В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2018 Справа №607/18031/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002448 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кошубівка Полтавського району Полтавської області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, на утриманні 1 малолітня дитина, працюючого слюсарем механоскладальних робіт ТзОВ РМК, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє, 14 лютого 2018 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 4 роки 6 днів позбавлення волі, які відбув 14 лютого 2018 року;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, 17 вересня 2014 року близько 01 год. в обвинуваченого ОСОБА_3 , який перебував навпроти торгового кіоску з ремонту та купівлі вживаної електротехніки, що в АДРЕСА_3 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізовуючи який він тоді ж і там же, керуючись корисливими мотивами, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, а також, що він не буде поміченим сторонніми особами, пошкодив захисні ролети вхідних дверей даного кіоску, після чого шляхом відтиску вказаних дверей, проник до його приміщення, звідки таємно, повторно викрав автомагнітолу торгової марки «ДжівіСі», вартістю 350 грн., Вай-Фай роутер торгової марки «Тіпі-Лінк», вартістю 65 грн., 2 мобільних телефони торгової марки «К`ютек 9100», вартістю 300 грн. кожен, мобільний телефон торгової марки «Нокія 7500», вартістю 70 грн., мобільний телефон торгової марки «Нокія 5130», вартістю 120 грн., мобільний телефон торгової марки «Нокія Це6», вартістю 450 грн., мобільний телефон торгової марки «Самсунг Є1180», вартістю 80 грн., фотоапарат торгової марки «Нікон Кулпікс Ель27», вартістю 550 грн., акумуляторну батарею торгової марки «Нокія БеЕль 4Де», вартістю 30 грн., нетбук торгової марки «АшПі Міні», вартістю 1100 грн., нотбук торгової марки «АшПі Павіліон ДіВі 2500», вартістю 1750 грн., 14 карток поповнення операторів стільникового зв`язку «МТС» та «Київстар», номіналом по 40 грн. кожна, на загальну суму 560 грн., а також грошові кошти в сумі 1960 грн., після чого з викраденим майном з місця вчинення даного кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 7685 грн.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, визнав повністю за обставин, що вказані в обвинувальному акті, підтвердив їх, щиро розкаявся, вказавши, що про вчинене він, ОСОБА_3 , на даний час сильно шкодує.

Крім повного особистого визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення об`єктивно повністю стверджується також документами, що містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- протоколом прийняття усної заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_6 від 17 вересня 2014 року, в якій він повідомив працівників міліції про обставини вчинення кримінального правопорушення щодо нього;

- протоколом огляду місця події з таблицею ілюстрацій від 17 вересня 2014 року, згідно якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме приміщення торгового кіоску з ремонту та купівлі вживаної електротехніки, що в АДРЕСА_3 , зафіксовано там обстановку;

- письмовими заявами ОСОБА_3 , в яких він зізнається правникам міліції, про вчинення даного кримінального правопорушення та добровільно видає частину викраденого, а саме: фотоапарат торгової марки «Нікон Кулпікс Ель27», нетбук торгової марки «АшПі Міні», нотбук торгової марки «АшПі Павіліон ДіВі 2500», автомагнітолу торгової марки «ДжівіСі», Вай-Фай роутер торгової марки «Тіпі-Лінк», 2 мобільних телефони торгової марки «К`ютек», мобільний телефон торгової марки «Нокія 7500», мобільний телефон торгової марки «Нокія 5130», мобільний телефон торгової марки «Нокія Це6», мобільний телефон торгової марки «Самсунг Є1180», акумуляторну батарею торгової марки «Нокія БеЕль 4Де»;

- протоколом огляду предметів від 30 вересня 2014 року, згідно якого слідчим було оглянуто частину викрадених ОСОБА_3 речей, а саме: фотоапарат торгової марки «Нікон Кулпікс Ель27», нетбук торгової марки «АшПі Міні», нотбук торгової марки «АшПі Павіліон ДіВі 2500», автомагнітолу торгової марки «ДжівіСі», Вай-Фай роутер торгової марки «Тіпі-Лінк», 2 мобільних телефони торгової марки «К`ютек», мобільний телефон торгової марки «Нокія 7500», мобільний телефон торгової марки «Нокія 5130», мобільний телефон торгової марки «Нокія Це6», мобільний телефон торгової марки «Самсунг Є1180», акумуляторну батарею торгової марки «Нокія БеЕль 4Де», зафіксовано їх ознаки;

- висновком судової товарознавчої експертизи №6-450/14 від 18 жовтня 2014 року, відповідно до якого залишкова вартість станом на 17 вересня 2014 року становить: фотоапарату торгової марки «Нікон Кулпікс Ель27» - 550 грн., нетбуку торгової марки «АшПі Міні» - 1100 грн., нотбуку торгової марки «АшПі Павіліон ДіВі 2500» - 1750 грн., автомагнітоли торгової марки «ДжівіСі» - 350 грн., Вай-Фай роутера торгової марки «Тіпі-Лінк» - 65 грн., 2 мобільних телефонів торгової марки «К`ютек» - по 300 грн., мобільного телефона торгової марки «Нокія 7500» - 70 грн., мобільного телефону торгової марки «Нокія 5130» - 120 грн., мобільного телефону торгової марки «Нокія Це6» - 450 грн., мобільного телефона торгової марки «Самсунг Є1180» - 80 грн., акумуляторної батареї торгової марки «Нокія БеЕль 4Де» - 30 грн.

Зважаючи на вищенаведене, суд, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії зач.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до тяжких, особу винного, його вік, який неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, однак одружений, працює, виховує малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті злочину, а також часткове відвернення заподіяної злочинами шкоди, що полягає у поверненні потерпілому більшості із викраденого майна.

Таким чином, суд, з врахуванням фактичних обставин справи, наведених вище пом`якшуючих обставин, відсутності обтяжуючих та особи винного, приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, як слідує з матеріалів судового провадження ОСОБА_3 був засудженим 14 лютого 2018 року Теофіпольським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185 та ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.1 ст.70, ст.71 КК України на 4 роки 6 днів позбавлення волі, які відбув 14 лютого 2018 року.

Оскільки кримінальне правопорушення за цим вироком, вчинене ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, то покарання обвинуваченому слід визначити за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання, що визначене цим вироком, більш суворим, що визначене вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2018 року, остаточно визначивши обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, зарахувавши і перевівши згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення з останнього матеріальної та моральної шкоди, завданої унаслідок кримінального правопорушення на суми зокрема: матеріальної 3950 грн. та моральної 15000 грн., вирішити який слід наступним чином.

За ч.1 ст.1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Враховуючи наведене, а також повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 цивільного позову у частині відшкодування матеріальної шкоди, суд вважає, що наведений цивільний позов у цій його частині є обґрунтованим та таким, що підлягає до повного задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_6 3950 грн. на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст.23 ЦК України моральна шкода полягає, у тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності і справедливості, а також приймає до уваги те, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 потерпілому було спричинено моральні страждання та душевні хвилювання, які виразились у перенесенні ним сильного нервового стресу унаслідок кримінального правопорушення, що створювало нервозність, змушувало докладати додаткових зусиль до нормалізації свого життя, а тому, з урахуванням наведеного та глибини перенесених страждань потерпілим, суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_6 2 000 грн. на відшкодування завданої унаслідок кримінального правопорушення моральної шкоди, задовольнивши таким чином цивільний позов останнього в цій його частині частково.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №6-450/14 від 18 жовтня 2014 року в сумі 489 грн., з приводу звільнення від сплати яких звернувся із клопотанням обвинувачений.

Відповідно до ч.2 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Зважаючи на наведені обставини, враховуючи майновий стан обвинуваченого, а також того, що його дружина ніде не працює, знаходячись у декретній відпустці та виховуючи разом із обвинуваченим їхню спільну малолітню дитину, суд вважає за необхідне клопотання ОСОБА_3 задовольнити та повністю звільнити його від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової експертизи, яка вказана вище.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням і покарання у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного цим вироком, більш суворим, що визначене вироком Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 14 лютого 2018 року, остаточно визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) днів позбавлення волі.

Згідно ч.5 ст.72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) перевести строк попереднього ув`язнення ОСОБА_3 , а саме з 24 жовтня 2014 року по 18 лютого 2015 року включно, що становить загалом 3 місяці і 25 днів у 7 місяців і 20 днів позбавлення волі, які зарахувати у строк відбування призначеного покарання.

Остаточно призначене покарання за цим вироком вважати ОСОБА_3 відбутим 14 лютого 2018 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_3 на користь наведеного потерпілого 3950 грн. на відшкодування матеріальної та 2000 грн. моральної шкоди, завданих унаслідок кримінального правопорушення. У решті позовних вимог потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_3 в частині стягнення завданої унаслідок кримінального правопорушення моральної шкоди відмовити.

Повністю звільнити ОСОБА_3 від оплати процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судової товарознавчої експертизи №6-450/14 від 18 жовтня 2014 року в сумі 489 грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1