Справа №702/781/18
Провадження №1-кс/702/224/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
про задоволення скарги про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля

03 жовтня 2018 року м.Монастирище
Слідчий суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 про зобов`язання повернути тимчасово вилучений автомобіль,
за участі сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:
скаржника: ОСОБА_3 ,
прокурор Монастирищенського відділу Уманської місцевої прокуратури Черкаської області не з`явився,
слідчий Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 не з`явився,
У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав повністю, просить її задоволити. Розуміє свій обов`язок зберігати автомобіль у таком стані до прийняття кінцевого рішення про кримінальному проваджені, а також заборону змінювати його технічний стан та його використання.
У судове засідання прокурор та слідчий Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 не з`явилися по невідомій суду причині. Про дату, час та місце розгляду кримінального провадження повідомлені у встановленому законом порядку.
Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали кримінального провадження за скаргою, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Згідно ст.1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на мирне та вільне володіння своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч.1 ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Відповідно до ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. На підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом, допускається тимчасове вилучення майна без судового рішення.
Відповідно до ст.169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора або арешт цього майна; у випадках, передбачених ч.5 ст.171, ч.6 ст.173 КПК України; у разі скасування арешту.
Згідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч.6 ст.173 КПК України ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя, суд постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Суду доказів того, що на даний час оголошено підозру власнику автомобіля, чи визнано його цивільним відповідачем у кримінальному провадженні не надано, і не надано доказів, що санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає покарання у виді конфіскації.
Згідно ст.98 КПК України річ, яка містить сліди злочину, є речовим доказом у кримінальному провадженні.
Згідно ч.1 ст.100 КПК України речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст.ст.160-166, 170-174 КПК України.
У матеріалах кримінального проваджження автомобіль, питання про повернення якого ставиться на вирішення, визнано речовим доказом і таким він залишається у кримінальному провадженні станом на 03.10.2018.
Суду слідчим та прокурором не надано на час розгляду скарги доказів, що ОСОБА_3 має намір відремонтувати автомобіль, а тому суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.16, 167, 169, 171, 173, 214, 303-304, 306-307 КПК України, ч.1 ст.286 КК України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя
Слідчому Монастирищенського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 повернути власнику - ОСОБА_3 автомобіль марки «ГАЗ 2752» "Соболь", державний номерний знак НОМЕР_1 .
Зобов`язати ОСОБА_3 зберігати автомобіль «ГАЗ 2752» "Соболь", державний номерний знак НОМЕР_1 у тому ж стані, в якому він його отримає, щоб він був придатним для використання в кримінальному провадженні, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.
Оскарження ухвали діючим законодавством не передбачено.
Слідчий суддя