Справа № 134/1453/17
Провадження № 1-кп/150/23/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 червня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чернівецького районного суду Вінницької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 від 31.05.2017 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Томашпільського району с. Колоденка, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, ромської національності, непрацюючого, неодруженого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, ромської національності, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: 1) 31.08.2001 Піщанським районним судом Вінницької області за ст.81 ч.1 КК України, до позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців, звільнений від покарання згідно ст.1 п.«А» Закону України «Про амністію» від 05.07.2001; 2) 12.01.2004 Піщанським районним судом Вінницької області за ст.ст. 186 ч.1, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 3) 25.10.2005 Піщанським районним судом Вінницької області за ст.ст. 185 ч.1, 186 ч.2, 75 КК України до позбавлення волі на 5 років з іспитовим строком на 2 роки; 4) 27.04.2007 Піщанським районним судом Вінницької області за ст.ст.186 ч.3, 186 ч.2, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі; 5) 11.10.2011 Піщанським районним судом Вінницької області за ст.185 ч.2, 71 КК України до 4 років позбавлення волі; 6) 09.09.2016 Вінницьким міським судом за ч.3 ст. 185 КК України, який змінений ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 01.03.2017, до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 3 роки, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:
31.05.2017 близько 04 години ранку ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , маючи умисел на заволодіння чужим майном на автомобілі ВАЗ-2106 разом із ОСОБА_10 та ОСОБА_11 направилися із смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області до с. Вербка Крижопільського району Вінницьої області. Залишивши автомобіль на одній із вулиць села Вербка та пояснивши при цьому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що їм необхідно на деякий час піти по справах, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зайшли на територію домоволодіння по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_12 та шляхом зняття віконної рами відчинили защібку вхідних дверей, проникнувши таким чином всередину будинку, де в той час перебувала ОСОБА_12 .

Перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , одягнувши на голову капронові панчохи та продовжуючи свої дії, направлені на заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я, вчинили відкритий напад на ОСОБА_12 , при цьому застосували фізичне насильство, яке виразилось у нанесенні ударів руками та ногами по голові та тілу ОСОБА_12 .

Внаслідок таких дій ОСОБА_12 , побоюючись за власне життя, особисто віддала грошові кошти в сумі 11500 гривень, після чого нападники розірвали спальну білизну та за допомогою неї зв`язали руки та ноги ОСОБА_12 , залишивши її зв`язаною в приміщенні житлового будинку, а самі з викраденими грошовими коштами покинули домогосподарство останньої та направилися до місця розташування автомобіля. Викраденими грошовими коштами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 розпорядилися на власний розсуд.

В результаті нанесених побоїв, у ОСОБА_12 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин обличчя, розлитий синець та набряк на лівій половині обличчя, в ділянці лівої щоки та виличної ділянки, в ділянці лівої орбіти з переходом на перенісся та вниз в ділянку нижньої щелепи; розлитий синець та набряк на лівій половині грудної клітки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 059 від 31.05.2017 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Вищевказані ушкодження утворилися від дії тупого-твердого предмету (предметів), з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних властивостей в морфологічній характеристиці ушкоджень, але якими могли бути як кулак, так і нога дорослої людини.

Дії ОСОБА_5 на досудовому розслідуванні кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Дії ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні кваліфіковано за ч.3 ст.187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Потерпілою у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_12 , яка на момент розгляду справи в суді померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 12.03.2018 (а.с. 54, Т. ІІ). Оскільки матеріали кримінального провадження не містять доказів, які б підтверджували перебування факту смерті потерпілої ОСОБА_12 в безпосередньому причинному зв`язку із даним кримінальним правопорушенням, відтак, судом не визнано її близьких родичів чи членів сім`ї потепілими у даному кримінальному провадженні.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що проживає в смт. Вапнярка разом із співмешканкою ОСОБА_10 . Зазначив, що із ОСОБА_6 познайомились близько одного року назад, спілкувався із ним рідко. Вночі 31.05.2017 він із ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 виїхали з смт.Вапнярка машиною, яка належить ОСОБА_6 , до його друзів. По дорозі поломалась машина «закипіла», зупинились, щоб залити води в радіатор машини. Десь о 01.00 годині ночі пішли з ОСОБА_6 по селі Вербка шукати криницю, зайшли через хвіртку на подвір`я, гукали господарів, однак, до них ніхто не вийшов, тоді він з ОСОБА_6 зайшли до будинку в через відкриті двері, почали в коридорі присвічувати ліхтариком в запальничці, як до них з кімнати вийшла жінка, в якої вони попросили води, на що остання підняла крик. Після цього вони залишили будинок і пішли до машини, що було далі не пам`ятає.

Обвинувачений ОСОБА_6 в порядку ст. 63 Конституції України відмовився давати показання, однак, в наступному судовому засіданні погодився давати показання, якими вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю, надавши наступні покази: із смт. Вапнярка виїхали приблизно о 02.00-04.00 годині ночі. По дорозі в машині «закипів» двигун, намагаючись відремонтувати машину він вдягнув білі медичні гумові рукавиці, які потім поставив на капот автомобіля. Машину залишили на узбіччі села і пішли шукати воду, його і ОСОБА_5 не було приблизно 30 хвилин. Зайшли на подвір`я домоволодіння, яке знаходилося на відстані приблизно 2 км від села. Думали, що в будинковолодінні ніхто не проживає, тому виник умисел на крадіжку металу. Зазначив, що він заходив лише до господарських будівель, до домоволодіння не заходив, шукав метал. Було чути, як випадала шибка із дверей, до будинку заходив лише ОСОБА_5 , який перебував у будинку десь 25 хвилин. Про грошові кошти, які ОСОБА_5 забрав у потерпілої ОСОБА_12 дізнався лише в машині, коли вже від`їхали із села. ОСОБА_5 повідомив, що потерпіла самостійно віддала грошові кошти, останній дав йому 5000 гривень і просив нічого нікому не казати, зазначивши, що штовхнув жінку, нічого їй не робив, але сказав, що потрібно тікати з подвір`я. По дорозі ОСОБА_5 викинув телефони, вилучені з булинку потерпілої. Пояснив, що з домоволодіння нічого не брав, не думав, що там хтось проживає. Зазначив, що від автомобіля до будинку 15-20 хвилин.

Після показів обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 надав суду додаткові показання, згідно яких зазначив, що ОСОБА_6 не має ніякого відношення до даної справи. Показав, що у них «закипіла машина», пішли шукати криницю, зайшли на подвіря, почали гукати господарів, однак, ніхто не відповідав, думали, що ніхто в будинку не живе. Коли пошарпав за двері, то впала віконна рама, відчинивши защіпку зсередини, зайшов до хати, після чого вийшла жінка, почала кричати і виганяти з будинку, він її штовхнув, внаслідок чого остання впала, запропонувала гроші (сказала, що віддає 11000 гривень), він її зв`язав простинею, але легенько, щоб вона мала змогу визволитися і попросив не кричати, доки не піде з подвір`я. В будинку перебував приблизно 10-20 хвилин. Назад до машини бігли десь о 05.00 годині ранку, вже світало. З будинку брав мобільні телефони, які по дорозі викинув. Також брав рукавиці ОСОБА_6 , які одягнув в будинку та в подальшому викинув. Потерпіла давала грошові кошти із двох місць: тумбочки та горища. Всього штовхнув потерпілу 3-4 рази. Потерпіла самостійно повикидала із шафи речі. Панчохи знайшов у будинку потерпілої. З ОСОБА_6 поділився близько 5000 гривень, які дав на бензин. На запитання прокурора відповів, що він думає, що вчинив крадіжку. Зазначив, що вину у намірі вчинити крадіжку визнає, щиро кається, вказавши, що не планував вчиняти правопорушення, яке йому інкримінується.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, вчинених при викладених вище обставинах, підтверджується дослідженними судом доказами:

- показами свідка ОСОБА_10 , яка суду показала, що 30.05.2017 пізно ввечері вона разом із сестрою ОСОБА_11 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 їхали в м. Ямпіль до друзів, за кермом знаходився ОСОБА_6 . Їхали по трасі, нікуди не звертали. По дорозі почала «кипіти» машина, хлопці вийшли з машини приблизно на 20 хвилин, після їх повернення повернулися додому у смт. Вапнярка. Зазначила, що разом із обвинуваченим ОСОБА_5 близько 15 років проживає у цивільному шлюбі. Чи передавав грошові кошти ОСОБА_6 ОСОБА_5 не бачила.

- показами свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що на вокзалі в смт. Вапнярка зустрілась із ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . ОСОБА_6 запропонував поїхати в гості, їхали із смт. Вапнярка до смт. Крижопіль. По дорозі в машині закипіла вода, хлопці пішли шукати криницю, приблизно через 30 хвилин повернулися, ремонтували машину, після чого вночі повернулися у смт. Вапнярка. Після повернення обвинувачені не пояснювали, де були і де взяли воду. Грошових коштів у ОСОБА_6 не бачила, як давав останньому кошти ОСОБА_5 чи ОСОБА_10 теж не бачила.

- показами свідка ОСОБА_13 , яка суду показала, що приблизно о 05.00 чи 05.30 годин ранку прийшла сусідка ОСОБА_12 , остання була дуже сильно побита, вся в крові та повідомила, що на неї вночі напали двоє чоловіків в масках, один бив, а інший шукав по хаті кошти. ОСОБА_12 спочатку дала 1,5 тисяч гривень, потім ще дала грошей, разом в сумі віддала приблизно 12-13 тисяч гривень. Після цього ОСОБА_12 зв`язали підодіяльником руки і ноги, в рота вставили кляп, остання змогла визволитися і прийшла до неї додому. Зазначила, що ОСОБА_12 проживала сама. Від траси по дорозі до села приблизно один кілометр, десь 10-15 хвилин пішки. Крім того пояснила, що була понятою під час огляду місця події, підтвердила обставини, викладені в протоколі огляду місця події від 31.05.2017 будинковолодіння ОСОБА_12 , однак, заперечила факт перебування під час огляду місця події за межами будинковолодіння ОСОБА_12 , а також не змогла підтвердити, які предмети були вилучені працівниками поліції під час другого огляду місця події за межами будинковолодіння ОСОБА_12 ;

- показами свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що приблизно о 05.00 годині ранку наприкінці травня на початку червня до нього прийшла сусідка ОСОБА_12 , остання вся була сильно побита (гематома на обличчі, синяк) та повідомила, що на неї десь о 03.00 годині ночі напали двоє осіб, вимагали гроші, побили та зв`язали її, після того, як потерпіла визволилася, прийшла до його домоволодіння. Зазначив, що від траси до с. Вербка приблизно 3 км, від центра с. Вербка ще приблизно 1,5 км. Його будинок і будинок ОСОБА_12 знаходиться на околиці села;

- показами свідка ОСОБА_15 , яка суду показала, що приблизно о 08.00 годині ранку до неї подзвонила сусідка і повідомила, що щось сталося із сусідкою ОСОБА_12 , останню застала в сусідки ОСОБА_13 . Потерпіла була вся побита, давала покази слідчому. ОСОБА_12 повідомила, що на неї напали двоє чоловіків в масках, скинули з ліжка, били, нецензурно лаялися, вимагали гроші, внаслідок чого отримала психологічну травму, боялася ночувати дома. ОСОБА_12 зазначила, що вона відала близько 12 тисяч гривень та в неї забрали два телефони. Зазначила, що коли поверталася до себе додому, приблизно на відстані 15 м від будинку ОСОБА_12 , побачила чорну панчоху (маску) з прорізами, яку підібрала, занесла на подвір`я потерпілої та повідомила про це працівників поліції;

- показами свідка ОСОБА_16 , який суду показав, що зранку до них прийшла ОСОБА_17 , вся побита і повідомила, що її побили та обікрали, після чого викликали поліцію. Після приїзду працівників поліції, останні проводили огляд, опечатували знайдені речі, по завершенню дали документи для підпису. Пояснив, що з ним була його дружина ОСОБА_13 , яка з потерпілою виходила, оскільки потерпілій ставало погано, потім повернулись назад. Під час огляду в будинку речі були розкидані. ОСОБА_12 повідомила, що під час нападу було двоє людей в масках, бив один із них, нападники сказали, що їм відомо, що в потерпілої є 5000 гривень, остання віддала нападникам приблизно 10000-12000 гривень. Зазначив, що під час огляду знаходився на веранді, в хаті, на подвір`ї, по дорозі до себе додому. Бачив, як вилучали тряпки, мотузки, частину підодіяльника, як вилучали телефони не бачив. Протокол огляду місця події підписували на дорозі між домоволодіннями;

- протоколом огляду місця події від 31.05.2017 з ілюстративною таблицею до нього, проведеного в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , за участю спеціаліста ОСОБА_18 , власника ОСОБА_12 , в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_3 , в ході якого було виявлено: частини сліда одорологічного походження (один слід з ручки вхідних дверей, один слід з частини чорних колготок (маски), два сліда з трап`яних частин простині, що є частиною мотузків для зв`язування); два сліди взуття (вилучені з кімнати №1); чотири фрагменти резинових рукавиць, виявлених в кімнаті №3; три фрагменти ліхтаря - скло, розсіювач, деталь з механізмом - виявлених в кімнаті №3; частина капронових колгот - маска, виявлена на лаві перед входом до веранди житлового будинку; три сліди пальців рук (вилучені з вхідних дверей кімнати №3); один слід долоні, вилучений з вхідних дверей до кімнати №4; одна виделка, вилучена з кімнати №4. На чотири фрагменти резинових рукавиць, три фрагменти ліхтаря, одну виделку, одну шапку-маску, на підставі ухвали слідчого судді від 22.08.2017, накладено арешт (а.с. 125-131, Том ІІ);

- витягом з ЄРДР кримінального провадження №0000195, з якого вбачається, що 31.05.2017 року в ЧЧ Крижопільського відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області поступило повідомлення від ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_3 про те, що 31 травня 2017 року близько 04 години двоє невідомих осіб в масках на обличчі, проникли до її житлового будинку та погрожуючи останній насильством, спричинили їй тілесні ушкодження та заволоділи її грошовими коштами в сумі біля 12 тисяч гривень (а.с. 144, Том ІІ);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31.05.2017, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_12 повідомила, що 31.05.2017 близько 04 години двоє невідомих осіб в масках на обличчі проникли до її житлового будинку по АДРЕСА_3 , де погрожували її насильством, спричинили їй тілесні ушкодження та заволоділи грошима у сумі близько 12 тисяч гривень (а.с. 145, Том ІІ);

- висновком судово-медичної експертизи №059 від 31.05.2017, відповідно до якої: 1) при проведенні судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_12 встановлено наявність на її тілі наступних тілесних ушкоджень: «забій м`яких тканин обличчя - розлитий синець та набряк на лівій половині обличчя, в ділянці лівої щоки та виличної ділянки, в ділянці лівої орбіти з переходом на перенісся та вниз в ділянку нижньої щелепи; розлитий синець та набряк на лівій половині грудної клітки»; 2) ушкодження, вказані в п. 1 утворились від дії тупого-твердого предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних властивостей в морфологічній характеристиці ушкоджень, але якими могли бути як кулак дорослої людини, нога дорослої людини та згідно даних описової частини висновку експерта, відповідають строку настання, який вказаний у постанові слідчого про призначення судово-медичної експертизи, та на який посилається громадянка ОСОБА_12 , тобто 31.05.2017 року. Ушкодження у громадянки ОСОБА_12 спричинили розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні /21 день/, і за своїми ознаками відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995р. №6); 3) Утворення вищезазначених ушкоджень при падінні з висоти власного зросту, чи власною рукою, виключається (а.с. 148-149, Том ІІ);

- протоколом обшуку від 29.06.2017 з ілюстративною таблицею до нього, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 28.06.2017, який проводився в житловому будинку, належному до нього господарських приміщень на території господарства за місцем проживання ОСОБА_5 , що розміщується по АДРЕСА_1 , та виявленою в ході обшуку СІМ карткою мобільного оператора «Київстар» з номером НОМЕР_2 , яку поміщено до спецпакету експертної служби МВС №2806593. На вилучене в ході обшуку майно на підставі ухвали слідчого судді від 30.06.2017 накладено арешт (а.с. 219-224, 235, Том ІІ);

- протоколом обшуку від 29.06.2017 з фототаблицями до нього, проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 28.06.2017, який проводився за місцем проживання колишньої дружини ОСОБА_6 ОСОБА_11 по АДРЕСА_4 , та виявленими в ході обшуку стартовим пакетом «Київстра» з номером НОМЕР_3 , який поміщени в спецпакет №0000395. На вилучене в ході обшуку майно на підставі ухвали сдічого судді від 30.06.2017 накладено арешт (а.с. 226-232, 237-238, Том ІІ);

- аналітичною довідкою Управління ОТЗ ГУНП у Вінницькій області від 15.09.2017 з оптичним диском до неї про аналіз отриманої від оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» інформації про з`єднання, згідно якої встановлено, що абоненти з номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_4 спілкувалися між собою в час наближений до часу скоєння злочину та перебували в одному районі скоєння злочину (а.с.36-46, Том ІІІ);

- висновком судово-біологічної експертизи №406 від 26.06.2017 з додатками до нього, за результатами проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки клітин на предметах, вилучених під час огляду місця події, а саме на поверхні виделки з деформаціями з кімнати №4, чотирьох фрагментах медичної рукавчики, шапки-маски (а.с. 150-192, Том ІІ);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 29.06.2017, з якого вбачається, що у приміщенні Крижопільської ОЛІЛ медичним працівником у ОСОБА_5 відібрано біологічні зразки (кров) (а.с. 10, Том ІІІ);

- заявою ОСОБА_6 від 18.08.2017 про те, що він відмовляється надавати біологічні зразки (а.с. 11, Том ІІІ);

- ухвалою слідчого судді від 23.08.2017, відповідно до якої надано тимчасовий доступ до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000202 від 02.06.2017 (а.с. 21-27, том ІІІ) та вилученими на підставі даної ухвали постановою прокурора від 02.06.2017 про отримання зразків для проведення експертизи у ОСОБА_6 та протоколом отримання зразків для експертизи від 02.06.2017, відповідно до якого ОСОБА_6 самостійно надав зрізи нігтьових пластин та надав зразок букального епітелію;

- висновками експертів Вінницького НДЕКЦ МВС України №410 від 26.06.2017, №444 від 26.06.2017, №443 від 26.06.2017, які вилучені з матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000202, згідно ухвали слідчого судді від 04.09.2017 (а.с.28, том ІІІ), відповідно до яких проведено судово-біологічні експертизи, якими визначено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразків букального епітелію ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (а.с.194-218, том ІІ), які вподальшому використані для проведення аналітичної судово-біологічної експертизи;

- висновком експерта №632 від 22.09.2017 з додатком до нього (аналітична судово-біологічна експертиза), відповідно до якого: 1) генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхнях фрагментів медичної рукавички (об`єкти №№ 4, 6 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 26.06.2017 № 406 у кримінальному провадженні від 31.05.2017 №0000195) збігаються між собою, є змішаними, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 та невстановленої особи жіночої генетичної статі, походження від ОСОБА_5 виключається; 2) генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні фрагмента медичної рукавички (об`єкт № 8 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 26.06.2017 № 406 у кримінальному провадженні від 31.05.2017 №0000195) є змішаними належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_5 або невстановленої особи жіночої генетичної статі, та не містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 3) генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні фрагмента медичної рукавички (об`єкт №9 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 26.06.2017 № 406 у кримінальному провадженні від 31.05.2017 №0000195) та шапки-маски (об`єкт № 11 у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 26.06.2017 № 406 у кримінальному провадженні від 31.05.2017 №0000195), збігаються між собою і з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_5 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (а.с. 49-57, Том ІІІ).

Також у судовому засіданні на підтвердження винуватості обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були оглянуті надані стороною обвинувачення речові докази, а саме: шапка-маски, фрагменти медичних рукавичок, виделка, фрагменти ліхтаря, фрагменти полімерного скла, два стартових пакети Київстар, зразки крові обвинуваченого ОСОБА_5 .

У судовому засіданні ОСОБА_6 визнав, що мав в машині білі медичні рукавиці, фрагменти яких оглянуті в судовому засіданні, шапка-маска йому не знайома.

У судовому засіданні ОСОБА_5 визнав, що оглянуті фрагменти білих медичних рукавиць, шапка-маска, фрагменти ліхтарика використовувались ним при вчиненні кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.1, ч.2 ст.84 КПК України).

Відповідно до ст.85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частиною 1 статті 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вище зазначені обставини, встановлені під час судового розгляду визнаються судом достатніми для того, щоб зробити безспірний і єдино правильний висновок щодо винуватості ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, зокрема, підтверджено факт їхнього перебування близько 4 години ночі 31.05.2017 року в приватному будинку по АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_12 , нанесення ОСОБА_12 легких тілесних ушкоджень з метою заволодіння грошовими коштами, факт заволодіння грошовими коштами в розмірі 11500грн. Дані факти знайшли своє безспірне підтвердження дослідженими в судовому засіданні доказами.

При цьому, суд критично ставиться до показів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в частині відсутності обвинувачених біля машини протягом 20-30 хвилин, оскільки такі показання спростовуються як показаннями самих обвинувачених, які зазначали, що від місця зупинки їхнього автомобіля до домоволодіння ОСОБА_12 приблизно 20 хвилин ходу, на території будинковолодіння потерпілої останні перебували 20-25 хвилин, а також показаннями свідка ОСОБА_14 , який суд показав, що від траси до села приблизно 2-3 км, від центра до будинку ОСОБА_12 ще приблизно 1,5 км. Також суд зазначає, що свідок ОСОБА_10 є цивільною дружиною обвинуваченого ОСОБА_5 , відтак, зазначений свідок є зацікавленою особою.

Відповідно до ч. 5 ст. 95 КПК України, особа дає показання лише щодо фактів, які вона сприймала особисто, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 2 ст. 97 КПК України, суд має право визнати допустимим доказом показання з чужих слів незалежно від можливості допитати особу, яка надала первинні пояснення, у виняткових випадках, якщо такі показання є допустимим доказом згідно з іншими правилами допустимості доказів. Також визначено обставини, які повинні бути враховані судом при прийнятті рішення щодо можливості визнання допустимими показань з чужих слів.

Враховуючи, що на час судового розгляду потерпіла ОСОБА_12 померла і її показання не могли безпосередньо сприйматися в судовому засіданні, суд у відповідності з вимогами ст. 97 КПК України допитав свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , яким ОСОБА_12 за життя розповідала про обставини вчинення на неї розбійного нападу у її будинку, а саме, що вночі 31.05.2017 до її будинку зайшли двоє невідомих їй чоловіків, на голові у них були одягнені чорні маски, один із них її бив, інший шукав гроші по будинку, розпитували у неї за гроші; після погроз та побиття вона віддала нападникам грошові кошти в сумі близько 10-12тисяч гривень, вони її зв`язали постільною білизною за руки, ноги, перев`язали рот та покинули її господарство, забравши два мобільні телефони; після чого вона звільнилася та пішла до сусідів сім`ї ОСОБА_19 .

Крім того, судом були досліджені протокол прийняття заяви потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення від 31.05.2017, повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР за №0000195, відомості, викладені в яких, не протирічать показам вказаних свідків, відтак, вказані показання свідків «з чужих слів» в частині обставин вчинення даного кримінального правопорушення суд визнає належними та допустимими доказами у справі. Надаючи оцінку показанням вказаних свідків як допустимим доказам, суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.02.2018 у справі № 286/282/16-к, про відсутність порушення принципу безпосередності дослідження доказів за даних обставин.

Разом з цим, долучений стороною обвинувачення до матеріалів кримінального провадження протокол допиту потерпілої від 31.05.2017 під час проведення досудового розслідування, суд не приймає до уваги як допустимий доказ, оскільки в силу ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо і не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, які не були предметом безпосереднього дослідження судом.

Що стосується протоколу огляду місця події від 31.05.2017, проведеного в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_16 , за участю спеціаліста ОСОБА_18 , власника ОСОБА_12 , в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_3 , то колегія суддів, враховуючи похилий вік, стан здоров`я понятої ОСОБА_13 , значний проміжок часу, що пройшов від моменту проведення даної процесуальної дії (31.05.2017) та допиту в судовому засіданні (02.04.2018), тривалість проведення огляду місця події (близько 4 годин), а також її показання, надані на додатковому допиті, проведеному за клопотанням прокурора, якими вона підтвердила факти та обставини, викладені у протоколі огляду місця події-будинковолодіння ОСОБА_12 , враховуючи показання свідка ОСОБА_16 , який підтвердив присутність ОСОБА_13 під час проведення огляду місця події в будинку потерпілої, суд вважає, що її короткочасна відсутність у зв`язку із необхідністю надати допомогу потерпілій, не є підставою, відповідно до вимог КПК України, для визнання такого протоколу огляду місця події від 31.05.2017 недопустимим доказом у даній справі.

З огляду на викладене, а також з врахуванням висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 01.02.2018 у справі № 752/17016/16-к та від 13.03.2018 у справі №541/655/15-к, якими визначено невідкладність огляду місця події, а також зроблено висновок про те, що для огляду місця події ухвала слідчого судді не потрібна, вказаний протокол огляду місця події будинковолодіння потерпілої від 31.05.2017, суд вважає допустимим доказом у даній справі.

Однак, що стосується наданого стороною обвинувачення протоколу огляду місця події від 31.05.2017, на ділянці, яка знаходиться біля стежки, яка веде від домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено: кришку від мобільного телефону чорного кольору, яку поміщено до паперового конверту, який опечатаний та скріплений підписами понятих; акумуляторну батарею марки «Sigma», яку поміщено до паперового конверту, який опечатано та скріплено підписами понятих; мобільний телефон марки «Sigma», який поміщений до паперового конверту, який скріплений (опечатаний) та скріплений підписами понятих, то з врахуванням показів свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_16 щодо відсутності їх за місцем проведення такого огляду як понятих, а також заперечення факту виявлення вказаних предметів вказаними свідками, суд визнає такий протокол та вилучені під час його проведення предмети недопустимими доказами, оскільки такі здобуті з порушенням порядку, встановленого КПК України.

Окрім того, судом визнаються неналежними речові докази, надані стороною обвинувачення для огляду в судовому засіданні, а саме, об`єкти дослідження одорологічного походження, стартовий пакет оператора Life cell з номером НОМЕР_5 , спец. пакет №3941079 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_20 , спец. пакет №3941078 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_21 , спец. пакет №3941077 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_22 , спец. пакет №3941076 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_23 , спец. пакет №3941075 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_24 , задню кришку від мобільного телефону марки «Samsung», мобільний телефон марки Nokia-1100 сірого кольору, мобільний телефон марки FLY чорного кольору з сім-карткою Київстар з номером НОМЕР_6 , мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, мобільний телефон марки Nokia RM-1011, мобільний телефон марки Nokia чорного кольору, мобільний телефон марки Nokia чорно-червоного кольору разом із сім-карткою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_7 та сім-карткою LIFE НОМЕР_8 , оскільки такі не містять інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Колегія суддів за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, знаходить їх достатніми та допустимими, такими що узгоджуються між собою, які об`єктивно доказують вину обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні розбійного нападу на потерпілу, у зв`язку з чим, колегія суддів приходить до висновку щодо можливості покласти їх в основу ухваленого вироку.

Вирішуючи питання щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених за ч.3 ст.187 КК України, наданої органом досудового розслідування, суд керується наступним.

Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 №10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій, як злочин проти власності, а значить злочин, вчинений з корисливим умислом, - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психологічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

У п. 9 вказаної постанови зазначено, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.

З врахуванням висновку експерта №059 від 31.05.2017, яким встановлено, що потерпілій ОСОБА_12 спричинено в тому числі легкі тілесні ушкодження, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я, суд приходить до висновку, що зі сторони обвинувачених було скоєно напад на потерпілу ОСОБА_12 , поєднаний із застосуванням насильства, з метою заволодіння чужим майном.

Судова колегія також прийшла до висновку про наявність в діях обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, виходячи з наступного.

Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_5 , наданих під час його першого допиту у судовому засіданні, він разом із ОСОБА_6 зайшов спочатку на територію домоволодіння через хвіртку, потім до будинку через відкриті двері в коридор. Пізніше, при повторному надані показів, обвинувачений ОСОБА_5 суду показав, що підійшовши до будинку, пошарпав за двері, впала віконна рама, він відчипив защіпку із середини будинку і зайшов до хати. Виришівши, що в домоволодінні ніхто не живе, у нього виник умисел на крадіжку, стверджував, що умисел на викрадення виник після проникнення у домоволодіння.

Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном. Викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні. Під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розуміти незаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища.

Якщо суб`єкт злочину поставив собі за мету заволодіти майном, певного виду (якості, значення тощо), місце знаходження якого зумовлює вибір конкретного способу посягання, реалізація якого передбачає входження чи потрапляння в приміщення, незважаючи на режим доступу до нього (вільний/заборонений), то фізичне опинення в такому приміщенні з означеною ціллю є незаконним, а з вчиненням наступних дій із застосуванням насильства чи погроз його застосування з метою заволодіння майном має кваліфікуватися як розбій, поєднаний з проникненням у приміщення.

Відтак, покази ОСОБА_5 щодо направленості його злочинного умислу на вчинення таємного викрадення чужого майна, а не розбою, відсутності з його сторони насильства та спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, спростовуються:

- протоколом огляду місця події від 31.05.2017 з фототаблицями до нього, з якого вбачається, що в будинку ОСОБА_12 вхідні двері в будинок пошкоджені (вибито шибку), в кімнаті безлад;

-висновком судово-медичної експертизи №059 від 31.05.2017, відповідно до якого, ушкодження ОСОБА_12 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, які утворились від дії тупого-твердого предмету(ів) з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути кулак чи нога дорослої людини, та виключено їх утворення при падінні з висоти власного зросту, чи власною рукою;

-показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, згідно яких на ОСОБА_12 було вчинено розбійний напад двома чоловіками в масках, один з яких бив, а інший шукав гроші по будинку;

-показаннями самого ОСОБА_5 , який, як вбачається із матеріалів справи, заздалегідь взяв (підготував) із собою медичні рукавиці, маску (капронові колготи), ліхтарик; відчинив вхідні двері з внутрішньої сторони, шляхом розбиття шибки, які свідчать, що ОСОБА_5 заздалегідь готувався до злочину.

У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зазначено, що злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення. Учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину. При цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.

Покази обвинуваченого ОСОБА_6 щодо його непричетності до інкримінованого йому злочину спростовуються:

-показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_16 , ОСОБА_15 щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, згідно яких було вчинено розбійний напад двома чоловіками в масках;

-висновком експерта №632 від 22.09.2017, відповідно до якого на фрагменті медичної рукавички, вилученої під час огляду місця події від 31.05.2017 з будинковолодіння ОСОБА_12 , містяться генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 ;

-визнання ОСОБА_6 факту перебування на території домоволодіння ОСОБА_12 вніч на 31.05.2017, що також додатково підтверджено аналітичною довідкою Управління ОТЗ ГУНП у Вінницькій області від 15.09.2017;

-первинними показаннями ОСОБА_5 , який зазначив, що «вони разом з ОСОБА_6 зайшли до будинку ОСОБА_12 , почали присвічувати ліхтариком в запальничці, як до них вийшла жінка, в якої вони попросили води…»;

-визнання ОСОБА_6 факту наявності у нього частини коштів у розмірі 5000грн., отриманих в результаті розбійного нападу, що підтверджує факт співучасті його з ОСОБА_5 в інкримінованому йому правопорушенні.

Доводи ОСОБА_5 про те, що він заходив до будинку один, які він озвучив у судовому засіданні піля допиту ОСОБА_6 , суд вважає надуманими, а також позицію, обрану ОСОБА_6 , суд сприймає як бажання останнього взагалі уникнути кримінальної відповідальності, а позицію ОСОБА_5 як спонукання суду призначити менш суворе покарання та покращити становище свого як співучасника ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, так і своє становище з метою виключення з обвинувачення кваліфікуючої ознаки «за попередньою змовою групою осіб».

Окрім того, суд зазначає про неодноразову зміну ОСОБА_5 своїх показів, наявність розбіжностей у показах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що на думку суду, також свідчить про намагання обвинувачених уникнути відповідальності.

Викладаючи мотиви прийнятого рішення суд також приймає до уваги рішення ЄСПЛ від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України», відповідно до якого суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, проте обсяг мотивування може бути різним залежно від характеру рішення та Висновок Консультаційної ради європейських судів № 11 (2008) відповідно до якої виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення. Відповідно до пункту 41 зазначеного Висновку обовязок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент сторін на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обовязку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до практики ЄСПЛ очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може надавати кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, у справі "Суомінен проти Фінляндії" від 1 липня 2003 року, у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" від 27 вересня 2001 року).

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами судового провадження докази в їх сукупності, суд визнає :

-вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України - у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), поєднаного з проникненням в житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

-вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України - у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи (розбій), поєднаного з проникненням в житло, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно ст. 89 КК України раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції статті Особливої частини, із конфіскацією майна.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до скоєного, дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, проживає в цивільному шлюбі, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не знаходиться, раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності та знову вчинив новий злочин, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та перевиховання.

Зокрема, згідно вироку Апеляційного суду Вінницької області від 01.03.2017, ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таким чином, інкримінований злочин вчинений обвинуваченим ОСОБА_6 в період іспитового строку, визначеного попереднім вироком суду.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив та вчинення злочину щодо особи похилого віку.

Окрім того, згідно вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2017 року, який не набрав законної сили, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки; з урахуванням ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 01.03.2017 та вироку Вінницького міського суду від 09.09.2016, остаточне покарання ОСОБА_6 призначено за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, а також враховуючи те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, із конфіскацією майна.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_5 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_6 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинувачених: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін - тримання під вартою.

Відповідно до статті 124 КПК України процесуальні витрати слід покласти на обвинувачених в рівних частках.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні №0000195 за залучення експерта у зв`язку з проведенням експертиз: №632 від 22.09.2017 становить 1979,20 гривень; №406 від 26.06.2017 становить 16359,20 гривень; №398-Д від 08.06.2017 становить 494,35 гривень; №786-Т від 13.06.2017 становить 395,48 гривень; №166 від 30.06.2017 становить 2768,36 гривень, загальною сумою 21996,59 гривень, відтак, суд вважає за необхідне стягнути порівну з обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, по 10998,30 гривень з кожного обвинуваченого.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч.9 ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років 2 /два/ місяці із конфіскацією належного йому майна.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 29 червня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк остаточного покарання, призначеного згідно цього вироку, строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років 4 /чотири/ місяці із конфіскацією належного йому майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, до призначеного за даним вироком покарання частково приєднати покарання за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 грудня 2017 року, та за сукупністю злочинів, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 /сім/ років 6 /шість/ місяці з конфіскацією належного йому майна.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання - 29 червня 2017 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк остаточного покарання, призначеного згідно цього вироку, строк попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України скасувати арешт майна, накладений ухвалами слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 30 червня 2017 року та 22 серпня 2017 року.

Речові докази у справі:

- задню кришку від мобільного телефону марки «Samsung», мобільний телефон марки Nokia чорного кольору IMEI 1: НОМЕР_9 , IMEI 2: НОМЕР_10 , мобільний телефон марки Nokia чорного кольору IMEI: НОМЕР_11 , мобільний телефон марки Nokia чорно-червоного кольору IMEI 1: НОМЕР_12 , IMEI 2: НОМЕР_13 , разом із сім-карткою мобільного оператора Київстар з номером НОМЕР_7 та сім-карткою LIFE НОМЕР_8 , мобільний телефон марки FLY чорного кольору модель IQ 445 IMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 з сім-карткою Київстар з номером НОМЕР_6 , мобільний телефон марки Nokia-1100 сірого кольору IMEI НОМЕР_16 ; мобільний телефон марки Nokia RM-1011 з IMEI 1: НОМЕР_17 , IMEI 2: НОМЕР_18 , стартовий пакет оператора Life cell з номером НОМЕР_5 , три пари шльопанців, замшеві туфлі чорного кольору, колоші чорного кольору, гарантійний талон на мобільний телефон марки IPhone 4S, товарний чек від 24.08.2016, бирку про купівлю каблучки №886679, товарний чек №923953, квитанція про платіж РПР №53, квитанція з ломбарду про отрмання каблучки від 05.08.2016, картка поповнення рахунку мобільного оператора Київстар № НОМЕР_19 ; кришку від мобільного телефону чорного кольору, акумуляторну батарею марки «Sigma», мобільний телефон марки «Sigma»,, поміщені до спец. пакета №4072744, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Крижопільського ВП ГУНП у Вінницькій області, - повернути належним володільцям;

- сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» з номером НОМЕР_20 , стартовий пакет оператора Київстар з номером НОМЕР_21 , спец. пакет №3668557, НОМЕР_22 , НОМЕР_23 , НОМЕР_24 із вмістом об`єктів дослідження одорологічного походження; чотири паперових конверта із вмістом зразків крові ОСОБА_5 та ОСОБА_25 по два зразки кожного; спец. пакет №3941079 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_20 , спец. пакет №3941078 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_21 , спец. пакет №3941077 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_22 , спец. пакет №3941076 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_23 , спец. пакет №3941075 із вмістом зразків букального епітелію ОСОБА_24 , спец. пакет №4072744 із вмістом двох фрагментів ліхтаря, виделки, 4 фрагментів медичної рукавички, шапки-маски, фрагменту полімерного скла, мобільного телефону, задньої кришки від телефону, акумуляторної батареї, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Крижопільського ВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 10998 /десять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім/ гривень 30 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні у сумі 10998 /десять тисяч дев`ятсот дев`яносто вісім/ гривень 30 коп.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору, захисникам.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3