АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1198/18 Справа № 171/1720/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді - доповідача ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року про скасування іспитового строку покарання і направлення для відбування покарання щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нива Трудова, громадянина України, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого: вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від його відбування з іспитовим строком - 2 роки з покладенням обов`язків, згідно ст. 76 КК України, -

встановила:

Ухвалою Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року задоволено подання Апостолівського РВ ПП Південно-Східного МУ ПВПП, скасовано іспитовий строк і направлено засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного йому вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2016 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання.

Рішення суду обґрунтоване тим, що ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до Апостолівського РВ ПП 06.02.2017 року, 06.06.2017 року, 02.10.2017 року та 17.10.2017 року без поважних причин.

07.02.2017 року, 08.06.2017 року, 10.10.2017 року та 23.10.2017 року ОСОБА_7 були винесені застереження у вигляді письмового попередження та відібрані пояснення.

Встановивши, що засуджений ОСОБА_7 неодноразово не з`являвся на реєстрацію до Апостолівського РВ ПП без поважних причин, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення, суд прийшов до висновку про необхідність скасування його звільнення від відбування покарання з випробуванням з направленням для відбування призначеного покарання.

Засуджений ОСОБА_7 не погодився з даним рішенням суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та відмовити в задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації.

Обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що запізнився на реєстрацію 06.02.2017 року, та прийшов 07.02.2017 року, 06.06.2017 року прийшов 08.06.2017 року. З цього приводу ним було надано пояснення працівникам служби пробації, оскільки працює на будівництві в іншому місті, що потрібен необхідний час щоб приїхати в м. Апостолове.

Вказує, що з моменту винесення вироку не притягувався до кримінальної, адміністративної чи дисциплінарної відповідальності.

До суду апеляційної інстанції ОСОБА_8 не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. У зв`язку із сукупністю таких даних колегія з урахуванням думки прокурора, вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього відповідно до ст. 405 КПК.

Прокурор заперечувала проти задоволення поданої апеляційної скарги.

В судових дебатах підтримала таку ж позиції.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Судовий розгляд кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України, повинно проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, а саме, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Судом повинно бути чітко дотримано ст. 17 ЗУ від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», де передбачено, що при розгляді справ суду застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Судом першої інстанції повинно бути враховано і п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ухвали, судом першої інстанції вказані вимоги закону були дотримані не в повному обсязі.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення є істотне порушення вимог процесуального закону.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, згідно з ч. 1 ст. 412 КПК, є такі порушення вимог цього кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Як вбачається з наданих матеріалів, 10 жовтня 2016 року ОСОБА_7 засуджено вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ст. 78 КК України, для того, щоб скасувати рішення про звільнення засудженого від відбування покарання і направити останнього відбувати його, необхідна сукупність відповідних підстав, передбачених вказаним законом, а саме, щоб:

-засуджений не виконував покладені на нього обов`язки;

-систематично вчинював правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення;

-його поведінка свідчила про небажання стати на шлях виправлення.

Згідно постанови про встановлення днів явки на реєстрацію, 05 грудня 2016 року, засудженому ОСОБА_7 призначено з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції в Апостолівському районі перший та третій понеділок кожного місяця (а.с. 29).

Того ж дня, йому роз`яснено наслідки порушення покладених на нього обов`язків (а.с. 28).

Відповідно до подання начальника Апостолівського РВ Південно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування строку випробування та направлення в місця позбавлення волі від 10 жовтня 2017 року та листка реєстрації, засуджений ОСОБА_7 в період строку випробування неодноразово, а саме 06.02.2017 року, 06.06.2017 року, 02.10.2017 року, 17.10.2017 року, не з`явився на реєстрацію без поважних причин.

Між тим, висновок суду про порушення ОСОБА_7 обов`язку з`являтися до органу пробації на реєстрацію 06 червня 2017 року та 17 жовтня 2017 року колегія суддів апеляційної інстанції ставить під сумнів, оскільки з`являтися на реєстрацію у вівторок засудженому не покладався.

Дані факти суд першої інстанції залишив без уваги, їм не дав належної оцінки, що призвело до передчасного висновку про обґрунтованість подання начальника управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про направлення для відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Сукупність даних, на які послався суд першої інстанції не переконали в тому, що засуджений ОСОБА_7 , відповідно до ст. 78 КК, не бажає ставати на шлях виправлення, та що його порушення носять систематичний характер.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 374 КПК України належним чином не дослідив всі дані по справі, що перешкодило постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення. Тому, для забезпечення принципу верховенства права та законності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, скасування судового рішення та постановлення нового.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2017 року про скасування іспитового строку покарання і направлення для відбування покарання щодо засудженого ОСОБА_7 скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання Апостолівського РВ ПП Південно-Східного МУ ПВПП про скасування іспитового строку і направлення засудженого ОСОБА_7 для відбування покарання у виді позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення. Вона може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст. 426 КПК України до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4