Справа № 689/1824/18
ВИРОК
Іменем України

21.09.2018 року смт. Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ярмолинці матеріали кримінального провадження №0000243, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2018, які надійшли до суду з обвинувальним актом та угодою про примирення, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сирватинці Городоцького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, на утриманні троє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

встановив:

11 липня 2018 року близько 22 години ОСОБА_5 разом ОСОБА_4 та іншими пасажирами виїхав на легковому автомобілі, який зупинився на їх вимогу, з м.Хмельницького в м. Городок Хмельницької області.

Близько 22 год. 30 хв. вказаний автомобіль зробив зупинку поблизу магазину "Економ", що по вул. Петропавловській, 73, в смт. Ярмолинці Ярмолинецького району Хмельницької області, де двоє пасажирів вийшли із автомобіля і один з них - ОСОБА_6 загубив на задньому сидінні свій мобільний телефон HUAWEY P smart, модель FIG-LX1, а Навроцький залишився в автомобілі, так як їхав до м. Городок.

Проїжджаючи через залізничний міст по вул. Мічуріна в смт. Ярмолинці, Навроцький виявив на задньому сидінні автомобіля зазначений телефон HUAWEY, яким вирішив незаконно заволодіти.

Реалізуючи свій злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, підсудний таємно викрав вказаний телефон, вартість якого становить 4350 грн., на якому було встановлено захисне скло марки "2.5D", вартістю 150 грн., в якому знаходилася флеш-карта 64 Gb марки "SAMSUNG EVO plus", вартістю 440,70 грн. та SIM-карта оператора мобільного зв`язку "Київстар" вартістю 50 грн., чим завдав потерпілому матеріального збитку на загальну суму 4990,70 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 серпня 2018 року між підозрюваним ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 була укладена угода про примирення, відповідно до якої ОСОБА_7 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, щиро розкаявся у вчиненому. Сторони погодили призначити ОСОБА_7 за вчинення вказаного злочину покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

При цьому, сторони угоди під розписку ознайомлені з наслідками укладення та затвердження угоди, передбаченими ст. 473 КПК України.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону суд враховує, що погоджені сторонами вид та міра покарання відповідають санкції ч. 1 ст. 185 КК України, сторони угоди підтвердили факт добровільності її укладення та примирення між собою. Підстави, передбачені у ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови у затвердженні угоди з матеріалів провадження та пояснень сторін не вбачаються. При цьому, суд враховує, що на дату укладення такої угоди обвинувачений вчинив фактичні дії, спрямовані на виконання угоди та відшкодування завданої шкоди, повернувши викрадене майно.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження цієї угоди про примирення, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_9 також висловив свою думку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , згідно із ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Узгоджене сторонами покарання для обвинуваченого визначене в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.

Також судом з`ясовано, що потерпілий повністю усвідомлює наслідки укладення та затвердження даної угоди.

Оскільки умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, суд дійшов висновку про наявність всіх необхідних матеріальних та процесуальних підстав для затвердження цієї угоди та призначення Навроцькому узгодженого сторонами покарання.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 суд вважає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_7 не встановлено.

Питання про речові докази необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив :

Затвердити угоду про примирення від 22 серпня 2018 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000243, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.08.2018.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речові докази по справі:

-мобільний телефон HUAWEY P smart, модель FIG-LX1, з флеш-карткою на 64 Gb, марки "SAMSUNG EVO plus", які належать ОСОБА_4 і які передані йому на зберігання, - залишити ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Хмельницької області через Ярмолинецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя підпис

Копія вірна:

Суддя ОСОБА_1