У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси - ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого 1 СВ ВУР КП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001782 від 18.11.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Березівка Одеської області, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, на час вчинення злочину працюючого на посаді начальника відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Лиманської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

В С Т А Н О В И В:
До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси, надійшло клопотання старшого слідчого 1 СВ ВУР КП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, з наступних підстав.

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він будучи начальником відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Лиманської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області за наступних обставин.
Начальник відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Лиманської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, що відповідно до примітки до ст. 368 КК України є особою, яка займає відповідальне становище, умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди з використанням наданого йому службового становища, діючи за попередньою змовою з головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску території обслуговування Лиманської ОДПІ управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС в Одеській області ОСОБА_8 , вчинив злочинне діяння, яке дискредитуєйого, як працівникаслужби ГУ ДФС в Одеській області, що набуло негативного суспільного резонансу на території Одеської області та суттєвим чином підірвало авторитет і престиж правоохоронних органів в Одеській області.

Так, ОСОБА_4 , на початку травня 2018 року (точна дата досудовим розслідуванням не встановлена) отримав інформацію про факт списання ПАТ «ОТП Банк» з ОСОБА_9 боргу за рахунок резерву відповідно до кредитного договору № ML507/038/2008 від 26.05.2008 та договору про внесення змін та доповнень № 2 (Про прощення боргу) від 03.10.2017, відповідно до якого сторони, а саме ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_9 домовились про те, що останній сплачує банку частину боргу у розмірі 113 015 гривень 53 коп., а банк у свою чергу, списує за рахунок резерву (прощення боргу) залишкову частину боргових зобов`язань у розмірі 709 297 гривень 19 коп.
Слід зазначити, що сума отриманого ОСОБА_9 кредиту складала 565 915 гривень 13 коп., що в подальшому і склала розмір прощенного боргу, яка відповідно до вимог ст. ст. 163, 164 Податкового Кодексу України (далі - ПКУ) підлягає оподаткуванню у разі його списання.
ОСОБА_4 та ОСОБА_8 у силу обіймання ними вказаних посад є обізнаними, що згідно зі ст. 162 Податкового Кодексу України, ОСОБА_9 є платником податку, а відповідно до п.п. д), п. 164.2.17
ст. 164 ПКУ, основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощенного кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позивної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 01 січня податкового року, підлягає оподаткуванню у розмірі, визначеному п. 167.1 ст. 167 ПКУ, що становить 18 відсотків бази оподаткування, а також 1,5 відсотків, від об`єкту оподаткування, що складає військовий збір відповідно до п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 ПКУ.
Таким чином, сукупний відсоток, що підлягає оподаткуванню від суми прощеного боргу складає 19,5 відсотків, що із розрахунку від суми прощенного кредиту у розмірі 565 915 гривень 13 коп. складає 110 353 гривні 45 коп.
На підставі зазначеного, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 сказав висунути ОСОБА_9 вимогу про надання їм грошових коштів у сумі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень як неправомірну вигоду за не вжиття передбачених діючим законодавством дій, щодо зобов`язання ОСОБА_9 сплатити відповідний податок.
З метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на вимагання та одержання ОСОБА_4 та ОСОБА_8 від ОСОБА_9 неправомірної вигоди, ОСОБА_8 11.05.2018 приблизно об 11 годині в ході особистої зустрічі з ОСОБА_10 біля закладу швидкого харчування «Макдональдс» по проспекту Добровольського у м. Одесі, повідомила останнього, що відповідно до чинного законодавства у зв`язку прощенням ПАТ «ОТП Банк» боргу він повинен був подати до податкового органу декларацію та сплатити податки та збори у розмірі близько 110 000 (ста десяти тисяч) гривень. В ході розмови ОСОБА_8 , повідомила, що вирішення питання щодо не вжиття заходів по стягненню з ОСОБА_9 вказаної суми податків можливе лише у разі надання їй особисто та її керівнику неправомірної вигоди у розмірі 55 000 (п`ятдесяти п`яти) гривень.
ОСОБА_9 , у свою чергу, будучи необізнаним у податковому законодавстві України, розуміючи про необхідність сплати певної суми податку та не маючи офіційного підтвердження суми сплати податку у розмірі 110 000 гривень, сприйняв вимогу ОСОБА_8 про надання неправомірної вигоди у розмірі 55 000 гривень як дійсне порушення його прав та законних інтересів. При цьому, ОСОБА_9 зауважив, що зацікавлений у законному порядку погасити виниклу податкову заборгованість, однак на теперішній час не має можливості сплатити таку велику суму та поцікавився чи передбачено діючим законодавством можливість зниження суми податкової заборгованості та збільшення строку її погашення.
На це ОСОБА_8 повторно зауважила, що вирішення питання можливе лише за умови сплати їй та її керівництву грошових коштів у сумі 55 000 (п`ятдесяти п`яти тисяч) гривень у якості неправомірної вигоди.
30 травня 2018 року близько 09 години в ході телефонної розмови ОСОБА_8 повторно підтвердила ОСОБА_9 , що сума неправомірної вигоди складатиме 55 000 гривень. Крім того, ОСОБА_8 зазначила, що це вимога її безпосереднього керівника не називаючи при цьому його імені та прізвища.
У той же день, 30.05.2018, близько 12 години в ході зустрічі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 біля будівлі Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, пр-т 40 річчя Перемоги, 7, остання знову наполягала на наданні надання їй та її керівнику неправомірної вигоди у розмірі 55 000 (п`ятдесяти п`яти тисяч) гривень. На запитання ОСОБА_9 про те, чи отримає він письмове підтвердження відсутності у нього податкової заборгованості, ОСОБА_8 відповіла відмовою, однак запевнила про звільнення від податкових зобов`язань за сумою прощенного боргу та не вжиття ними у подальшому будь-яких дій, щодо стягнення з ОСОБА_9 зазначеного податку.
01 червня 2018 року біля 21 години 30 хвилин ОСОБА_8 зустрівшись з ОСОБА_9 неподалік від будівлі Лиманської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області за адресою: Одеська область, Лиманський район,
смт. Доброслав, пр-т 40 річчя Перемоги, 7, повторно підтвердила, що вимога її керівництва полягає у наданні обумовленої раніше суми неправомірної вигоди у розмірі 55 000 (п`ятдесят п`ять тисяч) гривень. Крім того ОСОБА_8 зауважила, що для надання основної суми неправомірної вигоди ОСОБА_9 необхідно зустрітись з її керівником, про якого вона зазначала раніше, у тому числі з метою обговорення питання про можливість зменшення суми неправомірної вигоди до 50 000 (п`ятдесяти тисяч) гривень.
Далі, 06.06.2018, о 12 годині 30 хвилин, біля будівлі Лиманської ОДПІ ГУДФС в Одеській області за адресою: Одеська область, Лиманський район, смт. Доброслав, пр-т 40 річчя Перемоги, 7, ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_8 та чоловіком, якого ОСОБА_8 представила як свого безпосереднього керівника - ОСОБА_4 .
В ході розмови ОСОБА_4 поцікавився у ОСОБА_9 чи готовий він надати обумовлену та оголошену ОСОБА_8 суму грошових коштів у якості неправомірної вигоди, на що ОСОБА_9 відповів згодою.
З метою завуалювання своїх неправомірних дій, уникнення можливості викриття злочинних намірів ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , останній надав вказівку ОСОБА_11 проїхати за ним. У подальшому ОСОБА_9 на автомобілі марки Форд попрямував за автомобілем марки ТойтаКоролла ДНЗ « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_4 та виїхав на околицю смт. Доброслав Лиманського району Одеської області.
Перебуваючи у лісосмузі на околиці смт. Доброслав Лиманського району Одеської області, ОСОБА_4 одержав у салоні автомобілю марки Форд від ОСОБА_9 більшу частину вимагаємої суми неправомірної вигоди у розмірі 50 000 гривень та зауважив про необхідність надання залишкової суми неправомірної вигоди у розмірі 5000 гривень найближчим часом ОСОБА_8 .
Продовжуючи єдиний злочинний умисел на одержання усієї суми неправомірної вигоди у розмірі 55 000 гривень ОСОБА_8 07.06.2018 о 08 годині 05 хвилин на автостоянці Універсаму «Копійка» на розі вулиці Паустовського та проспекту Добровольського у м. Одесі одержала від ОСОБА_9 залишкову суму обумовленої неправомірної вигоди у розмірі 5000 гривень, після чого була викрита співробітниками правоохоронних органів.
У подальшому, 07.06.2018, після 09 годин 00 хвилин, ОСОБА_4 під час перевезення грошових коштів, наданих 06.06.2018 ОСОБА_9 у якості неправомірної вигоди у автомобілі ТойтаКоролла ДНЗ « НОМЕР_1 » біля будівлі № 76/2 по вул. Академіка Корольова у м. Одесі також був викритий працівниками правоохоронних органів.
07.06.2018 року ОСОБА_4 було затримано на підставі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

08.06.2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі, надав копію постанови про групу прокурорів.

Захисник ОСОБА_5 заперечила проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а в разі задоволення клопотання слідчого, просила застосувати розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 183 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 заперечив проти обрання запобіжного заходу посилаючись на те, що підозра не обґрунтована.

Підозрюваний підтримав думку захисників.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до висновку про наступне.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта або спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; або вчинити інше кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого корупційного кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років, та до нього не забороняється обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується: показами свідка ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, в ході якого у нього вилученого частину неправомірної вигоду у розмірі 40 000 (сорока тисяч) гривень, протоколом огляду місця події, в ході якого виявлено та вилучено у
ОСОБА_8 частину неправомірної вигоду у розмірі 5 000 (п`яти) тисяч гривень,протоколами обшуків та іншими доказами, зібраними в ході проведення досудового розслідування.

Метою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, на даний час, є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого злочину, перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чим негативно вплинути повному, швидкому та неупередженому досудовому розслідуванню.

Крім цього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, повинен бути застосований у разі, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

В нинішній час, одним із основних напрямів державної політики є захист суспільства від корупційних ризиків, виявлення та викорінення корупції в умовах євроінтеграції.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 має корупційний характер, пов`язаний із наданням неправомірної вигоди, а тому суспільний інтерес в даному випадку нівелює принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, при наявності вище перелічених ризиків.
Крім вище переліченого, слідчий суддя також враховує той факт, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_4 пов`язане із вимаганням неправомірної вигоди, що підвищує суспільну небезпечність такого кримінального правопорушення, оскільки останнім час здійснюється посилення заходів щодо боротьби з корупцією в органах державної влади.

Крім того, відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства", зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

З урахуванням вище викладеного, приходжу до висновку про неможливість жодного із більш м`яких запобіжних заходів забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому застосування тримання під вартою, на даному етапі є виправданим. Таким чином, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Зважаючи на положення ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи особу підозрюваного, його майнового стану, а також його стан здоров`я, характеру кримінального правопорушення, який ставиться у підозру ОСОБА_4 вважаю за необхідне визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в межах передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 187, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,слідчий суддя -

У Х В А Л И В:
Клопотання старшого слідчого 1 СВ ВУР КП СО прокуратури та процесуального керівництва прокуратури Одеської області ОСОБА_7 , яке погоджено з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001782 від 18.11.2017 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 (восьмидесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 140 960 (сто сорок тисяч дев`ятсот шістдесят ) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрюваного; справа № 522/10137/18 провадження по справі 1-кс/522/10442/18.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до слідчого, прокурора за кожною вимогою у розумні строки;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту фактичного затримання особи, тобто з 07 червня 2018 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 05 серпня 2018 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

08.06.2018