Справа №484/996/17 14.06.2018
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000484, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`яна Балка Первомайського району Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Первомайську Миколаївської області, зареєстрований в АДРЕСА_2 , мешкає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_9 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000484 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, повернуто прокурору.
Ухвалено обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком на два місяця терміном до 23.05.2018 р. із забороною залишати житло цілодобово, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком на два місяці до 23.05.2018 р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу суду в частині повернення обвинувального акту прокурору скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Узагальнені доводи апелянта.

В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що під час судового розгляду вказаного кримінального провадження в суді першої інстанції, після оголошення у судовому засіданні прокурором обвинувального акта відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , останні підтвердили зрозумілість пред`явленого обвинувачення, будь-яких заперечень з приводу часу вчинення правопорушення від сторони захисту не надходило. Окрім того, в ході розгляду було встановлено, що датою вчинення злочину є саме 02.03.2017 р.
Вважає, що зазначена в обвинувальному акті відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_6 дата вчинення правопорушення 02.03.2016 р. є технічною помилкою та не може будь-яким чином істотно вплинути на право обвинувачених на захист. Зазначене підтверджується позицією сторони захисту про можливість призначення справи до судового розгляду, яку вони виразили 22.03.2018 р. під час проведення підготовчого судового засідання.
З урахуванням викладеного, вважає, що в обвинувальному акті відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в повній мірі виконано всі вимоги ст. 291 КПК України та рішень ЄСПЛ.
На його думку, обвинувальний акт складений з дотриманням вимог п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме, у фабулі обвинувачення зазначено повний та послідовний виклад фактичних обставин скоєння ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інкримінованих їм злочинів.
Вважає, що доводи суду, викладені в ухвалі про повернення обвинувального акту, є формальними і не впливають на право на захист обвинувачених, а підстави стверджувати, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, відсутні.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

В провадженні суду першої інстанції перебувало кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.
Врахувавши, що в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважав встановленими, полягали в тому, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили інкриміновані їм злочини 02.03.2016 р., в той час, як за даними довідки про звільнення ОСОБА_7 з місць позбавлення волі, він звільнився 08.04.2016 р., а також те, що в обвинувальному акті, при формулюванні обвинувачення, слідчим зазначено, що ОСОБА_6 цей злочин вчинив 02.03.2016 р., а при формулюванні обвинувачення ОСОБА_7 слідчий зазначив, що злочин він вчинив 02.03.2017 р., суд першої інстанції дійшов висновку, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що істотно впливає на право обвинувачених на захист та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, захисника ОСОБА_9 , дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, фактичні обставини кримінального правопорушення полягають в тому, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вчинили інкримінований їм злочин 02.03.2016 р., разом з тим при формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_6 вчинив інкримінований йому злочин 02.03.2016 р., а ОСОБА_7 02.03.2017 р.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції зазначив, що він містить в собі внутрішні суперечності, при тому, що всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені між собою, висунуте обвинувачення має бути конкретним.

Апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зі змісту обвинувального акта відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_6 вбачаються явні суперечності між викладеними фактичними обставинами кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулюванням обвинувачення, що свідчить про неконкретність обвинувачення та може зашкодити праву обвинувачених на захист.
Враховуючи, що зміст фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, відповідно до вимог ст. 91 КК України, визначається тими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і є необхідними та достатніми для його вирішення по суті, обвинувальний акт в цій частині не повинен містити положення, які суперечать одне одному, тобто фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення повинні узгоджуватися між собою, оскільки в іншому випадку не буде дотримана одна з основних засад кримінального провадження забезпечення права на захист.
Зазначене вказує на істотну неконкретність обвинувачення та позбавляє суд можливості визначити межі судового розгляду стосовно обвинуваченого та прийняти об`єктивне рішення по справі.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції вірно вказав на недоліки обвинувального акту, як на обставини, що перешкоджають вирішенню всіх питань, пов`язаних з підготовкою кримінального провадження до судового розгляду та проведення судового розгляду, і обґрунтовано виніс ухвалу про повернення обвинувального акта прокурору.
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення прокурору обвинувального акта по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, правових підстав для її скасування в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за № 0000484, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ___________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3