Справа № 489/6060/17 12.06.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря: ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0005377 за апеляційною скаргою прокурора Інгульського відділу Миколаївської місцевої прокуратури №2 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2018 року.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Миколаєва, громадянка України, раніше не судима, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Снігурівка Миколаївської області, громадянка України, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3
Вирок відносно якої не оскаржується.
обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_7

обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6

__________________________________________________________________

провадження :№ 11-кп/784/530/18 головуючий у 1 інстанції : ОСОБА_8

категорія : ч.2 ст. 185 КК України доповідач апеляц. інстан.: ОСОБА_1 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2018 року в частині призначення покарання ОСОБА_5 з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік із покладенням обов`язків, передбачених п.п.1,2 ч.1 ст. 76 КК України.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

ОСОБА_5 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покладено на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено їй покарання у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням певних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Прокурор вважає вирок суду першої інстанції незаконним з підстав неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом було в порушення положень ч.3 ст. 61 КК України призначено ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі, без урахування того, що остання має на утриманні двох малолітніх дітей.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

29.10.2017 року приблизно о 05:00 год. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні сауни, розташованої за адресою: м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1, маючи намір на таємне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_9 , таємно викрали з мобільного телефону останнього сім-карту мобільного оператора "Лайфселл", яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє. Після чого, 29.10.2017 о 05:42 год., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , використовуючи сім-карту мобільного оператора "Лайфселл" через банкомат ПАТ КБ "Приват Банк", який розташований по вул. Космонавтів, 104-А/3 в м. Миколаєві, використовуючи операцію "Зняття без картки", таємно викрали грошові кошти ОСОБА_9 в сумі 5400 грн., які перебували на картковому рахунку № НОМЕР_1 та належали останньому, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 5400 грн.
Після чого, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 які погодились з вимогами апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, апеляційний суд дійшов наступного.

Фактичні обставини злочину, які викладені у вироку, кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст.185 КК України судом встановлені правильно на підставі досліджених в судовому засіданні доказів і апелянтом не оспорюються.

Враховуючи визначені ст. 404 ч.1 КПК України межі перегляду судом апеляційної інстанції, вирок в цій частині не переглядається.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, що суд при ухваленні оскаржуваного вироку призначив ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст. 185 КК України, не дотримавшись при цьому вимог ст. 61 КК України, то вони є слушними.

Так, при призначенні ОСОБА_5 покарання, судом враховано ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, обставини справи, особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку в МОПЛ та МОНД не перебуває, характеризується позитивно, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та відшкодування збитків та призначено покарання у виді 1 року обмеження волі.
Згідно положень ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засуджених до праці.

Але ч.3 ст. 61 КК України передбачено, що обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцати років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої та другої групи.

Тобто, суд першої інстанції, без врахування даних, що обвинувачена ОСОБА_5 має двох малолітніх дітей, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , призначив останній покарання у виді обмеження волі, всупереч положенням ч.3 ст.61 КК України, отже, суд першої інстанції, застосував закон, який не підлягав застосуванню.

За такого, твердження прокурора про неправильність призначення ОСОБА_5 покарання у виді обмеження волі є обгрунтованим.

Враховуючи вищезазначене, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок, з урахуванням положень ст. 421 КПК України, підлягає скасуванню з постановленням апеляційним судом нового вироку в частині призначення покарання, про що поставлено питання в апеляційній скарзі прокурора.
Погоджується суд апеляційної інстанції і з вимогами прокурора щодо призначення ОСОБА_5 за ч.2 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на один рік, з застосуванням положень ст.ст. 75,76 КК України.

На переконання суду такий вид покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420,421, 424, 425, 426, 532 КПК України, суд апеляційної інстанції,
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора - задовольнити.
Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2018 року стосовно ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасувати, ухваливши в цій частині новий вирок.

Призначити ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, з покладенням на неї обов`язків на підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: