Справа № 202/4430/18
Провадження № 1кп/202/402/2018
УХВАЛА
Іменем України

29 серпня 2018 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000885 від 09.06.2018 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянин України, українець, має вищу освіту, неодружений, малолітніх дітей на утриманні не має, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
- 17.07.2001 року вироком П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 140, ч. 3, ст. 81, 42 КК України 1960 року до позбавлення волі на строк З роки 1 місяць, з конфіскацією майна;
- 04.03.2005 року вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за ст. 93 п. «А, Е, І», ст. 17 ч. 2, ст. 93 П «А, Г, Е, І», ч. 2. ст. 145, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 42 КК України до позбавлення волі на строк 15 років, з конфіскацією майна. На підставі ст. 42 ч. 3 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироком П`ятихатського РС Дніпропетровської області від 17.07.2001 року, до відбуття - 15 років позбавлення волі, з урахування тримання під вартою з 25-17.10.2000 року. За рішенням Верховного суду України від 23.08.2005 року вирок змінений: вважати засудженим за ст. 93 п «А, Е, 1»; ч. 2 ст. 17 - 93 П «А, Г, Е, 1»; ч. 2 ст. 145; ч. 1 ст. 263; ч. 1 ст. 41 К України до 14 років позбавлення волі, на підставі ч. 2 ст. 42 КК України даним покаранням поглинуте покарання за попереднім вироком. До відбуття 14 років позбавлення волі;
- 21.06.2010 року вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області за статтями 94 П.П. «А», «І» КК України до позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна. На підставі ч. 3 ст. 42 КК України даним покаранням поглинуте покарання за вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.03.2005 року, до відбуття 15 років позбавлення волі. Звільнений з виправної колонії 12.02.2016 року;

у вчиненні злочинів, передбачених за ч. 3 ст. 185 КК України, -
в с т а н о в и в:
Підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч.3 ст.314 КПК України, судом не встановлено.
Всі учасники судового провадження висловили думку про можливість призначення судового розгляду, який провести у відкритому судовому засіданні.
Прокурором, з посиланням на те, що обвинуваченому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком
на 60 діб, дія якого закінчується 09.09.2018 року заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке мотивоване тим, що обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Представник потерпілого ОСОБА_5 підтримав клопотання прокурора.
Обвинувачений послався на розсуд суду.

Суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу, не змінилися, а застосування до обвинуваченого жодного із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, які не зменшилися та існують на даний час, не забезпечить виконання процесуальних обов`язків.
Ці обставини в сукупності, а також тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , свідчать про наявність ризиків, що під впливом тяжкості покарання, яке загрожує обвинуваченому, він може переховуватись від суду та у такий спосіб перешкоджатиме розгляду кримінального провадження, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, суд приходить до сталого висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Будь-яких інших клопотань не надійшло.
За таких обставин суд вважає підготовку до судового розгляду закінченою.
Керуючись ст.ст. 314, 315, 316 КПК України, суд, -
П о с т а н о в и в:

Призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 обвинуваченого за ч. 3 ст. 185 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 29.08.2018 року на 14 год. 30 хв. в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.
ОСОБА_4 продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 27.10.2018 року.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, представників потерпілих.
Відповідно до ч.3 ст.23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення.
Копію ухвали вручити учасникам процесу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1