Справа № 638/9019/18
Провадження № 1-кп/638/1035/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001238 від 27.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 115 ч. 1 КК України, у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженої в м. Харкові, громадянки України, українки, з середньо спеціальною освітою, не одруженої, раніше не судимої, працюючої санітаркою аптеки КП « Хор-Фармація », яка зареєстрована та мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , підготовче судове засідання призначено ухвалою суду від 26.06.2018,
за участю :
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
В С Т А Н О В И В:
23.06.2018 до Дзержинського райсуду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001238 від 27.03.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч. 2 115 ч. 1 КК України, у відношенні ОСОБА_3 .
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила клопотання про продовження щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді поміщення її до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку строком на 60 діб, а саме до КЗОЗ « Обласна психіатрична лікарня №1 », розташованого за адресою : Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вул. Бєлгородська, 1, оскільки на даний час існують ризики, що остання може переховуватися від органів слідства та суду, а також може вчинити повторні кримінальні правопорушення. При цьому прокурор зазначив, що ОСОБА_3 , відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи № 112 від 07.06.2018 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти продовження щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді поміщення її до психіатричного закладу.
Суд, вислухав пояснення учасників судового провадження, та дослідивши відповідні матеріали долученого до клопотання кримінального провадження, вважає що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою Дзержинського райсуду м. Харкова від 22.08.2018 ОСОБА_3 , на час судового провадження, був продовжений раніше обраний запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до КЗОЗ « Обласна психіатрична лікарня №1 », розташованої за адресою : Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вул. Бєлгородська, 1, на строк 60 днів, тобто до 22 жовтня 2018 року.
Згідно до вимог ст. 331 ч.ч. 1, 3 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.
Крім цього, відповідно до практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Так, згідно зі ст.ст. 7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 ЄСПЛ вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.
У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.
У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 ЄСПЛ вказав, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Згідно зі частиною першою цієї статті, запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Зокрема, відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України, застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
У судовому засіданні встановлено те, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 , опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини по справі під час судового провадження.
Крім того, є достатні підстав вважати, що ОСОБА_3 , знаходячись на волі зможе ухилитися від явки до суду і не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування) та вчинити повторні кримінальні правопорушення.
Також, в судовому засіданні встановлено, що відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи № 112 від 07.06.2018 ОСОБА_3 , на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії параноїчної та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом. Зазначене хронічне психічне захворювання позбавляло іспитовану можливість в період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, усвідомлювати свої дії ( бездіяльність ) і керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 також не може усвідомлювати свої дії ( бездіяльність ) і керувати ними.
Приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що вказане свідчить про неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Тому суд вважає за необхідне продовжити раніш застосований щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до КЗОЗ « Обласна психіатрична лікарня №1 », розташованої за адресою : Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вул. Бєлгородська, 1 на максимальний строк 60 днів, тобто відраховуючи від кінцевої дати, визначеної попередньою ухвалою суду з 22.10.2018 до 20 грудня 2018 року, оскільки відсутні підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
На підставі викладеного, керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 205, 331, 508 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, а саме до КЗОЗ « Обласна психіатрична лікарня №1 », розташованої за адресою : Харківська область, Харківський район, с. Стрілеча, вул. Бєлгородська, 1, продовжити на строк 60 днів, тобто до 20 грудня 2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала надрукована в нарадчої кімнаті в одному примірнику.

Суддя ОСОБА_1