25.04.2018 Справа № 756/5254/18
Ун. № 756/5257/18
Пр. № 1-кс/756/962/18
У Х В А Л А
Іменем України
про арешт майна
25 квітня 2018 року слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, внесене у кримінальному провадженні №0006815 від 20 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києва ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Київської місцевої прокуратури №5 ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 08.12.2018 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в особі ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ціна продажу зазначеної квартири становить 149000 гривень.

12.06.2017 до Оболонського УП ГУ Національної поліції у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулася ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В своїй заяві, ОСОБА_6 , виклала наступні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_6 належала квартира на підставі:

1. ? частка квартири на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 31.07.1997 року;

2. ? частка квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.08.2011 року.

Під час укладення вказаного договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_6 , не була присутня та жодних коштів не отримувала. Ціну, за яку продано квартиру вона ніколи не погоджувала та вважає, що ціна занижена в декілька разів. Так, посилаючись на інформацію з сайтів продажу нерухомості вартість квартири становила 22-25000 доларів США на момент продажу, а в договорі вартість зазначена менше 6000 доларів США. Разом з тим, ОСОБА_6 повідомила, що квартиру запропонував продати на той момент її адвокат ОСОБА_7 , який здійснював продаж квартири від імені ОСОБА_6 за довіреністю, посвідченою 07.12.2016 року за реєстровим №1619 ОСОБА_5 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Будучи допитаною як потерпіла, ОСОБА_6 повністю підтвердила викладені в заяві обставини вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до протоколу допиту ОСОБА_7 , останній зазначив, що вказаний договір купівлі-продажу укладено фіктивно з метою уникнення розподілу між родичами та судових спорів, про що ОСОБА_6 , знала грошові кошти при укладанні договору остання дійсно не отримувала. У подальшому вказаний договір повинен був бути розірваний, а квартира повернута. Проте, покупець ОСОБА_8 уникає зустріч та не передає оригінал договору купівлі-продажу.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на даний момент, на праві власності належить ОСОБА_8 .

Слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 винесена постанова про визнання квартири АДРЕСА_1 речовим доказом.

На підставі наведеного, з метою не допущення приведення до зникнення, втрати, пошкодження або відчуження відповідного майна, право на яке набуто злочинним шляхом, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_8 .

За клопотанням слідчого, з метою збереження майна, клопотання розглядається без участі власника майна.

Прокурор звернувся до суду з заявою, в якій просив провести розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав та просив для об`єктивного з`ясування дійсних фактичних обставин справи його задовольнити.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в судовому провадженні,судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, заяву прокурора, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі гроші набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Також, згідно із вимогами ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно із вимогами ч.11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0006815 від 20 липня 2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Клопотання слідчого про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 171 КПК України, додані до клопотання матеріали доводять наявність підстав вважати, що квартира АДРЕСА_1 є речовим доказом, та може бути використана як доказ у кримінальному провадженні, є обєктом кримінального правопорушення.

Таким чином, з метою недопущення приведення до зникнення, втрати, пошкодження або відчуження відповідного майна, право на яке набуто злочинним шляхом, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:
Клопотання слідчого СВ Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, внесене у кримінальному провадженні №0006815 від 20 липня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_8 .

Негайне виконання даної ухвали покласти на уповноважених слідчого, прокурора.
Уповноваженому слідчому, прокурорузабезпечити збереження майна, на яке накладено арешт.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1