печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 серпня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :
14.08.2018 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження клопотання прокурора відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000224.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання, зазначаючи наступне.
Відділом процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу управління з розслідування злочинів, вчинених на тимчасово окупованих територіях, Генеральної прокуратури України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0000224 від 19.07.2016 за підозрою власника ТОВ «ВІОТЕХСОМ» ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, та головного лікаря вказаного підприємства ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 366 КК України, а також за фактами скоєння службовими особами відповідного товариства кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 3 ст. 149, ч. ч. 2, 3 ст. 190, ч. 3 ст. 212 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «ВІОТЕХСОМ» в процесі надання іноземним громадянам медичних послуг із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій методом сурогатного материнства, діючи з корисливих мотивів, створили на території України механізм укладання незаконних угод, об`єктом яких є новонароджені діти.

Зокрема, діючи всупереч вимог Інструкції про порядок застосування допоміжних репродуктивних технологій, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.12.2008 № 771, власник медичного центру ТОВ «BIOTEXCOM» ОСОБА_6 досяг із громадянами Італійської Республіки, які за медичними показниками не могли мати власних дітей, домовленості про те, що медичний центр забезпечить народження для них двох немовлят, використавши донорський біоматеріал.

Надалі, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_6 та головний лікар цього медичного центру ОСОБА_5 вирішили без проведення будь- якого лікування подружжя громадян Італійської Республіки за допомогою ДРТ, здійснити процедуру народження для останніх дітей, використавши одну із потенційних сурогатних матерів, підібраних медичним центром. Для цього в порожнину матки сурогатної матері були перенесені ембріони, отримані шляхом екстракорпорального запліднення із використанням донорських яйцеклітин та сперми сторонніх осіб, а не подружжя батьків-замовників, як цього вимагають норми вищевказаної Інструкції.

На сьомому місяці вагітності сурогатна матір народила двох хлопчиків, один з яких через тяжких стан помер, не проживши більше 24 годин. Іншу дитину при участі та допомозі ОСОБА_4 було передано громадянам Італійської Республіки, проведено державну реєстрацію її народження і надалі вивезено за межі України. При цьому до органів державної реєстрації цивільного стану подано довідку про генетичну спорідненість, складену головним лікарем медичного центру ТОВ «Віотехсом» ОСОБА_5 , яка містить завідомо неправдиві дані щодо генетичної спорідненості громадян Італійської Республіки із новонародженим хлопчиком. Цей факт був виявлений правоохоронними органами Італійської Республіки після проведення генетичної експертизи, яка виключила можливість батьківства їх громадян із хлопчиком, народженим в Україні.

За вчинення комплексу вищевказаних протиправних дій, які мають явні ознаки укладення незаконної угоди, об`єктом якої є людина, вчиненої щодо малолітнього, ОСОБА_6 отримав від громадян Італійської Республіки 32 000 євро, а сурогатній матері було сплачено лише 6 000 євро.

При цьому, отримані від іноземних громадян грошові кошти (народження методом сурогатного материнства однієї дитини коштувало від 30 до 50 тисяч євро) за вказівкою ОСОБА_4 не вносилися на банківські рахунки ТОВ «ВІОТЕХСОМ», а перераховувалися на підконтрольні йому підприємства, зареєстровані в офшорних зонах із банківськими рахунками в європейських країнах. Отримані від іноземців доходи ТОВ «ВІОТЕХСОМ» умисно приховувалися і не декларувалися в контролюючих органах на території України, а відповідні суми податків та зборів на них не нараховувалися та не сплачувалися, що свідчить про явні факти ухилення від сплати податків.

Під час досудового розслідування зібрано дані, які свідчать про систематичність та масовість таких злочинних дій, пов`язаних із торгівлею дітьми, службовими підробками, ухиленням від сплати податків, вчинених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та іншими працівниками ТОВ «ВІОТЕХСОМ».

13.07.2018 Генеральною прокуратурою України у даному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 149 КК України, власнику ТОВ «ВІОТЕХСОМ» ОСОБА_8 та у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 1 ст. 366 КК України, головному лікарю медичного центру «ВІОТЕХСОМ» ОСОБА_5

02.08.2018 підозрюваним у кримінальному провадженні обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В ході слідства встановлено, що відповідні кримінальні правопорушення службовими особами ТОВ «ВІОТЕХСОМ» вчиняються за участю підконтрольних їм юридичних та фізичних осіб, однією з яких являється ОСОБА_9

15.03.2018 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у провадженні проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_9 , розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами проведення даної слідчої (розшукової) дії вилучено речі та документи, дозвіл на відшукання яких надано вказаним рішенням суду.

В подальшому постановою процесуального керівника зазначені речі та документи визнано у провадженні речовими доказами, за допомогою яких на даний час встановлюються фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та доводиться вина осіб, причетних до їх скоєння.

В той же час, вилучену під час обшуку комп`ютерну техніку та інші електронні носії інформації Генеральною прокуратурою України спрямовано на адресу експертної установи для проведення комп`ютерно-технічної експертизи, яка на теперішній час перебуває на виконанні.

Згідно з п.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення прокурора, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на речі та документи, вилучені Генеральною прокуратурою України 15.03.2018 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва за місцем проживання ОСОБА_9 , розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:
- ноутбук MacBooK Pro Model A 1398 Serial C02N7GFPG3QC;
-копії витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексні номера витягів: 106112470 (на 1 арк.), 105296590 (на 2 арк.));
-договір дарування частини квартири №НМТ 824594;
-2 аркуші паперу, на яких зазначені анкетні дані людей та їх номера телефонів;
-ноутбук HP s/n CNF8090KPK чорного кольору;
-комп`ютерні накопичувальні пристрої: TOSHIBA MK 325GSX чорного кольору з металевою кришкою та WD s/n WXD1A81L0736;
-мобільні телефони: IPHONE IMEI: НОМЕР_1 , SAMSUNG DUOS IMEI: НОМЕР_2 , LENOVO K900;
-мобільний телефон SAMSUNG IMEI: НОМЕР_3 з 2 сім картками операторів мобільного зв`язку Life та Київстар;
-банківські картки на ім`я ОСОБА_10 Укрсоцбанк № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1