Справа № 357/4753/18
У Х В А Л А
05 травня 2018 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0002110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна

В С Т А Н О В И В:
04.05.2018 року до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0002110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна, мотивоване наступним.

Слідчий Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду з названим клопотанням, просить накласти арешт на тимчасово вилучене 03.05.2018 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , майно дві будівельні рукавички чорного кольору, кусачки по металу із чорно-синьою ручкою, пласкогубці із синьою ручкою та одна будівельна рукавчика білого кольору, які зберігаються в Білоцерківському ВП ГУНП в Київській області, що по вул. Привокзальній, 3а в м. Біла Церква.

Слідчий ОСОБА_3 належним чином повідомлений про час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій просить клопотання розглянути без його участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Володілець вилучених речей ОСОБА_4 , належним чином повідомлений про час і місце розгляду клопотання, надав письмову заяву, в якій просить розглянути клопотання в його відсутність, не заперечує щодо накладення арешту на вилучене у нього майно, його відсутність не являється перешкодою для розгляду клопотання згідно ст. 172 ч.1 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, врховуючи клопотання та доводи слідчого на які останній посилається в клопотанні, який просив задовольнити клопотання, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області надійшла заява ОСОБА_5 , про те, що 03.05.2018 року приблизно о 07.00 годині, невідома особа шляхом пошкодження забору-сітки, проникла на огороджену територію домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_2 , звідки викрала металобрухт та металеві вироби, загальною вагою близько 300 кг, вартістю 1500 гривень.

03.05.2018 близько 07.35 години поблизу будинку АДРЕСА_2 , працівниками поліції було затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно від оточуючих, з корисливих мотивів, умисно, за допомогою кусачок по металу пошкодив металеву сітку, якою огороджена частина території домоволодіння буд. АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_5 , проник на огороджену, придатну для зберігання майна територію, звідки викрав металобрухт та металеві вироби, загальною вагою 274 кг 300 г, загальною вартістю 1500 гривень. В ході проведення особистого обшуку в чорному поліетиленовому пакеті, належному ОСОБА_4 , було виявлено дві будівельні рукавички чорного кольору, кусачки по металу із чорно-синьою ручкою, пласкогубці із синьою ручкою та одна будівельна рукавчика білого кольору, які належить ОСОБА_4 , які було вилучено до Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області в якості речових доказів.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.

Згідно ст.167 КПК України - тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно п.4 ч.2 ст. 167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту вище описаного майна є визнання його речовими доказами та проведення судових експертиз.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення може здійснюватися також під час обшуку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Відповідно до ч. 3 даної статті арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до ч.1,2 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави, у звязку з якими потрібно здійснити арешт майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч.3 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Отже, суд приходить до висновку, що слідчий надав суду достатньо доказів того, що незастосування арешту до майна може призвести до його зникнення та настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167-168, 170-173 КПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Білоцерківського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0002110, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.2018 р. за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 03.05.2018 року у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , майно дві будівельні рукавички чорного кольору, кусачки по металу із чорно-синьою ручкою, пласкогубці із синьою ручкою та одна будівельна рукавчика білого кольору, які зберігаються в Білоцерківському ВП ГУНП в Київській області, що по вул. Привокзальній, 3а в м. Біла Церква.

Арештом визначити заборону зберігання, користування, розпорядження зазначеним майном їх власника та інших осіб.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити зберігання та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1