації обвинувачення, яка вказані не була зазначена в обвинувальному акті. При цьому колегія суддів враховує відсутність правового примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.
Ті обставини, що попереднім складом суду такий обвинувальний акт був призначений до розгляду, не дають підстав для інакших висновків, ніж зроблених судом з наступних підстав. Після зміни складу суду в зв`язку зі звільненням головуючого судді, розгляд справи новим складом суду розпочався спочатку. Попередні висновки іншого суду не є обов`язковими для нового складу суду, тому такі доводи прокурора в апеляційному суді не можуть бути враховані.
Суд першої інстанції, дослідивши та вивчивши зміст обвинувального акту, перевіривши його на відповідність вимогам ст. 291 КПК України, дійшов обґрунтованого та вмотивованого висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору в зв`язку з його невідповідністю вимогам закону, відтак апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 4 червня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000051, - без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2