АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа № 11-кп/796/1021/2018 Головуючий у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст. 186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду міста Києва кримінальне провадження №0011630 від 31.08.2017 відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимого, востаннє 27.01.2014 Деснянським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ст.ст. 15, 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого 01.12.2016 у зв`язку з тяжким захворюванням,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року,

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.
Початок обчислення строку покарання обраховано з 31.08.2017.

Вироком суду ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що він 31.08.2017 приблизно о 14 год., перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , під час розмови з раніше не знайомою жінкою похилого віку ОСОБА_8 , побачив на її шиї золотий ланцюжок з золотим кулоном, після чого у нього виник умисел на повторне відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_6 , діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів прийшов до квартири АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_8 і, дочекавшись коли з квартири вийде остання, підійшов впритул до потерпілої та шляхом ривка рукою зірвав з шиї ОСОБА_8 належний їй золотий ланцюжок вартістю 5000 грн. з золотим кулоном вартістю 2000 грн., тим самим повторно відкрито викрав належне ОСОБА_8 майно загальною вартістю 7000 грн., з яким з місця вчинення злочину зник.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеність своєї вини та кваліфікацію дій, просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та призначити йому покарання на строк менше 4 років позбавлення волі.
Вважає, що призначене судом покарання не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі через суворість.
Просить суд звернути увагу на пом`якшуючі покарання обставини, а саме: щире каяття, активне сприяння слідству, вчинення злочину при збігу тяжких матеріальних обставин, наявність на утриманні престарілих батьків та невиліковного захворювання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін кримінального провадження, провівши судові дебати, вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, за обставин викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, які досліджувалися в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, і ніким з учасників судового провадження не оспорювалися раніше і не оспорюються тепер, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України.
За встановлених судом фактичних обставин, кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, є правильною.
Покарання ОСОБА_6 призначено судом у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, і є правильним.
Зокрема, судом першої інстанції, при призначенні покарання ОСОБА_6 , враховано наявність пом`якшуючої обставини, а саме - щире каяття обвинуваченого, та обтяжуючої вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Суд першої інстанції не залишив поза увагою і те, що ОСОБА_6 є неодноразово судимим.
Крім того, до уваги суду взято стан здоров`я обвинуваченого, а також те, що викрадене майно повернуто потерпілій ОСОБА_8 , з огляду на що довід апеляційної скарги про наявність підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів вважає необґрунтованим.

При перевірці кримінального провадження, істотних порушень кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без зміни, а апеляційної скарги обвинуваченого без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 02 лютого 2018 року відносно ОСОБА_6 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Судді _______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4