Дата документу Справа № 334/2072/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/387/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 334/2072/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 (дистанційно),

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, дистанційно, в режимі відеоконференції з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційними скаргами прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року,

в с т а н о в и л а:

ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року задоволено клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізький області капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто з 29 березня 2018 року до 27 травня 2018 року.

Визначено розмір застави в сумі 200 000 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена підозрюваним або заставодавцем у будь-який момент протягом дії ухвали.

У разі внесення застави ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду із визначеною періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця перебування.

Згідно зі змістом судового рішення, старший слідчий Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізький області капітан поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000802 від 06.03.2018 року. В обґрунтування клопотання слідчий зазначав, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. В ході досудового слідства встановлений ряд ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що є підставою для застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання спробі переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Встановлено, що зважаючи на ступінь тяжкості вчиненого злочину, з метою уникнення покарання, ОСОБА_7 може переховуватися від слідства та суду, чим перешкоджати виконанню процесуальних рішень, окрім того, підозрюваний ОСОБА_7 не має стійких соціальних зав`язків, офіційно ніде не працевлаштований, тому може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки є особою, раніше неодноразово засудженою за вчинення злочинів проти власності, судимість за які в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив, та знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин проти власності, що свідчить про стійку антисоціальну поведінку останнього та його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, перебуваючи на свободі підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речові докази, а саме викрадене майно потерпілих, оскільки на теперішній час здійснюються міри щодо встановлення його місцезнаходження; вчинити спроби незаконно впливати на потерпілих, свідків вчиненого кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя прийшла до висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому правопорушення, яка повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. В судовому засіданні прокурор довів наявність ризиків, які можуть вплинути на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити або сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин в кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Також прокурором поза розумним сумнівом доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть змогу органам досудового розслідування забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування і судовий розгляд, оскільки не можливо буде запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважала за необхідне встановити ОСОБА_7 заставу, з покладенням на підозрюваного певних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, у разі внесення ним застави.

В апеляційній скарзі прокурор вважає, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою та підлягає скасуванню в частині визначення застави у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, вчиненого з погрозою застосування насильства, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, з конфіскацією майна, ним раніше вчинялись інші кримінальні правопорушення, в тому числі, й проти власності, він не одружений, не має на утриманні дітей, офіційно не працевлаштований, тобто не має стійких соціальних зав`язків, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 або інша особа при внесенні за нього розміру застави в сумі 200 000 гривень може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нове правопорушення, знищити речові докази, сприяти переховуванню іншого фігуранта справи, якого наданий час не встановлено. Таким чином, враховуючи наявність вищезазначених ризиків, визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні, на думку прокурора, є недоцільним.

На підставі викладеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині призначення застави. В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, прийнятою судом без врахування особи обвинуваченого та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що в клопотанні про обрання запобіжного заходу слідчий та прокурор не врахували обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 не має наміру перешкоджати слідству або впливати на свідків та експертів, про що він пояснив особисто під час судового засідання; має постійне місце проживання та реєстрації; має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. В матеріалах кримінального провадження, на думку апелянта, відсутні будь-які дані, які свідчили б про те, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків чи експертів, може знищити чи приховати будь-які речі, які мають значення для кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення. Також вважає, що в ухвалі слідчого судді необґрунтовано не вказано яким чином ОСОБА_7 може впливати на свідків чи експертів або переховуватися від правосуддя, або може знищити чи приховати будь-які речі, які мають значення для кримінального провадження, або вчинити інше кримінальне правопорушення. Апелянт вказує, що слідчий суддя в ухвалі не аргументував жодного свого висновку, не врахував особу підозрюваного та обставини, які повинен був дослідити під час обрання виняткового запобіжного заходу, тому вважає це порушенням прав ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді та обрати ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційних скарг; прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і заперечував проти доводів апеляційної скарги захисника; підозрюваного та його захисника, які, в свою чергу, підтримали апеляційну скаргу захисника і заперечували проти доводів апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить висновку, що апеляційні скарги прокурора і захисника задоволенню не підлягають.

У відповідності з вимогами ст. ст. 177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, його репутацію, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів.

Вищезазначена ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам закону.

Із наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні надав пояснення підозрюваний ОСОБА_7 , прокурор, слідчий, захисник та з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_7 , відомості про його особу в їх сукупності, а також конкретні обставини інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя встановила, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 злочину, який йому інкримінується.

Наявність обґрунтованої підозри у апеляційній скарзі захисника не оскаржується.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до положень ст. ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією, щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя встановила, що доводи слідчого є обґрунтованими, заявлені у клопотанні ризики на даний час існують.

Так, враховуючи тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 , та усвідомлення останнім невідворотності покарання за його вчинення, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може знищити, приховати та спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів нагадує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Ризик можливого вчинення нових кримінальних правопорушень, колегія суддів також вважає цілком імовірним, з огляду на те, що підозрюваний ОСОБА_7 неодноразово судимий, злочин, який йому інкримінується, вчинено з погрозою застосування насильства, що також говорить про можливі спроби незаконно впливати на потерпілих та свідків вчиненого кримінального правопорушення, а відтак, доводи захисника про відсутність усіх заявлених ризиків чи їх зменшення спростовуються висновками слідчого судді, зробленими на підставі наданих матеріалів провадження, обставин встановлених під час судового засідання. Ці висновки щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, наведені та належним чином обґрунтовані в ухвалі слідчого судді.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що слідчий у своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, довів слідчому судді обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

На переконання колегії суддів, сукупність обґрунтованої підозри і наявність зазначених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, свідчить про неможливість, на теперішній час, застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на те, що ОСОБА_7 не має наміру перешкоджати слідству або впливати на свідків та експертів, про що свідчать його особисті пояснення під час досудового слідства, колегія суддів сприймає критично. Доказів наявності в підозрюваного постійного місця проживання та реєстрації, а також знаходження на його утриманні трьох неповнолітніх дітей ні в суді першої інстанції, ні при апеляційному розгляді не надано.

Отже, колегія погоджується з необхідністю застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Що ж стосується апеляційних доводів прокурора, колегія суддів прийшла до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки, з передбачених статтею 194 КПК України, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Згідно ч. 5 ст. 82 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину встановлюється розмір застави від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Наведена правова норма наголошує на тому, що суд, з урахуванням обставин справи, вагомості доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, відомостей про його особу в їх сукупності, а також наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наділений правом не визначати заставу у випадках чітко закріплених кримінально-процесуальним законодавством.

Слідчий суддя при винесенні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_7 скористалася своїм правом та визначила розмір застави у розмірі передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України.

З вказаною позицією погоджується і колегія суддів.

Стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів, які б вказували на той факт, що застава у сумі 200 000 гривень, не здатна забезпечити виконання ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на наведене, вимоги апеляційної скарги прокурора про необхідність скасування ухвали суду в частині визначення застави, колегія суддів вважає безпідставними.

Така позиція прокурора фактично спрямована на унеможливлення реалізації права підозрюваного щодо внесення застави та не відповідає засадам кримінального провадження щодо забезпечення заходу кримінального провадження.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді прийнята з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, тому підстав для її зміни чи скасування не має.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть безумовне скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги прокурора Запорізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 та захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 29 березня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого Дніпровського ВП ГУНП України в Запорізький області капітана поліції ОСОБА_10 , погоджене з прокурором Запорізької місцевої прокуратури №3 Запорізької області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та до останнього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, тобто з 29 березня 2018 року до 27 травня 2018 року, з визначеним розміром застави в сумі 200 000 гривень залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4