Справа № 453/803/17
№ провадження 1-в/453/16/18
У Х В А Л А
іменем України

19 червня 2018 року м. Сколе
Сколівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Сколівського районного

сектора з питань пробації ОСОБА_4 ,

та засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Сколе Львівської області у порядку вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, справу за поданням інспектора Сколівського районного сектора з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, засудженого вироком Сколівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 року за ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком на один рік, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік,-

в с т а н о в и в:

Інспектор Сколівського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України ОСОБА_4 як особа, уповноважена згідно ч. 1 ст. 539 КПК України звертатися до суду для вирішення питань, які виникають під час виконання вироку, 18.04.2018 року внесла на розгляд суду подання, погоджене у встановленому порядку, в якому просить скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням та направити засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Сколівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 року у справі № 453/803/17, провадження № 1-кп/453/162/17 за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у Сколівському районному секторі з питань пробації перебуває вищевказаний обвинувальний вирок суду, яким ОСОБА_5 засуджено ч. 1 ст. 122 КК України до позбавлення волі строком на один рік та звільнено на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на один рік з покладенням певних обов`язків. Однак, засуджений таких обов`язків не виконує, хоча йому повідомлено про постановлення на облік, а також доведено до відома постанову про встановлення днів явки для реєстрації. Враховуючи, що засуджений не з`являвся для реєстрації без поважних на те причин, його попереджено у встановленому порядку про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, однак таке результатів не дало. З огляду на вказане, інспектор Сколівського районного сектора з питань пробації була змушена звертатися до суду із даним поданням.

Представник Сколівського РС з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації МЮ України інспектор ОСОБА_4 у судовому засіданні вимоги подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання підтримала у повному обсязі з підстав, що у ньому викладені.

Засуджений ОСОБА_5 у судовому засіданні висловив позицію, згідно котрої при вирішенні справи по суті поклався на розсуд суду.

Суд, заслухавши висновок прокурора, яка не підтримала подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання в силу його безпідставності, пояснення учасників справи, вивчивши зібрані матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, вироком Сколівського районного суду Львівської області, ухваленим 08.12.2017 року у справі № 453/803/17, провадження № 1-кп/453/162/17, ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на один рік із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнення від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік та покладенням на нього певних обов`язків.

Вказаний обвинувальний вирок суду набрав чинності 10.01.2018 року.

У свою чергу, початок встановленого ОСОБА_5 іспитового строку почав рахуватися з моменту проголошення відносно нього обвинувального вироку суду, тобто з 08.12.2017 року.

Судом встановлено, що 23.01.2018 року засуджений ознайомлений з правами та обов`язками на період відбування покарання з випробуванням та попереджений про відповідальність за порушення передбачених чинним законодавством вимог при відбуванні зазначеного покарання.
Відповідно до ст. 166 КВК України, у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, уповноважений орган застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.
Згідно ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання у разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
При скасуванні звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України суд, призначаючи покарання, керується тим, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Проаналізувавши матеріали особової справи № 03/2018 на засудженого ОСОБА_5 , судом не встановлено доказів умисного, зокрема без поважних причин ухилення останнім від виконання покладеного викором суду обовязків та його небажання стати на шлях виправлення.
Так, зокрема в силу положень ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину, суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими встаттях 71, 72 цього Кодексу.
Як встановлено судом, 13.04.2017 року під час іспитового строку ОСОБА_5 вчинив новий злочин, передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України.
Відповідно до ухвали слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, постановленої 14.04.2018 року у справі № 442/2228/18, провадження № 1-кс/442/384/2018, до засудженого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 12.06.2018 року.
Пунктом 8 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, у визначеному ч. 2 ст. 539 цього кодексу порядку, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.
Як передбачено ч. 3 ст. 78 КК України, у разі вчинення нового злочину протягом іспитового строку, суд призначає покарання за правилами, передбаченими у статтях 71, 72 КК України, а тому вирішення питання про призначення покарання за новий злочин, вчинений засудженим ОСОБА_5 під час іспитового строку, є виключно компетенцією суду, який ухвалює вирок за новий злочин та вирішує питання про призначення засудженому кінцеве покарання, а тому після постановлення вироку суду такі питання не можуть бути предметом розгляду судом у порядку розгляду питань (подань), пов`язаних з виконанням вироку.
Відповідно до вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, ухваленого 16.05.2018 року у справі № 442/2442/18, провадження № 1-кп/442/286/2018, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Сколівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 року і остаточно призначено покарання у виді чотирьох років і одного місяця позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахується з 13.04.2018 року, тобто з часу затримання. Запобіжний захід ОСОБА_5 залишено тримання під вартою.
Таким чином, питання про призначення покарання ОСОБА_5 за вчинення нового злочину уже вирішено, як і вирішено питання про призначення йому кінцевого покарання за сукупністю вироків. Після набрання вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської областівід 16.05.2018 року законної сили, вирок Сколівського районного суду Львівської області не може виконуватися самостійно.

З огляду на вказане, у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, виходячи з положень ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання інспектора Сколівського районного сектора з питань пробації Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції ОСОБА_4 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Сколівського районного суду Львівської області від 08.12.2017 року, - відмовити.
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області через Сколівський районний суд Львівської області протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1