АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2765/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліана» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13.04.2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Голосіївському району ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 та накладено арешт на майно - грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Аліана» () відкритих у банківських установах ПAT "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві (МФО 380805), а саме: рахунок № НОМЕР_1 ; та в ПAT "Райффайзен Банк Аваль" у м. Дніпрі (МФО 305653), а саме: рахунок № НОМЕР_2 в частині видатку грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки грошових коштів, що надходять, повідомляючи в подальшому правоохоронні органи усно та письмово, про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках за запитом слідчого, на час його надання, а також зобов`язано відповідних службових осіб банківської установи надавати письмову інформацію про залишок грошових коштів на вказаних рахунках, на момент пред`явлення ухвали суду про накладення арешту та на кожне 25 число місяця шляхом винесення відповідного подання ініціатору за адресою: 03110 м. Київ, вул. Народна 19/20, СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

Згідно ухвали, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації майна.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, директор ТОВ «Аліана» ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, в якій просить ухвалуслідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13.04.2018 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно - грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Аліана».

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, директор ТОВ «Аліана» ОСОБА_6 посилається на те, що розгляд клопотання слідчого про накладення арешту на майно був здійснений без участі в судовому засіданні представника ТОВ «Аліана», про наявність оскаржуваної ухвали, апелянт дізнався від банку 02.05.2018 року.

Мотивуючи апеляційні вимоги директор ТОВ «Аліана» ОСОБА_6 зазначає, що ТОВ «Аліана» займається виключно реальною господарською діяльністю, його, як директора товариства не повідомляли про підозру та не викликали до правоохоронних органів для надання будь-яких свідчень чи пояснень у кримінальному провадженні № 0000048, матеріали клопотання слідчого не містять будь-яких відомостей про те, яким саме чином ТОВ «Аліана» причетне до обставин кримінального провадження, про яке іде мова у клопотанні слідчого, а також, не зазначено будь-яких підстав вважати, що грошові кошти, які знаходяться на банківських рахунках ТОВ «Аліана» виступали знаряддям вчинення кримінального правопорушення та набуті в результаті його вчинення чи обставин, яким чином ці кошти мають відношення до кримінального провадження, що розслідується.

Також, директор ТОВ «Аліана» ОСОБА_6 вказує на відсутність підстав для накладення арешту на грошові кошти товариства з метою забезпечення збереження коштів на рахунках ТОВ «Аліана» саме як речового доказу, оскільки кошти у розмірі 109536,90 грн., були зараховані на рахунок ТОВ «Квадротех» помилково і в подальшому повернуті їхньому підприємству.
Відповідно довідці банку, на всіх арештованих рахунках ТОВ «Аліана», які відкриті у AT "Райффайзен Банк Аваль" на час накладення арешту і на теперішній час рахується сума у розмірі 2085, 04 грн., що свідчить про формальність постановленої слідчим суддею ухвали, за відсутності належних доказів того, що вказані грошові кошти набуті ТОВ «Аліана» кримінально протиправним шляхом, або отримані товариством внаслідок вчинення кримінального правопорушення та без з`ясування питання про наявність розміру завданої шкоди , як того вимагають положення п. 4 ч. 2 ст. 173 КПК України та наявності заявленого цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000048 чи повідомлення про підозру.

Слідчий суддя, як зазначає апелянт, постановляючи оскаржувану ухвалу не оцінив розумність і спів розмірність обмеження права власності ТОВ «Аліана» завданням кримінального провадження № 0000048, а також, наслідки арешту майна для ТОВ «Аліана».

В судове засідання у справі прокурор та представник власника майна не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, хоча належним чином був повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду. Тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора та представника власника майна, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 395 КПК України ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення. Згідно частини 3 зазначеної статті, якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що клопотання слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна, про наявність оскаржуваної ухвали, як зазначає апелянт, представник ТОВ «Аліана» дізнався від банку 02.05.2018 року, а апеляційна скарга подана останнім 08.05.2018 року, тобто в межах передбаченого законом строку, у зв`язку з чим, він поновленню не підлягає.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.

Як вбачається з матеріалів провадження, Слідчим управлінням фінансових розслідувань ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань №0000048 від 27.11.2017 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 205, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 205 КК України.
Органом досудового розслідування зазначено, що невстановлені слідством особи з використанням реквізитів ТОВ «Торгівельно-виробниче підприємство «Агросервіс» (), ТОВ «Науково- виробниче підприємство «Медокс» (), ТОВ «Квадротех» (), ТОВ «Вин-Пром» (), ТОВ «Комплект Стандарт Сервіс» (), ТОВ «Лібра-С» (), сприяли в ухиленні від сплати податків для ТОВ «Комтес- XXI» () та ТОВ «Бізнес Перформер» () у період 2016-2017 років на загальну суму 7 310 208,87 грн., що є особливо великим розміром.
Також, зазначено, що особи, які задіяні у кримінальному правопорушенні, дані про яке внесено 27.11.2017 року до єдиного реєстру досудових розслідувань використовуючи первинну документацію, отриману від невстановлених осіб, по нібито проведеним господарським операціям із підприємствами з ознаками «фіктивності», серед яких: ТОВ «Мсден-Днепр» (), ТОВ «Фірма «Верон» (), ТОВ «Кроно Сервіс» (), ТОВ «Фірма «Візард ЛТД» (), ТОВ «Лекс Гранд» (), ТОВ «Рітейл Єолюшинз» (), ТОВ «Скантер» (), ТОВ «Тантал Днепр» (), ТОВ «НВП «Медокс» (), ТОВ «ТВП «Агросервіс» (), ТОВ «НВК «Баріон» (), ТОВ «Єпецторг ТМ» (), ТОВ «Аліана» (), ТОВ «Квадротех» (), здійснюють документальне оформлення взаємовідносин підприємствам реального сектору економіки, чим сприяють в ухиленні від сплати податків.
Постановою слідчого 2-го ВРКП СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 від 06.04.2018 року , грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Аліана» () відкритих у банківських установах ПAT "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві (МФО 380805), а саме: рахунок № НОМЕР_1 ; та в ПAT "Райффайзен Банк Аваль" у м. Дніпрі (МФО 305653), а саме: рахунок № НОМЕР_2 - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000048 від 27.11.2017 року.
12.04.2018 року слідчий СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_9 за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_8 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Аліана» () відкритих у банківських установах ПAT "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві (МФО 380805), а саме: рахунок № НОМЕР_1 ; та в ПAT "Райффайзен Банк Аваль" у м. Дніпрі (МФО 305653), а саме: рахунок № НОМЕР_2 в частині видатку грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки грошових коштів, що надходять, повідомляючи в подальшому правоохоронні органи усно та письмово, про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках за запитом слідчого, на час його надання, а також зобов`язання відповідних службових осіб банківської установи надавати письмову інформацію про залишок грошових коштів на вказаних рахунках, на момент пред`явлення ухвали суду про накладення арешту та на кожне 25 число місяця шляхом винесення відповідного подання ініціатору за адресою: 03110 м. Київ, вул. Народна 19/20, СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві.

13.04.2018 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000048, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на грошові кошти, з огляду на те, що існує необхідність у накладенні на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення спеціальної конфіскації майна.

З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Однак, зазначених вимог закону слідчий та слідчий суддя не дотрималися.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак слідчий, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, не зазначив конкретні підстави і мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якими пов`язує необхідність у накладенні такого арешту.

Ухвалою слідчого судді накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Аліана», разом з тим, слідчий обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, не надав достатніх і належних доказів щодо діяльності ТОВ «Аліана», а слідчий суддя, в свою чергу, у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення. Будь-яких яких даних щодо діяльності ТОВ «Аліана» та доказів причетності вказаного товариства чи його посадових осіб до вчинення кримінальних правопорушень, за якими здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні згідно Єдиного реєстру досудових розслідувань, в матеріалах за клопотанням слідчого про арешт майна не міститься.
Крім того, враховуючи що орган, яким ініційовано накладення арешту на грошові кошти, не зазначав у тексті клопотання мету накладення арешту на майно, то слідчий суддя при постановленні ухвали, самостійно визначаючи мету забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації майна, вийшов за межі своїх повноважень.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя, приймаючи рішення вийшов за межі розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно, чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.

Колегія суддів також не вбачає підстав для зобов`язання банківської установи повідомляти в подальшому правоохоронні органи усно та письмово, про суму коштів, що знаходяться на рахунках ТОВ «Аліана» за запитом слідчого, на час його надання, а також зобов`язання відповідних службових осіб банківської установи надавати письмову інформацію про залишок грошових коштів на рахунках ТОВ «Аліана», на момент пред`явлення ухвали суду про накладення арешту та на кожне 25 число місяця шляхом винесення відповідного подання ініціатору за адресою: 03110 м. Київ, вул. Народна 19/20, СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, оскільки даний спосіб зобов`язання банківської установи не відповідає меті вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а являється по суті тимчасовим доступом до речей та документів, що є окремим заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею, до якої зокрема відносяться відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України та відомості щодо операцій, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що під час здійснення кримінального провадження орган досудового розслідування у разі виникнення потреби щодо отримання інформації, яка становить банківську таємницю, та за наявності передбачених для цього достатніх підстав, може звернутись до суду в порядку ст. 162 КПК України з клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Також колегія суддів звертає увагу, що ні слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення відповідно ст. ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для вищезазначеного товариства та виконання останнім своїх договірних зобов`язань з іншими суб`єктами.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга директора ТОВ «Аліана» ОСОБА_6 , задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Аліана» ОСОБА_6 ., задовольнити.
Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 13 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Голосіївському району ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 та накладено арешт на майно - грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Аліана» (код ЄДР 40934445) відкритих у банківських установах AT "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві (МФО 380805), а саме: рахунок № НОМЕР_1 ; та в AT "Райффайзен Банк Аваль" у м. Дніпрі (МФО 305653), а саме: рахунок № НОМЕР_2 в частині видатку грошових коштів, з можливістю зарахування на зазначені рахунки грошових коштів, що надходять, повідомляючи в подальшому правоохоронні органи усно та письмово, про суму коштів, що знаходяться на цих рахунках за запитом слідчого, на час його надання, а також зобов`язано відповідних службових осіб банківської установи надавати письмову інформацію про залишок грошових коштів на вказаних рахунках, на момент пред`явлення ухвали суду про накладення арешту та на кожне 25 число місяця шляхом винесення відповідного подання ініціатору за адресою: 03110 м. Київ, вул. Народна 19/20, СУ ФР ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві, скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СУ ФР ДПІ у Голосіївському району ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 та накладено арешт на майно - грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Аліана» (код ЄДР 40934445) відкритих у банківських установах AT"Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві (МФО 380805), а саме: рахунок № НОМЕР_1 ; та в AT "Райффайзен Банк Аваль" у м. Дніпрі (МФО 305653), а саме: рахунок № НОМЕР_2 , відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4