В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.09.2018 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому, підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Біла Церква кримінальне провадження № 0003172 від 24.07.2018 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

потерпілий: ОСОБА_6 ,

обвинувачений: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 та угода про примирення.

Відповідно до обвинувального акту від 21 вересня 2018 року, затвердженого прокурором 21 вересня 2018 року, під час досудового розслідування встановлено, що 24.07.2018 року, близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи у кімнаті квартири АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , помітив на стільці рюкзак та в цей час в нього виник умисел на заволодіння його вмістом.

Підійшовши до стільця, він взяв до рук рюкзак та почав виймати його вміст, не заважаючи на зауваження потерпілого ОСОБА_6 , який підійшовши до нього вирвав свій рюкзак та не втримавшись на ногах впав на підлогу, після чого ОСОБА_3 нахилився над потерпілим та умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, шляхом відривання кишені рюкзака відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 250,00 гривень, що належать потерпілому ОСОБА_6 , після чого з місця злочину втік, а викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

Внаслідок вищевказаних злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на загальну суму 250,00 грн.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

21 вересня 2018 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно даної угоди, потерпілий та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 186 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся в скоєному, критично оцінює свою злочинну поведінку, в тому числі шляхом повного визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, активно сприяє розкриттю злочинів вчинених іншими особами; добровільно своїми активними діями надає та в подальшому зобов`язаний надавати визнавальні та викривальні показання органу досудового розслідування в з`ясуванні обставин привласнення чужого майна, що мають істотне значення для повного викриття злочинів.

Потерпілий ОСОБА_6 у свою чергу претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має.

Також даною угодою визначено покарання, за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком один рік, і на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, і встановити йому обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Прокурор в судовому засіданні, вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 186 КК України розкаювався та пояснив, що дійсно він 24.07.2018 року приблизно о 14.30 годин перебуваючи в гостях у знайомого ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_2 , де на стільці в кімнаті побачив рюкзак, речами, які були в ньому вирішив викрасти. Підійшовши до стільця, ОСОБА_3 взяв у руки рюкзак та почав виймати його вміст, не зважаючи на зауваження ОСОБА_6 , який підійшов та вирвав свій рюкзак та не втримавшись на ногах впав на підлогу, після чого ОСОБА_3 нахилився над потерпілим та відірвав кишеню рюкзака, де знаходились грошові кошти у розмірі 250 гривень. Вказаними грошима ОСОБА_3 розпорядився на власний розсуд. Просив затвердити угоду про примирення від 21.09.2018 року.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що у нього в гостях 24.07.2018 року приблизно о 14.30 годин за адресою: АДРЕСА_3 , перебував ОСОБА_3 , який у кімнаті побачив рюкзак на стільці та вирішив заволодіти грошима, з цією метою, взяв рюкзак у руки та почав викладати речі. ОСОБА_6 вирвавши з рук ОСОБА_3 рюкзак, втратив рівновагу впав на підлогу, тоді останній нахилився над потерпілим та відірвав кишеню рюкзака, де знаходились грошові кошти в розмірі 250 грн., вийшов з квартири. Просив також затвердити угоду про примирення від 21.09.2018 року. Претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_3 не має, з обмеженням прав оскарження вироку ознайомлений. ОСОБА_6 погоджується на затвердження мирової угоди та призначення ОСОБА_3 передбаченої угодою мірою покарання.

Захисник в судовому засіданні просив угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, знайшли своє підтвердження під час підготовчого судового засідання.

Суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраданні чужого майна (грабіж), вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, згідно з ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від вчинення якого не завдано суттєвої шкоди, викрадене майно повернуто потерпілому.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Потерпілий розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, даних про його особу, обставин, що пом`якшують покарання, а саме задовільної характеристики, ненастання шкідливих наслідків, погашеної судимості та відсутності перебування на обліку у лікарів-наркологу та психіатру.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме рюкзак та перочинний ніж, повернутий потерпілому ОСОБА_6 відповідно до ст. 100 КПК України, підлягає залишенню у останнього.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили підлягає скасуванню.

Цивільний позов по справі не заявлений. Судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 369, 371, 374, 468, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
Угоду від 21 вересня 2018 року про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 21 вересня 2018 року покарання у виді позбавлення волі строком один рік, і на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, і встановити йому обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Речові докази: рюкзак та перочинний ніж, повернутий потерпілому ОСОБА_6 , залишити у останнього, як у власника майна.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1