ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 201/9889/18
Провадження №1-кс/201/5828/2018
У Х В А Л А
Іменем України

17 вересня 2018 року

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Фермерського господарства «ДАР» і потерпілого ОСОБА_4 , на бездіяльність процесуального керівника - прокурора прокуратури Дніпропетровської області щодо нерозгляду клопотання від 20.08.2018р., поданого в рамках кримінальних проваджень № 0000899 і № 0000663, про вжиття заходів безпеки,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся в інтересах Фермерського господарства «ДАР» і потерпілого ОСОБА_4 , який є головою ФГ «ДАР», зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України на бездіяльність процесуального керівника - прокурора прокуратури Дніпропетровської області щодо нерозгляду клопотання від 20.08.2018р., поданого в рамках кримінальних проваджень № 0000899 і № 0000663, про вжиття заходів безпеки.

В обґрунтування скарги вказує, що він, як представник потерпілого, подав 20.08.2018р. в рамках кримінальних проваджень № 0000899 і № 0000663 процесуальному керівнику - прокурору прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 клопотання про вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального провадження. Клопотання передано на розгляд слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 . Заявник вважає дії прокурора такими, що не відповідають вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, а тому просить зобов`язати саме процесуального керівника розглянути клопотання по суті.

Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки. Надав до суду заяву, в якій просить скаргу розглянути без його участі.

Представник Прокуратури Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. Від прокурора відділу прокуратури ОСОБА_7 надійшло письмове клопотання, в якому остання просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , та зазначає, що зазначене клопотання вже виконано, про що винесено постанову від 03.09.2018 року.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Встановлено, що заявник в рамках кримінальних проваджень № 0000899 і № 0000663 звернувся 20.08.2018р. до процесуального керівника - прокурора прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 з клопотанням про вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального провадження. Клопотання передано начальником відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_8 на розгляд слідчому СВ СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 .

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Частиною 2 ст. 307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Щодо повноважень слідчого і прокурора як процесуального керівника у кримінальному провадженні.

Частиною 2 статті 36 КПК України окреслені повноваження прокурора при здійсненні нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням. Так, він уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; 3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування; 4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом; 5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих; 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування; 9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; 11) повідомляти особі про підозру тощо.

Статтею 40 КПК України визначені повноваження слідчий органу досудового розслідування. Слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 цієї статті слідчий зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються у письмовій формі. Невиконання слідчим законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

З аналізу повноважень слідчого і прокурора можна дійти висновку, що безпосередньо слідчі і процесуальні дії виконує слідчий у кримінальному провадженні і саме він несе відповідальність за законність та своєчасність їх здійснення. Функція процесуального керівника полягає у реалізації конституційної функції нагляду за додержанням законів органами, які проводять дізнання та досудовий розгляд, організації процесу досудового розслідування, визначенні напрямів розслідування, координації процесуальних дій, сприянні створенню умов для нормального функціонування слідчих, забезпеченні додержання у процесі розслідування вимог законів України.

Щодо порядку розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 220 КПК України розгляд клопотання під час досудового розслідування слідчим, прокурором має здійснюватися в строк не більше трьох днів з моменту його подання, про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка його заявила. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Отже, якщо клопотання задовольняється, слідчий чи прокурор повинен забезпечити виконання прохання, про яке зазначається у клопотанні особою, що його заявила. Для цього слідчий або прокурор, керуючись статтями 111, 112 КПК, надсилає заінтересованій стороні повідомлення про проведення процесуальної дії або прийняте процесуальне рішення. У цьому повідомленні зазначаються такі відомості: прізвище та посада слідчого, прокурора; адреса установи, яка здійснює повідомлення, номер телефону чи інших засобів зв`язку; ім`я (найменування) особи, яка повідомляється, та її адреса; найменування (номер) кримінального провадження, в рамках якого здійснюється повідомлення; процесуальний статус, в якому перебуває особа, що повідомляється; дата, час та місце проведення процесуальної дії, про яку повідомляється особа; інформація про процесуальну дію (дії), яка буде проведена, або про здійснену процесуальну дію чи прийняте процесуальне рішення, про які повідомляється особа; вказівка щодо необов`язковості участі в процесуальній дії та її проведення без участі особи, яка повідомляється, в разі її неприбуття; підпис (ст. 112 КПК).

Згідно із ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Виходячи із вищевказаних норм кримінально-процесуального закону, по клопотанню сторони захисту або потерпілого слідчий або прокурор повинен виконати вимоги ст. 220 КПК України, оскільки у разі не розгляду у передбачений законом строк клопотання сторони захисту, у останньої настає право оскаржити бездіяльність слідчого, прокурора до слідчого судді, який у відповідності до положень ст. 3 ч. 1 п. 18 КПК України здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Виходячи з дослівного тлумачення норми ст. 220 КПК України слідчим або прокурором повинна прийматися постанова про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання.

Разом з тим, на підставі ухвал слідчого судді по провадженням № 1кс-202/4937/2018 від 31.08.2018 року та ухвали № 1-кс/202/4934/2018 від 31.08.2018 року слідчий суддя зобов`язує надати доручення до ППОП ГУНП в Дніпропетровській області з метою забезпечення безпеки потерпілого ОСОБА_4 , членів його родини та нерухомого майна належного ФГ «ДАР»

В даному випадку, як вбачається із постанови від 03.09.2018 слідчим відділу СУГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було винесено постанову про забезпечення заходів безпеки відносно осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки клопотання адвоката ОСОБА_3 вже розглянуто та задоволено, про що винесено відповідну постанову.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 110, 303, 305-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах Фермерського господарства «ДАР» і потерпілого ОСОБА_4 , на бездіяльність процесуального керівника - прокурора прокуратури Дніпропетровської області щодо не розгляду клопотання від 20.08.2018р., поданого в рамках кримінальних проваджень № 0000899 і № 0000663, про вжиття заходів безпеки відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1