Справа № 467/774/18
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.07.2018 року смт. Арбузинка

Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка клопотання прокурора Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 17 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця хутору Кременчук Вознесенського району Миколаївської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19 січня 2006 року вироком Братського районного суду Миколаївської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 70 КК України до 9 років позбавлення волі, 03 жовтня 2013 року ухвалою Новобузького районного суду Миколаївської області звільнений умовно-достроково з невідбутим терміном 1 рік 20 днів,

ВСТАНОВИВ :

Прокурор Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області подав до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області вказане клопотання, в обґрунтування якого посилався на те, що 06 липня 2018 року близько 20 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та вживаючи спиртні напої з ОСОБА_6 , запропонував їй вступити з ним в статевий зв`язок, проте, остання відмовилась.

В ході конфлікту, який виник у зв`язку з цим між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , останній, маючи умисел на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, умисно наніс ОСОБА_6 удари руками і ногами по різним частинам тіла, спричинивши їй таким чином тілесні ушкодження у вигляді закритої травми грудної клітини, множинних переломів ребер з обох боків, двобічного двохстороннього пневмотораксу, підшкірної емфіземи, перелому правої ліктьової кістки, струсу головного мозку, множинних забоїв та саден, крововиливу голови, тулубу, кінцівок та травматичного шоку першого ступеня, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

17 липня 2018 року ОСОБА_4 було затримано в порядку п.2 ч.1 ст. 208 КПК України, а 18 липня 2018 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, тобто умисне заподіяння тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

При цьому, прокурор посилався на зібрані в ході досудового розслідування докази, зокрема, ті, які додані ним до клопотання та вказував на ризики, що передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, на ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, автор клопотання стверджував, що ОСОБА_4 не одружений, не має постійного місця роботи та постійного джерела існування, не є інвалідом, що свідчить про відсутність у нього стійких соціальних зв`язків; раніше судимий за насильницький злочин, але продовжив вчиняти схожі кримінальні правопорушення та наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду або ж продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, він підозрюється у скоєнні злочину із застосуванням насильства, а отже може фізично чи психологічно здійснювати тиск на потерпілу чи свідків з метою зміни ними показань.

Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вказаних ризиків, зокрема, при обранні особистого зобов`язання ОСОБА_4 може продовжити злочинну діяльність, не виконуватиме покладені на нього обов`язки; обрання особистої поруки є неможливим, так як мати підозрюваного не зможе в повній мірі контролювати його поведінку; домашній арешт не гарантує повної ізоляції від потерпілої, до того ж у ОСОБА_4 відсутнє постійне місце проживання; обрання застави також є неможливе, так як злочин вчинений із застосуванням насильства.

Тож обґрунтовуючи доцільність застосування найбільш суворого заходу забезпечення кримінального провадження, прокурор просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор своє клопотання підтримав повністю, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту.

За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Їх застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.
Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 1 ст. 177 КПК України).
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, пунктами 1, 3 та 5 цієї статті.
А тому, слідчий суддя аналізуючи питання наявності обставин визначених ст. 132, ст. 177, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.
Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).
За таких умов, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, однак, лише щодо пред`явленої підозри, вважає, що наявні у провадженні докази, як то, дані протоколу огляду місця події від 17 липня 2018 року з фототаблицею до нього (зображення № 1-16), протоколу допиту потерпілої ОСОБА_6 від 17 липня 2018 року, протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 17 липня 2018 року свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки надані об`єктивно зв`язують його з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.
Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи прокурора в частині аргументації ризиків передбачених ст. 177 КПК України, адже враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема, ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії)) вважає, у даному конкретному випадку, обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені п.п.1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, вважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність у нього матері, відсутність постійного місця роботи; майновий стан, вказують на те, що обставини передбачені п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період.
Дані визначені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу, а тому слідчий суддя не сприймає, як об`єктивні доводи сторони захисту про можливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, у цей період, зокрема, домашнього арешту.
Такі доводи, у світлі наявних даних про особу підозрюваного та характер вчинення злочину в якому він підозрюється, у поєданні з фактом наявності у нього судимості, є беззаперечно сумнівними за свою суттю, у зв`язку з чим, останні не відповідають конкретним обставинам справи на даному етапі її провадження.
Зокрема, як пояснив сам підозрюваний в судовому засіданні його мати є хворою, а тому не зможе в повній мірі контролювати його поведінку.
Крім того, даних про місце реєстрації обвинуваченого в матеріалах провадження немає, що позбавляє слідчого суддю можливості оцінити можливість застосування домашнього арешту за тією чи іншою адресою.
Що ж до інших, менш сурових видів запобіжних заходів, як то поруки чи особисте зобов`язання, то такі у цьому випадку, є недостатніми для запобігання ризиків, дійсність яких достовірно встановленого в ході цього судового провадження.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановленість факту наявності у провадженні обставин визначених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання заявника підлягає задоволенню, як обґрунтоване.

На підставі ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, будучи наділеним з боку законодавця певною дискрецією в частині визначення/не визначення розміру застави щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, вважає за можливе не визначати, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 177, 178 КПК України, її розмір у даному, конкретному випадку.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 314-315, 331, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора Братського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000221 від 17 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю хутору Кременчук Вознесенського району Миколаївської області, громадянину України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11 години 40 хвилин 14 вересня 2018 року, з утриманням його в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали до 11 години 40 хвилин 14 вересня 2018 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1