Ухвала

04 червня 2018 р.

м. Київ

справа № 751/8766/17

провадження № 51-6518 ск 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 04 квітня 2018 року,
встановив:
Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04 січня 2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 297 грн витрат на проведення експертизи.
Вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 04 квітня 2018 року зазначений вирок місцевого суду в частині призначеного покарання скасовано та засуджено ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 ставить вимогу про скасування вироку апеляційного суду та залишення без зміни вироку місцевого суду.
Перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї документи, Верховний Суд дійшов такого.
Згідно з ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі, зокрема, зазначаються: судове рішення, що оскаржується; обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.
Положеннями ст. 436 КПК України встановлено, що суд касаційної інстанції має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак касаційна скаргазасудженого не містить конкретної вимоги щодо оскаржуваного судового рішення, яка б узгоджувалася з положеннями ст. 436 КПК України, тому ОСОБА_4 слід конкретизувати свою вимогу, обґрунтувати її з урахуванням положень ч. 1 ст. 438 КПК України, вказавши у чому, на його думку, полягали саме такі порушення та яким судом їх було допущено.
Вказане порушення перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Залишення касаційної скарги без руху не перешкоджає відкриттю касаційного провадження за умови усунення зазначених у цій ухвалі недоліків, якщо скарга надійде у межах строку, визначеного у ст. 426 КПК України, або не пізніше п`ятнадцятиденного строкуз дня одержання копії ухвали про залишення касаційної скарги без руху (особа, яка подає касаційну скаргу, має підтвердити, що вона не пропустила цей строк при повторному зверненні до суду).

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Чернігівської області від 04 квітня 2018 року залишити без руху.
Встановити ОСОБА_4 п`ятнадцятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3