Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
394/558/18
1-кс/394/104/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Слідчий суддя Новоархангельського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання начальника слідчого відділення Новоархангельського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області, погоджене начальником Новоархангельського відділу Новоукраїнської місцевої прокуратури про продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Новоархангельськ Кіровоградської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з не повною середньою освітою, не одруженого,не працюючого, пільг та утриманців немає, раніше судимого,
що підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України,
В С Т А Н О В И В :
До Новоархангельського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Своє клопотання слідчий обгрунтовує тим, що 19 травня 2018 року слідчим відділенням Новоархангельського відділення поліції Голованівського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000215, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого частиною 4 статті187 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 травня 2018 року близько 1-00 години ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_4 , на легковому автомобілі ВАЗ білого кольору з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 , приїхали до домоволодіння ОСОБА_7 , яке розташоване в АДРЕСА_2 .

В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , діючи з мотивів особистих неприязних стосунків та з метою заподіяння тілесних ушкоджень, застосувавши фізичні зусилля відчинили вхідні двері та проникли до приміщення літньої кухні, в якій відпочивав ОСОБА_7 .

Реалізуючи спільний протиправний умисел, ОСОБА_6 тримаючи в руках важкий предмет з твердою тупою контактуючою поверхнею, який був заздалегідь приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, та ОСОБА_4 тримаючи в руках важкий предмет з твердою тупою контактуючою поверхнею, який був заздалегідь приготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, почали наносити удари по різним ділянкам тіла та голови ОСОБА_7 . Від нанесених ударів потерпілий ОСОБА_7 втратив свідомість.

Безпосередньо після заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 виявивши у спальній кімнаті грошові кошти в сумі 6700 гривень, які належали ОСОБА_7 , заволоділи ними та з місця вчинення кримінального правопорушення зникли.

З огляду на викладене, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

19 травня 2018 року о 20 годині 30 хвилини ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
20 травня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в кримінальному провадженні №0000215.
13 липня 2018 року о 12 годині 11 хвилин підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику були надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність продовження застосуваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний ОСОБА_4 раніше неодноразово вчиняв однорідні корисливі злочини, скоїв злочин маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість, злочин, у якому він підозрюється є умисним, таким, що спричинило тяжкі тілесні ушкодження, особливо підвищує ступінь та характер суспільної небезпеки діяння. З огляду на викладене, відповідно до ст.177 КПК України є підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі понад три роки, не працює, не має постійного джерела доходів, з чого вбачається, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та не зможе запобігти ризикам передбаченим статтею 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та вказав на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо фактичних обставин, викладених слідчим у клопотанні, також не заперечував щодо продовження раніше обраної йому міри запобіжного заходу.

Захисник підозрюваного висловив думку щодо можливості продовження строку тримання під вартою.

Заслухавши учасників провадження, вивчивши копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, суд встановив наступне.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000215 вбачається, що 19 травня 2018 року було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 187 КК України.
З матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, вбачається наявність обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення зокрема, із заяви ОСОБА_7 від 19.05.2018 року про вчинений відносно нього злочин; протоколу огляду місця події від 19 травня 2018 року, під час проведення якого зафіксовано та вилучено сліди вчинення кримінального правопорушення; протоколу додаткового огляду місця події від 19.05.2018 року; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_7 від 19.05.2018 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 19.05.2018 року; протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 від 19.05.2018 року.

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Також не можна не зазначити, що практика ЄСПЛ не вимагає, щоб на момент обрання запобіжного заходу у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.
Враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ);

Загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у правовій позиції ЄСПЛ в рішенні у справі Харченко проти України, згідно з якою розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно. Вона має оцінюватись в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника.

Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984 року ЄСПЛ вказав, що комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою.
Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.
Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Вирішуючи питання про вид заходу забезпечення кримінального провадження, враховуючи вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, місце проживання, відсутність міцних соціальних зв`язків, особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняті та непогашені судимості за корисливі злочини, і перебуваючи на волі без законного джерела доходів, підозрюваний може вчинити інший злочин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування підозрюваному більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також, зважаючи на доведеність прокурором наявності всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, вважаю за необхідне клопотання слідчого про продовження підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.
Разом з тим, враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183, ст. ст. 177 та 178 КПК України, вслідчий суддя приходить до висновку про недоцільність визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И Л А :

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 30 діб.
Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 закінчується о 15 годині 30 хвилин 17 серпня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: /підпис/

З оригіналом згідно
Суддя ОСОБА_1