Справа № 638/9358/18
Провадження № 1-кс/638/2601/18
УХВАЛА
19 липня 2018 року

19.07.2018 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу ОСОБА_3 на дії старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області і просив скасувати постанови слідчого ОСОБА_4 від 08.06.2018 і від 20.06.2018 як незаконні, визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0001341 від 03.04.2018, та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 надати йому письмове підтвердження залучення до кримінального провадження як потерпілого.

В судовому засіданні заявник підтримав скаргу і просив її задовольнити.

Слідчий та прокурор проти задоволення скарги заперечували.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, суд приходить до наступного.

Слідчим СВ Шевченківського ВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №001341, внесеному до державного реєстру досудових розслідувань 03.04.2018 за заявою ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ст. 298 ч.2 КК України.

Згідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, 02.04.2018 до Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_3 щодо пошкодження пам`ятки архітектури національного значення за адресою м. Харків, вул. Університетська, 12.

Відповідні відомості внесені до ЄДРСР, по справі здійснюється досудове розслідування, про підозру до цього часу нікому не оголошено.

06.06.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого з заявою про визнання його цивільним позивачем. Постановою слідчого від 08.06.2018 р. в задоволенні клопотання відмовлено.

18.06.2018 р. ОСОБА_3 звернувся до слідчого з заявою про визнання його потерпілим. Постановою слідчого від 20.06.2018 р. в задоволенні клопотання відмовлено.

Заявник просить скасувати зазначені постанови, як незаконні.

В обгрунтування своїх вимог заявник зазначив, що в листопаді 2016 року він дізнався, що на вулиці Університетській в Харкові ТОВ «Регіон-Проект-1» на замовлення Приватної фірми «ТІМУР» проводить реконструкцію нежитлової будівлі під ресторанний комплекс. Оскільки на будівельному майданчику по вул. Університетській, 12, знаходиться будівля Хімічного корпусу першого Харківського університету, яка одночасно є пам`яткою архітектури та охороняється державою, в нього виникли сумніви щодо законності будівництва та можливих негативних наслідків для пам`ятки у зв`язку з порушенням так званих охоронних зон.

Будівля Хімічного Корпусу, розташована за адресою м. Харків, вул. Університетська, 12, дійсно є пам`яткою архітектури та пам`яткою історії національного значення, входить до «Комплексу будівель Харківського університету: Будинок губернатора», в якому було відкрито університет, корпус хімічного факультету, корпус фізичного факультету, корпус юридичного факультету і бібліотека.

Балансова вартість нежитлової будівлі «Хімічного корпусу» складала 31840875 (тридцять один мільйон вісімсот сорок тисяч вісімсот сімдесят п`ять) гривень.

За його твердженням, ТОВ «Регіон-Проект-1» зруйновано частину пам`ятки корпусу Хімічного факультету першого Харківського університету.

Заявник стверджує, що йому завдана моральна шкода, оскільки він змалку активно цікавився історією міста Харкова, під час навчання в школі утворив клуб «Краєвед», за власною ініціативою вступив до Українського Товариства Охорони Пам`яток історії та культури, згодом вступив до Державного культурно-спортивного екологічного об`єднання «Слобожанщина»; неодноразово звертався до теми збереження пам`яток історії та культури в Харкові, працює над літературним твором про історію Харкова та видатних харків`ян, любить рідне місто, займає активну громадську позицію стосовно охорони пам`яток історії та культури.

Заявник зазначає, що кримінальним правопорушенням його честь і гідність було принижено. Він зазнав тяжких душевних і фізичних страждань, що проявились в розладі нормального сну і повсякденних головних болях, внаслідок чого він змушений щоденно приймати знеболювальні препарати, також був вимушений звернутись до районного терапевта, отримав направлення до лікаря невропатолога, проходить комплексне медичне обстеження.

Заявником подано цивільний позов на 1861500 (один мільйон вісімсот шістдесят одна тисяча п`ятсот) гривень.

Слідчим відмовлено в задоволенні позовних вимог, з посиланням на ст. 110 КПК України.

Постанову про відмову в визнанні потерпілим у кримінальному провадженні від 20.06.2018 заявник також вважає незаконною, оскільки відповідно до п. З ст. 61 КПК України, цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим кодексом для потерпілого, в частині, що стосується цивільного позову.

ОСОБА_3 вважає, що незаконними постановами слідчий грубо порушує його права як цивільного позивача та потерпілого, позбавляючи його можливості підтримувати цивільний позов або відмовитись від нього, чим грубо порушує Конституцію України.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Слідчим незаконно винесена постанова від 08.06.2018 р. про відмову в задоволенні цивільного позову, оскільки до повноважень слідчого під час досудового слідства не віднесена компетенція вирішення цивільного позову по суті. Це має робити виключно суд при постановленні вироку по конкретній справі.

ОСОБА_3 було подано клопотання про визнання його цивільним позивачем, яке фактично по суті слідчим не розглянуто, а вирішено питання про відмову в задоволенні цивільного позову, що знаходиться поза межами компетенції слідчого.

У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Тому слідчий зобов`язаний розглянути по суті питання про визнання ОСОБА_3 цивільним позивачем.

Щодо скасування постанови слідчого від 20.06.2018 суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають у особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і в зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За твердження ОСОБА_3 , в результаті виявленого ним злочину йому завдана велика моральна шкода в результаті знищення пам`ятки архітектури, яка є надбанням суспільства.

В судовому засіданні встановлено, що безпосереднього відношення до зазначеної пам`ятки ОСОБА_3 не має. Вона не перебувала ні в його особистому володінні, ні в користуванні чи розпорядженні, він не є її власником. ОСОБА_3 , виступаючи на захист і збереження конкретної пам`ятки архітектури, діє як пересічний громадянин в інтересах суспільства чи його частки, якій це питання не байдуже. Тому ОСОБА_3 , як особа, котрій завдані виключно моральні страждання, і яка діє в інтересах суспільства чи його частки, не може бути визнаний потерпілим по даній справі.

При цьому як особа, на підставі звернення якої розпочато досудове розслідування, ОСОБА_3 є заявником по кримінальному провадженню, і він не позбавлений права подавати на підтвердження своєї заяви речі та документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 61, 303, 304, 306, 307, 376 КПК України, суд, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_3 на дії старшого слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області задовольнити частково.
Скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні №0001341 від 08.06.2018.
Зобов`язати слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області розглянути клопотання про прийняття цивільного позову ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001341 і визнання його цивільним позивачем.

В задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_5