справа № 739/1929/17
провадження № 51-8483ск18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у судовому засіданні в м. Києві 04 вересня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 02 липня 2018 року.
Вироком Чернігівського обласного суду від 01 червня 2001 року ОСОБА_4 засуджено за пунктами «б», «г», «і» статті 93 Кримінального кодексу України (в редакції 1960 року) до покарання у виді довічного позбавлення волі.
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2017 року частково задоволено клопотання ОСОБА_4 та зараховано у строк відбутого покарання за вказаним вироком термін попереднього ув`язнення в період з 23 травня по 20 червня 2017 року відповідно до вимог частини 5 статті 72 Кримінального кодексу України (далі КК).
Переглянувши рішення місцевого суду, постановлене в порядку виконання вироку, Апеляційний суд Чернігівської області 02 липня 2018 року залишив апеляційну скаргу засудженого без задоволення а ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2017 року без змін.
У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перегляд зазначених судових рішень в касаційному порядку.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, дослідивши копії судових рішень, Суд доходить висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Засуджений оскаржує рішення судів першої та апеляційної інстанції про зарахування терміну попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання за вироком, який набув законної сили. Таким чином, провадження у суді першої та апеляційної інстанції стосувалися питань, які зазначені у статті 537 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК).
Відповідно до положень статті 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. За наслідками розгляду клопотання (подання) суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку. Право на касаційне оскарження такого рішення цією статтею не передбачене.
Також таке право не може бути виведене із загальних положень статті 424 КПК. Відповідно до цієї статті наскільки вона може обговорюватися в контексті цієї справи в касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Ухвали, що оскаржуються засудженим, не можна розглядати як такі, що перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, оскільки згідно з пунктами 10 та 24 частини першої статті 3 КПК кримінальне провадження не включає стадію виконання вироку суду.
Як вже зазначалося вище, стаття 539 КПК, а також інші статті Кодексу, не передбачають права на касаційне оскарження судових рішень, постановлених щодо питань, пов`язаних з виконанням вироку.
Таким чином, оскаржені ухвали не підпадають ані під категорію судових рішень, що «перешкоджають подальшому кримінальному провадженню», ані під категорію «випадків, передбачених цим Кодексом», що передбачають право на касаційне оскарження.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення не можуть бути переглянуті в порядку касаційної процедури, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 428 КПК, Суд постановив,
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвали Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 04 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 02 липня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3