Справа № 333/1586/16-к
Справа № 333/1586/16-к
Провадження №1-кп/333/45/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Комунарського районного суду м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000101 за обвинуваченням:

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченому ч.3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_12 , 07.01.2016 року о 04-00 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився на задньому сидінні легкового автомобіля «Volkswagen Tiguan» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , належний на праві власності ОСОБА_13 , який перебував в користуванні ОСОБА_7 , який був припаркований на стоянці для автотранспорту напроти супермаркету «АТБ» по вул. Чумаченко, 34 в м. Запоріжжя. В цей момент, у ОСОБА_12 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_12 переліз з заднього сидіння на місце водія, на якому в той момент знаходився ОСОБА_7 та, сівши останньому на коліна, змусив його залишити місце водія, після чого, знаходячись за кермом, скориставшись тим, що ключ знаходився в замку запалення, направився у бік будинку 12 по вул.. Малиновського в м. Запоріжжі, тим самим виконав всі дії направлені на умисне незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом. Однак, не справившись з керуванням, ОСОБА_12 на вказаному автомобілі вчинив зіткнення з деревом біля зазначеного будинку, в результаті зіткнення автомобіль «Volkswagen Tiguan» отримав пошкодження передньої та задньої частини автомобіля спричинивши при цьому своїми умисними діями ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 68303,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_12 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом.

Обвинувачений ОСОБА_12 свою провину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення не визнав, пояснив, що на автомобілі «Volkswagen Tiguan» під керуванням потерпілого вони під`їхали на стоянку біля магазину «АТБ» по вул. Чумаченко, 34 для того, щоб ще купити спиртних напоїв. Він сидів на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_14 сидів позаду. Він тричі запитав у потерпілого дозволу на керування автомобілем. Дійсно, двічі потерпілий йому відмовив у зв`язку з тим, що він дуже п`яний, але на третій раз потерпілий сказав «Да» та вийшов з автомобіля. Після чого він переліз на водійське сидіння, ключ був в замку запалювання, двигун був ввімкнений, та поїхав. Бараннік та потерпілий залишились на стоянці. Він проїхав до двору будинку АДРЕСА_2 та зупинився, врізавшись в дерево. Подальші дії він не пам`ятає, оскільки був дуже п`яний.

Провина ОСОБА_12 в об`ємі, вказаному у вироку підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_7 в суді повідомив, що вночі 07.01.2016 року він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , який є приятелем ОСОБА_15 вони разом розпивали спиртні напої та поїхали в магазин «АТБ». Він був за кермом автомобіля «Volkswagen Tiguan» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить дружині його батька ОСОБА_13 та був наданий йому в постійне користування. На передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_15 , а ОСОБА_12 перебував на задньому сидінні. Під`їжджаючи до магазинку «АТБ», під час паркування, ОСОБА_12 пересів до нього на коліна та попросив покерувати. Він не дозволив, пояснивши, що ОСОБА_16 нетверезий та не має прав. Оскільки ОСОБА_16 йому заважав, він зупинив автомобіль, вийшов з нього, а ОСОБА_16 залишився сидіти за кремом. Він просив ОСОБА_16 вийти з машини, але останній нажав на газ «драйв», автомобіль поїхав, зачепивши потерпілого відкритими дверима. Від цього удару він впав, а ОСОБА_16 поїхав. Він не давав дозволу на керування цим автомобілем ОСОБА_12 . Він разом з ОСОБА_14 шукали машину близько півгодини. Знайшли у дворі будинку де проживає ОСОБА_16 . Автомобіль мав пошкодження з переду та ззаду, оскільки він врізався в два гаражі та дерево. Оглядовий дах від удару зсунувся. В автомобілі сидів ОСОБА_12 , він був у стані алкогольного сп`яніння. Після того, вони відвели ОСОБА_16 додому, оскільки він був у футболці та замерз та викликали поліцію. На теперішній час автомобіль відремонтовано. Обвинуваченим шкода відшкодована повністю, в сумі 68303 грн., тому від цивільного позову він відмовляється. Наслідки відмови від позову йому відомі.

Із протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.01.2016 року судом встановлено, що ОСОБА_7 просить прийняти заходи до ОСОБА_12 , який 07.01.2016 року заволодів автомобілем «Фольксваген Тігуан» чорного кольору держномер НОМЕР_1 (т.2 а.с.17).

Висновки суду про місце вчинення злочину підтверджуються протоколом огляду місця події від 07.01.2016 року, згідно якого була оглянута ділянка місцевості напроти центрального входу до супермаркету «АТБ» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 34, а саме автомобільна парковка (т.2 а.с.9-11).

Із протоколу огляду місця події від 07.01.2016 року судом встановлено, що під час огляду місця події: ділянки місцевості напроти будинку №12 по вул. Малиновського в м. Запоріжжя виявлений автомобіль «Volkswagen Tiguan» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час зовнішнього огляду автомобіля встановлено, що автомобіль пошкоджено у передній частині, а саме: деформація бампера, радіаторної решітки, кришки капоту. Перед автомобілем розташоване дерево. На задньому бампері справа мається пошкодження у вигляді вилущення лако-фарбового покриття розміром 50-30 см. На відстані 3 метра знаходяться металеві бокси. На другому з лівої сторони в правій нижній частині міститься пошкодження у вигляді деформації металу. Під час огляду салону автомобіля та замку запалення пошкоджень не виявлено (т.2 а.с.113-115).

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 заявив клопотання про визнання недопустимим доказів: протоколу огляду місця події від 07.01.2016 р., у зв`язку з тим, що фото таблиця до нього засвідчена лише спеціалістом, протокол містить виправлення, які не засвідчені підписами учасників розгляду.

Проте, колегія суддів не може погодитись із доводами захисника, вважає, що цей доказ зібраний у встановленому законом порядку і відповідає вимогам ст.85-86 КПК України, а доводи захисника не впливають на висновки суду щодо винуватості та кваліфікації дій ОСОБА_12 .

Відповідно до заяви потерпілого та наданого ним рахунку №62 від 06.06.2017 р. ПП ОСОБА_17 вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_1 склала 68303 грн. (т.1 а.с.198,203, 212-213).

Суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_12 про те, що він незаконного заволодіння транспортним засобом не вчиняв, а керував автомобілем з дозволу потерпілого неправдивими та такими, що надані з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин. Ці показання повністю спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що він не надавав своєї згоди на керування автомобілем Басарабу, а навпаки заперечував таку можливість, оскільки останній був у нетверезому стані. Ці показання потерпілого узгоджуються з подальшими діями ОСОБА_7 , який безпосередньо після незаконного заволодіння ОСОБА_16 автомобілем звернувся до поліції із заявою саме про незаконне заволодіння цим автомобілем та самостійно прийняв заходи з пошуку автомобіля. Крім того, враховуючи мету поїздки обвинуваченого, потерпілого та свідка за придбанням спиртних напоїв та подальші дії ОСОБА_16 , який сам поїхав на автомобілі, а потерпілий та свідок залишились на вулиці, показання потерпілого суд вважає логічними та послідовними. В той час, коли ОСОБА_12 в суді зазначив, що перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння та події після зіткнення не пам`ятає.

Органом досудового розслідування ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що він за встановлених судом фактичних обставин, в результаті зіткнення автомобіль «Volkswagen Tiguan» отримав пошкодження передньої та задньої частини автомобіля спричинивши при цьому своїми умисними діями ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 254377 грн. 51 коп., що в 259 разів і більше перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян і складає велику матеріальну шкоду.

Тобто, ОСОБА_12 обвинувачується за ч. 3 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, яке завдало великої матеріальної шкоди.

Разом з тим, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_12 , які кваліфіковані досудовим слідством за ч. 3 ст. 289 КК України слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 289 КК України, з огляду на таке.

Однією із кваліфікуючих ознак злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України є вчинення незаконного заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Відповідно до п. 3 примітки до вказаної статті КК України матеріальна шкода визнається великою у разі заподіяння реальних збитків на суму понад двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 за № 14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті матеріальну шкоду слід визнавати великою в разі заподіяння реальних збитків на суму понад 250 таких мінімумів. При вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Якщо транспортний засіб не зазнав ніяких пошкоджень унаслідок незаконного заволодіння, його технічний стан не погіршився і відновлення він не потребує, або сума відповідних витрат менша від зазначеної у п. 3 примітки до ст. 289 КК, така кваліфікуюча ознака, як заподіяння значної або великої шкоди, відсутня.

Як вбачається матеріалів провадження ОСОБА_12 завдав реальних збитків потерпілому на суму 68303 грн., що не перевищує 43 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в розмірі станом на день вчинення злочину).

У зв`язку з тим, що транспортний засіб зазнав пошкоджень унаслідок незаконного заволодіння, його технічний стан погіршився і він потребує відновлення, але сума відповідних витрат менша від зазначеної у п. 3 примітки до ст. 289 КК, суд прийшов до висновку, що має місце незаконне заволодіння транспортним засобом.

Суд не приймає в якості доказів висновок експертного авто товарознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку №01/01 від 20.01.2016 р. та висновок експерта №10-06 від 16.06.2016 року, наданий прокурором, відповідно до якого вартість матеріальної шкоди, спричиненої володільцю автомобіля «Volkswagen Tiguan» чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , з технічної точки зору, внаслідок ДТП в цінах станом на 20.01.2016 р. складає 254377 грн. 51 коп. Оскільки колегія суддів вважає за необхідне при визначенні суми матеріального збитку керуватися заявою потерпілого та наданого ним рахунку №62 від 06.06.2017 р., в якому вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen Tiguan» державний номерний знак НОМЕР_1 склала 68303 грн.

За таких обставин, дії обвинуваченого ОСОБА_12 необхідно перекваліфікувати з ч. 3 ст. 289 на ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки частиною 3 зазначеної статті передбачає настання реальних збитків на суму понад 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а частина 1 цієї статті передбачає формальний склад даного злочину, тобто передбачає склад злочину без настання матеріальних збитків.

Таким чином, винуватість ОСОБА_12 доведена і його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України, оскільки він вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом.

Висновок суду щодо вчинення злочину ОСОБА_18 у стані алкогольного сп`яніння ґрунтується на даних, викладених у висновку щодо результатів медичного огляду №154 від 07.01.2016 року, згідно якого ОСОБА_12 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (т.2 а.с.64).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_12 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який не працює, раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_12 згідно зі ст.66 КК України, суд відносить добровільне відшкодування шкоди поте рпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_12 , судом не встановлено.

Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність пом`якшуючої обставини та вимоги, зазначені в абз.2 п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд вважає за можливе призначити ОСОБА_12 покарання у вигляді позбавлення волі, передбаченого санкцією статей Кримінального кодексу України з іспитовим строком.

ОСОБА_7 пред`явив цивільний позов до ОСОБА_12 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 68303 грн. Проте, в своїй заяві від 26.07.2018 року потерпілий відмовився від позову, у зв`язку з відшкодуванням шкоди обвинуваченим в повному обсязі.

За приписами п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову та відмова прийнята судом.

Потерпілому ОСОБА_7 в судовому засіданні наслідки відмови від позову роз`яснені, тому суд вважає за можливе прийняти його відмову від позову.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.100,122,124,366-368,370-371 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.289 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_12 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Зарахувати ОСОБА_12 у строк відбуття покарання перебування його під вартою з 26.09.2017 року по 09.11.2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до набрання вироком законної сили не обирати.

Провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_12 про стягнення матеріальної та моральної шкоди закрити у зв`язку з відмовою від позову.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3