справа № 462/3947/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, не працюючого, раніше судимого, востаннє 04.07.2013 Залізничним районним судом м. Львова за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 роки позбавлення волі та звільненого від відбуття покарання з випробуванням, на підставі ст.75 КК України, терміном на 3 роки , 27.01.2014 вирок змінено з врахуванням ч.2 ст.78 КК України та п.8 ч.1 ст.537 КПК України до реальної міри покарання у виді 3 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю покарання, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , щодо якого 05.04.2018 Шевченківським районним судом м. Львова на підставі ст.3 п. «Г», 5, 6,10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», встановлено адміністративний нагляд терміном на два роки, у день звільнення з Личаківської ВК №30 будучи письмово повідомлений та ознайомлений із відповідною ухвалою суду від 05.04.2018 у справі №466/2124/18 про встановлення йому адміністративного нагляду з обмеженнями у вигляді заборони виходу з будинку (квартири) з 22:00 години до 06:00год., з`являтись в органи внутрішніх справ за місцем свого проживання для реєстрації, також будучи попередженим про кримінальну відповідальність за порушення ним правил адміністративного нагляду, прибувши за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєструвавшись в Залізничному ВП ГУНП у Львівській області, з метою ухилення від адміністративного нагляду, без поважних причин і повідомлення працівників поліції, що здійснюють нагляд, з початку травня 2018 року, самовільно залишив місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому на реєстрацію в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області не з`являвся, чим умисно порушив систему тимчасових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюються органами поліції.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному визнав повністю, зазначив, що підтверджує обставини скоєння ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що він дійсно не зареєструвався у відділу поліції, оскільки проживає разом з братом та його неповнолітніми дітьми, не хотів , щоб діти були свідками його перевірки поліцією. У скоєному він кається, на теперішній час знайшов неофіційну роботу, просив суворо не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 не оспорював фактичні обставини справи і судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, що йому інкримінуються, доведена повністю. Його дії правильно кваліфіковані органами досудового розслідування за ст.395 КК України, а саме самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд у разі звільнення з місць позбавлення волі (порушення правил адміністративного нагляду), тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, також особу обвинуваченого, його посередню характеристику за місцем проживання , також те, що він визнав свою вину, висловив щире каяття у скоєному, сприяв розкриттю злочину, що суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст..65 ч.2 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції статті обвинувачення.

Керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.395 КК України, тапризначити покарання у виді 1(одного) місяця 15 днів арешту.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1