Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2018 року
м. Київ

Провадження № 51-6672ск18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2018 року щодо нього,
встановив:
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що засуджений не дотримався положень п. 4 ч. 2 ст. 427 цього Кодексу, згідно з якими касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому конкретно полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для зміни чи скасування судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

Вказуючи на істотні порушення місцевим (ст. 374 КПК) та апеляційним (статей 86, 87, 100 КПК) судами вимог кримінального процесуального закону, засуджений у касаційній скарзі не зазначає, у чому полягають ці порушення і яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити судам ухвалити законні та обґрунтовані рішення відповідно до вимог статей 370, 373, ч. 1 ст. 412, 404, 419 КПК у їх взаємозв`язку. Натомість він посилається на неповноту та однобічність судового розгляду й на невідповідність висновків судів фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до вимог статей 433, 438 КПК

не є предметом перегляду судом касаційної інстанції.
Скаржник у касаційній скарзіне зазначає, чи заявлялися стороною захисту в суді апеляційної інстанції клопотання, які всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПКапеляційний судбезпідставно не задовольнив та не вказує, які конкретно доводи апеляційної скарги захисника у порушення ст. 419 цього Кодексу належним чином не дослідив, не перевірив і не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.

Також засуджений не вказує на жодну з безумовних підстав, передбачених

ч. 2 ст. 412 КПК, для скасування судового рішення.
Формально посилаючись у касаційній скарзі на неправильне застосування місцевим та апеляційним судами закону України про кримінальну відповідальність (статей 50, 65, 75 КК) та, заперечуючи правильність застосування положень п. 13

ч. 1 ст. 67 КК, засуджений не наводить обґрунтування незаконності рішень судів першої й апеляційної інстанцій з цієї підстави відповідно до ст. 413 КПК

і не зазначає, у чому конкретно полягають ці порушення.

Касаційна скарга ОСОБА_4 не містить доводів щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості злочину й особі засудженого внаслідок суворості відповідно до ст. 414 КПК, зважаючи на вид і розмір призначеного покарання.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).
Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2018 року щодо нього і встановити п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3