В И Р О К
іменем України
Справа № 126/3423/17

Провадження № 1-кп/126/236/2018

"24" жовтня 2018 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження № 0000330 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дочку, раніше не судимого,
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.08.2017 року біля 16 год. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням смт. Теплик с. Росоша Теплицького району Вінницької області під час закінчення виконання маневру обгону, при зміні напрямку руху праворуч та поверненні на свою смугу руху не переконався, що це буде безпечним, допустив занос керованого ним автомобіля із подальшим з`їздом у кювет та перекиданням. В результаті пригоди пасажири автомобіля ОСОБА_8 загинув, ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 було виявлено садна в лобній ділянці голови справа, садна в ділянці правої щоки, в ділянці грудної клітини зліва, в ділянці передньої стінки живота, в ділянці лівого стегна, рана в лобній ділянці, переломи ребер 5-6-7-8 зліва по серединно-лопатковій лінії, 8-9-10 ребер зліва по передньо-підпаховій лінії, пошкодження пристінкової плеври проекції переломів, пошкодження вісцелярної плеври лівої легені, кровотеча у ліву плевральну порожнину у кількості 500 мл., розрив печінки та внутрішньочеревна кровотеча в кількості 1000 мл. Смерть ОСОБА_8 настала від сполучної травми тіла, яка супроводжувалась масивною кровотечею в плевральну порожнину 500 мл., в черевну порожнину 1000 мл., яка виникла внаслідок пошкодження внутрішніх органів.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку, лінійний перелом потиличної кістки, забито-рвані рани в потиличній ділянці, набряк м`яких тканин, підшкірна гематома ділянки підборіддя, садна в ділянці попереку, лівого плеча. Ці тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли від дії тупого твердого предмета та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 знаходяться в робочому стані та призвести до втрати керування не могли.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи дії водія автомобіля «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.10.1, 14.2 ПДР України. Технічна можливість попередження дорожньо-транспортної пригоди у водія ОСОБА_6 полягала у виконанні ним вимог п.10.1 ПДР України. В діях водія вбачається невідповідність вимогам п.10.1 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав повністю, показавши, що 18.08.2017 року близько 16 год. він їхав по дорозі смт. Теплик с. Росоша Теплицького району Вінницької області автомобілем «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 та після обгону його автомобіль занесло, після чого автомобіль з`їхав в кювет та перевернувся. В результаті даної ДТП пасажири його автомобіля отримали тілесні ушкодження, від яких один з пасажирів, що є його сином загинув. Просить його суворо не карати, не позбавляти волі та права управління транспортними засобами.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд кримінального провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним, що 18.08.2017 року біля 16 год. водій ОСОБА_6 , керуючи технічно-справним автомобілем «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою сполученням смт. Теплик с. Росоша Теплицького району Вінницької області під час закінчення виконання маневру обгону, при зміні напрямку руху праворуч та поверненні на свою смугу руху не переконався, що це буде безпечним, допустив занос керованого ним автомобіля із подальшим з`їздом у кювет та перекиданням. В результаті пригоди пасажири автомобіля ОСОБА_8 загинув, ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_8 було виявлено садна в лобній ділянці голови справа, садна в ділянці правої щоки, в ділянці грудної клітини зліва, в ділянці передньої стінки живота, в ділянці лівого стегна, рана в лобній ділянці, переломи ребер 5-6-7-8 зліва по серединно-лопатковій лінії, 8-9-10 ребер зліва по передньо-підпаховій лінії, пошкодження пристінкової плеври проекції переломів, пошкодження вісцелярної плеври лівої легені, кровотеча у ліву плевральну порожнину у кількості 500 мл., розрив печінки та внутрішньочеревна кровотеча в кількості 1000 мл. Смерть ОСОБА_8 настала від сполучної травми тіла, яка супроводжувалась масивною кровотечею в плевральну порожнину 500 мл., в черевну порожнину 1000 мл., яка виникла внаслідок пошкодження внутрішніх органів.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закрита черепно-мозкова травма забій головного мозку, лінійний перелом потиличної кістки, забито-рвані рани в потиличній ділянці, набряк м`яких тканин, підшкірна гематома ділянки підборіддя, садна в ділянці попереку, лівого плеча. Ці тілесні ушкодження у ОСОБА_9 виникли від дії тупого твердого предмета та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 знаходяться в робочому стані та призвести до втрати керування не могли.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи дії водія автомобіля «Рено Кенго» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.п.10.1, 14.2 ПДР України. Технічна можливість попередження дорожньо-транспортної пригоди у водія ОСОБА_6 полягала у виконанні ним вимог п.10.1 ПДР України. В діях водія вбачається невідповідність вимогам п.10.1 ПДР України, яка з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Ці його дії суд кваліфікує по ст. 286 ч.2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть одного потерпілого та тяжкі тілесні ушкодження іншого потерпілого.
Відповідно до ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.
З досудової доповіді, що складена заступником начальника Бершадського РВ з питань пробації ОСОБА_10 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_6 шкодує за вчинене кримінальне правопорушення, бере на себе відповідальність за завдану шкоду, своїм діям виправдання не шукає, розуміє, що має проблему, яку бажає обговорювати, а також те, що своїми діями створив проблеми і собі і іншим людям. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також середній рівень ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень. У разі якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покласти на правопорушника обов`язки відповідно до ч.1, ч.2 ст. 76 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу винного, який характеризується позитивно за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину.
В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує, що він повністю визнав свою вину, щиро кається.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що необхідним і достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого і недопущення вчинення ним нових злочинів буде обрання йому покарання в межах санкції статті Кримінального Кодексу, котра передбачає покарання за цей злочин у виді позбавлення волі.
Враховуючи, що ОСОБА_6 позитивно характеризується по місцю проживання, скоїв злочин по необережності вперше, повністю визнав свою вину і щиро кається, потерпіла просить не позбавляти його волі, суд вважає, що його виправлення можливе без відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком з випробуванням.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку при призначенні покарання за ч. 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.
Як встановлено в судовому засіданні та з досудової доповіді органу пробації обвинувачений ОСОБА_6 має на утриманні малолітню дитину, працює по найму в людей, виконує ремонтні та будівельні роботи, його робота пов`язана з водінням транспортних засобів, в результаті цієї ДТП загинув його малолітній син, позбавлення його права управління транспортними засобами поставить обвинуваченого в скрутне матеріальне становище, тому суд вважає можливим не призначати ОСОБА_6 додаткову міру покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності зі ст. 100 КПК України.
Також суд вважає за необхідне, керуючись ч.2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення судових експертиз.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без позбавленням права управління транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком один рік з випробуванням.

Згідно ст. 76 ч.1 п.п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_6 1581 грн. 92 коп. витрат за проведення експертиз на користь держави.
З речового доказу - автомобіля «Рено Кенго» державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на арешт майданчику Теплицького ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області - зняти арешт та повернути його власнику ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через суд, який ухвалив рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя ОСОБА_11