Справа № 369/5192/18
Провадження №1-кс/369/1596/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.05.2018 м. Київ

Слідчий суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0005131 від 30.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей та документів,-
ВСТАНОВИВ:
До суду звернувся старший слідчий Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області, капітан поліції ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні № 0005131 від 30.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.
Свої вимоги слідчий мотивує тим, що 30.12.2015 до Києво-Святошинського ВП надійшла заява ОСОБА_4 з копією ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області ОСОБА_5 від 29.12.2015 про зобов`язання уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відомості, викладені в заяві ОСОБА_6 від 15.09.2015 про вчинення злочину, передбаченого ст.. 190 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
На виконання ухвали слідчого судді відомості, викладені в заяві ОСОБА_6 , внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005131 від 30.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 190 КК України та старшим слідчим ОСОБА_7 розпочато досудове розслідування.
29.08.2016 до Києво-Святошинського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_8 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0005131 від 30.12.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст. 190 КК України, та постановою слідчого від 29.09.2016 ОСОБА_8 визнаний потерпілим у даному кримінальному провадженні, про що йому направлена відповідь з копією постанови.
Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні допитані ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .. Під час допиту ОСОБА_4 повідомила, що у період з 21 червня 1980 року по 03 липня 1996 року вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_9 , від шлюбу має двох синів - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 21 червня 1988 року Рішенням № 151/6 ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Після виділення зазначеної земельної ділянки та отримання дозволів відповідних органів на будівництво індивідуального житлового будинку вони почали будувати будинок. На момент розірвання шлюбу в 1996 році будинок не був введений в експлуатацію та право власності на нього зареєстровано не було, але фактично в даному будинку можна було проживати та він був готовий на 86%. Після розірвання шлюбу у ОСОБА_6 та ОСОБА_9 зберігались нормальні відносини, вони продовжували спілкування. ОСОБА_9 власноручно розділив будинок на дві рівні частини, одну з яких зайняв сам, а іншою половиною почали користуватись ОСОБА_6 та діти. Право власності на 1/2 частину житлового будинку ОСОБА_6 не оформлювала на себе, а тільки користувалась нею, а 1/2 земельної ділянки не мала можливості теж оформити, так як будівля ще не була введена в експлуатацію. Після 2008 року, коли почались судові тяжби, ОСОБА_12 стало відомо, що фактично земельна ділянка, на якій під час шлюбу було здійснено будівництво житлового будинку, після оформлення ще в шлюбі на її чоловіка ОСОБА_9 , була ним подарована ще в 1995 році його матері - ОСОБА_13 (був нею оформлений Державний акт на право приватної власності на землю серії І-КВ №028839, виданий виконкомом ІНФОРМАЦІЯ_5 31.03.2001: 25 га - для обслуговування житлового будинку, 0,03 га - для ведення ОСГ). В подальшому, 07 липня 2001 року ОСОБА_13 , згідно договору дарування, подарувала зазначену земельну ділянку ОСОБА_9 . Всі ці моменти переходу права власності на дану земельну ділянку ОСОБА_6 дізналась тільки під час судового розгляду позовних заяв її синів та неї самої. До цього, та безпосередньо на момент розірвання шлюбу в 1996 році, ОСОБА_6 нічого не знала про те, що фактично побудований нею з чоловіком перебуває вже на земельній ділянці, яку він в 1995 році подарував без згоди ОСОБА_6 своїй матері. Більше того, ОСОБА_6 була повністю впевнена, що побудований та практично готовий (на 86 %) цей будинок перебуває на отриманій під час шлюбу чоловіком, ОСОБА_9 , земельній ділянці, оформленій на нього, та яка перебуває в його власності. Через деякий час, а саме після розлучення в 1996 році, ОСОБА_9 почав проживати з ОСОБА_14 . Спочатку він проживав в АДРЕСА_3 , але пізніше вони стали проживати в АДРЕСА_2 . В липні 2007 року ОСОБА_9 був поставлений діагноз: рак прямої кишки ІУстадії з віддаленими метастазами в легені та печінку. На обліку він перебував в онкокабінеті ІНФОРМАЦІЯ_6 та ІНФОРМАЦІЯ_7 . Крім того, ОСОБА_9 , на підставі експертного заключения від 06.03.1996 №127 ОСОБА_9 визнаний інвалідом 2 групи довічно. Внаслідок хвороби він став рідко підводитися з ліжка, не міг сидіти, постійно лежав, а в останні тижні свого життя взагалі був лежачим хворим. ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_9 помер. Право власності на будинок було зареєстровано ОСОБА_9 07 грудня 2007 року, про що виконком ІНФОРМАЦІЯ_5 видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. У січні 2008 року діти ОСОБА_15 та ОСОБА_9 - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їм стало відомо про те, що 25 грудня 2007 року відповідно до договорів дарування серії ВКС №378780, ВКС №378781, ВКС №378782, внесених до реєстру за №221, 222, 223, ОСОБА_9 подарував ОСОБА_14 житловий будинок АДРЕСА_2 , земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану біля цього будинку та земельну ділянку площею 0,03 га для ведення особистого селянського господарства. Всі три договори були посвідчені в офісі приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_18 . Зазначеним фактом ОСОБА_6 та її сини були дуже здивовані, оскільки внаслідок хвороби ОСОБА_9 перед смертю рідко підводився з ліжка, йому було тяжко сидіти, а в останні тижні свого життя взагалі був лежачим хворим та не міг самостійно ходити. Крім того, в суді їм стало відомо, що 25.12.2007 в день посвідчення договорів дарування, відповідно до медичної довідки серії 2ААД №240604, ОСОБА_9 на обліку у психіатра не перебуває, психічних протипоказань для дарування нерухомого майна, земельної ділянки не має, що у них також виклало сумніви в тому, що він міг відвідувати психіатра та нотаріуса в цей день, оскільки в наслідок хвороби останні дні свого життя він взагалі не міг самостійно рухатись. На погляд ОСОБА_6 та її синів, ОСОБА_9 фізично не міг приїздити до офісу нотаріуса та підписати вищевказані договори дарування на користь ОСОБА_14 , якій було відомо про його тяжкий стан і яка цим скористалася для реалізації своїх намірів щодо заволодіння його майном.
В подальшому діти ОСОБА_6 та ОСОБА_9 - ОСОБА_8 та ОСОБА_17 , звернулись до суду з позовом про визнання недійсними договорів дарування житлового будинку та земельних ділянок, а ОСОБА_6 звернулась до суду із позовом про визнання будинку спільною сумісною власністю подружжя. Згідно висновку експерта ІНФОРМАЦІЯ_9 від 10.11.2011 №288 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_9 , проставлені на договорах дарування від 25.12.2007 р., посвідчених приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_18 та внесені до реєстру за №№ 221, 222, 223, виконано не ОСОБА_9 , а іншою особою. У зв`язку з цим рішенням ІНФОРМАЦІЯ_10 у цивільній справі № 2-16/2011 від 13 грудня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_8 , ОСОБА_19 задоволено, визнано недійсними договори дарування земельних ділянок та житлового будинку АДРЕСА_2 , які укладені 25.12.2007 між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 . У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 судом було відмовлено. Не погодившись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_14 звернулась з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Київської області. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області. Відповідно до ухвали Апеляційного суду Київської області від 27.04.2012 призначено повторну судово-почеркознавчу експертизу, та згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 5242/5243/12-32 від 07.07.12 у цивільній справі № 22ц-983/12 встановлено, що підписи від імені ОСОБА_9 , проставлені в договорах дарування від 25.12.2007 р., посвідчених приватним нотаріусом Києво- Святошинського районного нотаріального округу ОСОБА_18 та внесені до реєстру за №№ 221, 222, 223, виконані ОСОБА_9 . У зв`язку з цим Апеляційним судом Київської області від 22.10.2012 рішення ІНФОРМАЦІЯ_10 від 13.12.2011 в частині задоволення позову ОСОБА_8 , ОСОБА_19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 , ОСОБА_19 відмовлено, в іншій частині рішення суду залишено без змін. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.12.2013 у відкритті касаційного провадження на рішення Апеляційного суду Київської області від 22.12.2012 відмовлено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.07.2013 відмовлено у допуску справи до перегляду у Верховному суді України. Також ОСОБА_6 та її синам стало відомо, що 31.07.2007 зареєстровано шлюб між ОСОБА_9 і ОСОБА_14 , про що в Книзі реєстрації шлюбів 31.07.2007 зроблено відповідний актовий запис за №140. У червні 2015 року ОСОБА_6 зустріла ОСОБА_20 ( ІНФОРМАЦІЯ_11 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 ), який був товаришем її покійного колишнього чоловіка ОСОБА_9 . ОСОБА_20 поцікавився як справи, на що ОСОБА_6 відповіла, що досі тривають судові процеси між спільними з ОСОБА_9 дітьми та другою дружиною ОСОБА_9 - ОСОБА_14 . Почуте здивувало ОСОБА_20 оскільки, з його слів, колишній чоловік ОСОБА_21 майже перед самою смертю йому сказав, що з ОСОБА_14 він не буде одружуватись. Враховуючи почуту інформацію від ОСОБА_20 , ОСОБА_6 припускає, що її колишній чоловік ОСОБА_9 ніколи не одружувався з ОСОБА_14 , а підпис від його імені в Книзі реєстрації шлюбів виконаний іншою особою. На думку ОСОБА_4 встановлення даного факту має важливе значення, адже ОСОБА_14 , як спадкоємиця першої черги (дружина спадкодавця), заволоділа рухомим і нерухомим майном після смерті її колишнього чоловіка, на що, ймовірно, не мала жодних підстав.
Будучи допитаним ОСОБА_8 підтвердив показання ОСОБА_6 та додатково повідомив, що практично до самої смерті його батька у них були нормальні стосунки. Тільки буквально за тиждень перед смертю ОСОБА_9 він з ним не спілкувався, але приїхав до нього 27.12.2007, в день, коли він помер. Зі слів ОСОБА_8 , в цей день ОСОБА_9 вже не міг спілкуватись, тому він з ним не міг поговорити, йому було тяжко дихати, тому коли ОСОБА_8 повідомили, що за два дні до смерті його батько ОСОБА_9 їздив до нотаріуса в с. Софіївську Борщагівку, він не повірив цьому. Крім того, коли нотаріуса допитували під час апеляційного розгляду цивільної справи, вона повідомила, що спочатку вона приїжджала до батька додому, бачила, що він був в лежачому стані, але після цього він 25.12.2007 вже сам приїхав до неї в офіс для оформлення договорів дарування, підписав документи, а вона підтвердила його підпис. Також ОСОБА_8 повідомив, що під час розмов з батьком, останній йому говорив, що половину будинку буде ОСОБА_8 , а половина його брату - ОСОБА_19 . Крім того, влітку 2007 року, коли ОСОБА_9 вже знав, що тяжко хворий, ОСОБА_8 з батьком, ОСОБА_9 їздили до знахаря та в розмові ОСОБА_9 сказав, що, можливо, попродає все та поїде на ОСОБА_22 лікуватись, там, нібито, є якийсь-то дід, який лікує рак. Щодо нової дружини ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_8 на дану тему з ним не спілкувався, але не чув про те, щоб його батько з нею одружився, тому сам ОСОБА_8 сприймав ОСОБА_14 як співмешканку батька. Також в неї було вже дві дитини на той час, коли вона почала спільно жити спільно з ОСОБА_9 , а під час спільного проживання з ним ОСОБА_14 народила ще доньку. Зі слів ОСОБА_8 , в бесідах ОСОБА_9 ніколи не називав цю дитину донькою, тільки по імені.
В даний час слідчому надійшло повторне клопотання потерпілого ОСОБА_8 (вх.. Києво-Святошинського ВП № 12545 від 30.12.2016) про проведення слідчих (розшукових) дій, а саме:
Вилучити у ІНФОРМАЦІЯ_12 ( АДРЕСА_5 ) з матеріалів цивільної справи № 2/369/66/16 за позовом ОСОБА_19 до ОСОБА_14 , третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу ОСОБА_23 про визнання договору дарування недійсним та за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_14 , треті особи приватний нотаріус Києво-Святошинського районного округу ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , Комунальне підприємство « ІНФОРМАЦІЯ_14 », ІНФОРМАЦІЯ_15 про визнання договорів дарування недійсними та визнання права на частку в спільному майні подружжя, витребування майна з чужого незаконного володіння оригінали документів з вільними зразками підписів ОСОБА_9 , зокрема, оригінали договорів дарування серії ВКС № 378780, 378781, 378782 посвідчені 25 грудня 2007 р приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_24 .
Оригінали договорів дарування серії ВКС № 378780, 378781, 378782 посвідчені 25 грудня 2007 р приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_24 та внесені до реєстру за № 221, 222, 223, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_16 за адресою: АДРЕСА_6 , необхідні для проведення почеркознавчої експертизи, так як містять підпис ОСОБА_9 , який буде предметом почеркознавчої експертизи, а також наявна в ній інформація будуть використані як докази та має значення для досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.
Таким чином, в ІНФОРМАЦІЯ_17 за адресою: АДРЕСА_6 , перебувають оригінали договорів дарування серії ВКС № 378780, 378781, 378782, посвідчені 25.12.2007 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_24 та внесені до реєстру за № 221, 222, 223, які містять відомості та є документами, що можуть бути використані як докази, та відповідно до вимог п. 4 ч. З ст. 132 КПК України, без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження отримати документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин кримінального провадження, неможливо.
У відповідності до ч.1 ст. 107 КПК України фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.
Відповідно ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з
ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Інших способів,визначених кримінальним процесуальнимзаконодавством, отримати оригінали документів, ніж як отримання дозволу слідчого судді на тимчасовий доступ до рече та документів та можливість їх вилучити їх, у органу досудового розслідування не має.
Вивчивши клопотання та доданих до нього матеріалів кримінального провадження, документи, якими воно обґрунтовується, приходжу до переконання про обґрунтованість заявленого слідчим клопотання та необхідність його задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 159-164,309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Надати старшому слідчому Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області капітану поліції ОСОБА_3 , начальнику відділення слідчого відділу Києво-Святошинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області майору поліції ОСОБА_25 та оперативним співробітникам за доручення в порядку ст. 40 КПК України, дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю вилучити оригінали документів (здійснити виїмку), а саме:
- договори дарування серії ВКС № 378780, 378781, 378782, посвідчених 25.12.2007 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_24 та внесених до реєстру за № 221, 222, 223, які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_16 за адресою: АДРЕСА_6 .
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей та документів, слідчий суддя, суд, за клопотанням сторони кримінального провадження якій надано право на доступ до документів, має право на постановити ухвалу про проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей та документів.
Ухвала діє протягом одного місяця.
Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1