Справа № 308/6310/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 та його адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 та його адвоката ОСОБА_7

адвоката потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, угоду про визнання винуватості укладену у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 15.01.2018 року між прокурором та обвинуваченими у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Ужгород, зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючим за адресою АДРЕСА_2 , українцем, громадянином України, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючим, одруженим, на утриманні одна малолітня дитина, раніше не судимим, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Ужгород, зареєстрованим за адресою АДРЕСА_3 , фактично проживаючим за адресою АДРЕСА_2 , українцем, громадянином України, студентом УЖНУ, не працюючим, раніше не судимим, -

В С Т А Н О В И В :

15 січня 2018 року, близько 01 год. 30 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку АДРЕСА_4 , умисно, незаконно, з корисливих мотивів, проникли до незамкненого автомобіля марки «Пежо 407», д/н Словаччини НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_8 , власником якого є ОСОБА_10 , при цьому ОСОБА_4 сів на місце водія, а ОСОБА_6 сів на переднє пасажирське сидіння та завівши автомобіль за допомогою ключа запалювання, що знаходився у замку запалення, заволоділи вказаним автомобілем, покинувши в подальшому на вказаному автомобілі місце злочину та розпорядившись ним на власний розсуд.

31.05.2018 року між прокурором у кримінальному провадженні №0000179 прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченими у цьому провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , за письмовою згодою у відповідності до вимог ч.4 ст.469 КПК України потерпілого ОСОБА_8 , за участю захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст. 289 КК України визнали повністю, щиро покаялися у вчиненому.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені п.п.1,2 ч.1 п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 289 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки передбачені п.п.1,2 ч.1 п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину за ч.2 ст. 289 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнали повністю, щиро покаялися у вчиненому. Просили затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої вони розуміють в цілому та зобов`язуються в подальшому не вчиняти нових злочинів.

Захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості укладену між їх підзахисними та прокурором. Також просили суд при призначенні іспитового строку врахувати ті обставини, що їх підзахисні щиро розкаялися у вчиненому та добровільно відшкодували заподіяну шкоду.

Адвокат потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо надання його підзахисним згоди прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, а також обставини щодо добровільного відшкодування обвинуваченими спричиненої шкоди.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 та їх захисників, адвоката потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_12 , думку прокурора, дослідивши зміст укладеної між прокурором та ОСОБА_4 та ОСОБА_6 угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Даний злочин відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочин.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді. Обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та ОСОБА_4 та ОСОБА_6 угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі складають 858 грн., за проведену по справі експертизу, які підлягають стягненню з обвинувачених.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394,395,475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 31.05.2018 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні №0000179 - прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_11 та обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання, затверджене угодою у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробаціїї.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання, затверджене угодою у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає передбачені п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробаціїї.

Речові докази по справі :
1.автомобіль марки «Пежо 407», д/н Словаччини НОМЕР_1 , 2007 року випуску, № кузова НОМЕР_2 вважати повернути власнику.
2.осип світлових приладів знищити.
3.цільний уламок ліхтаря повернути власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на користь Закарпатського НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області (одержувач: УК у мУжгород 24060300, код одержувача: 38015610, р/рахунок: 0002 в ГУДКСУ в Закарпатській області, МФО: 812016, призначення: за експертизу) витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 858 грн.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1