Справа № 484/417/18
Провадження: № 1-кп/484/135/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1

секретар судового засідання : - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027, по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Орськ Оренбурзької області, громадянки України, заміжньої, яка має середню спеціальну освіту, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,
у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України
за участю учасників судового провадження

прокурора: - ОСОБА_4

обвинуваченої: - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

18.12.2017 року о 10:05 год. у ОСОБА_3 , яка перебувала у приміщенні магазину «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: вул. Грушевського, 41 в м.Первомайську Миколаївської області, виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна. Виконуючи задумане обвинувачена, усвідомлюючи, що за її діями ніхто сторонній не спостерігає, переслідуючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно з прилавку взяла банку червоної ікри «Камчадал лососевая зернистая» вагою 120 гр. вартістю 220,75 грн. та продукт молоковмісний сирний твердий «Тульчинка» вагою 210 гр. вартістю 26 грн., які сховала їх до своєї сумки. Після чого, вона пройшла через касу магазину не розрахувавшись за вказаний вище товар та вийшла з магазину, викраденим розпорядилася на власний розсуд.

21.12.2017 року о 15:47 год. у ОСОБА_3 , яка перебувала у приміщенні магазину «АТБ-Маркет», що розташований за адресою: вул. Одеська, 141 м. Первомайськ Миколаївська область, виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна. Виконуючи задумане обвинувачене, усвідомлюючи, що за її діями ніхто сторонній не спостерігає, переслідуючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання з прилавку таємно взяла банку червоної ікри «Камчадал лососевая зернистая» вагою 120 гр. вартістю 220,75 грн. та ковбасу «Добров Московська» вартістю 258,91 грн., які сховала їх до правого рукава свого пальто. Далі, ОСОБА_3 пройшла через касу магазину не розрахувавшись за вказаний товар, вийшла з магазину. В цей час до неї підійшов охоронець магазину «Продукти-281» ТОВ «АТБ-Маркет», який шляхом перегляду камер відеоспостереження виявив крадіжку. Після чого, ОСОБА_3 на вимогу охоронця магазину повернула викрадені нею продукти харчування.

Таким чином, ОСОБА_3 виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця (викрадення продуктів харчування), але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, оскільки факт викрадення майна належного ТОВ «АТБ-Маркет» виявлено охоронцем вказаного магазину.

Своїми діями обвинувачена завдала потерпілій особі майнову шкоду на загальну суму 726,41грн.

Зізнаючись у вчиненому обвинувачена пояснила, що дійсно у грудні місяці 2017р., точної дати вона не пам`ятає, з магазину «АТБ-маркет», якийрозташований за адресою: вул. Грушевського, 41 в м.Первомайську Миколаївської області, вона вкрала банку червоної ікри та сирний продукт, а через декілька днів з магазину «АТБ-маркет», якийрозташований за адресою: вул. Одеська, 141 м. Первомайськ Миколаївська область, намагалась викрасти банку червоної ікри та ковбасу, але була зупинена працівником магазину після того, як вийшла з магазину. З розміром шкоди, яка завдана її діями потерпілій особі, та яка вказана у обвинувальному акті, вона погодилась. Вона добровільно відшкодувала завдану майнову шкоду. У вичиненому розкаялась, пояснюючи, що крадіжки вона вирішили вчинити через скрутне майнове становище.
Представник потерпілої особи ТОВ «АТБ Маркет» ОСОБА_5 надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі та вказав, що цивільний позов заявляти не бажає, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має, просив призначити покарання на розсуд суду.
Враховуючи те, що обвинувачена визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, інкримінованих їй органами досудового розслідування за обставин, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження, та відсутні сумніви щодо добровільності її позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та роз`яснив, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, в апеляційному порядку.
Фактичні обставини злочину свідчать про те, що ОСОБА_3 18.12.2017р. змагазину АТБ-маркет, який розташований за адресою: вул. Грушевського, 41 в м.Первомайську Миколаївської області, вчинила крадіжку продуктів харчування та 21.12.2017р. вчинила закінчений замах на крадіжку продуктів харчування змагазину АТБ-маркет, який розташований за адресою: вул. Одеська, 141 м. Первомайськ Миколаївська область, завдавши потерпілій особі майнову шкоду на загальну суму 726,41грн.

Таким чином, суд вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України як закінчений замах на вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до вимог, викладених в п. п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст.. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини Кримінального кодексу України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачена вчинила злочини середньої тяжкості, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на час вчинення злочину мала на утриманні неповнолітню дитину, те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд вважає повне визнання своєї вини, щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлені.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої, дані про її особу, висновок досудової доповіді, обставини вчинення злочинів незважаючи на ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, дають підстави для призначення їй покарання в межа санкцій статей, які визначають відповідальність за вчинення злочинів, які їй інкримінують, у розмірі, наближеного до мінімального, із застосуванням ст.. 70 КК України, та свідчать про можливість її виправлення без відбування покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.
На думку суду таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових злочинів.
Цивільний позов не заявлений. Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за:
-ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
-ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавленні волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України обвинувачену від відбуття призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Відповідно до ч.1ст. 76 КК України покласти на обвинувачену обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області протягом 30 днів через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

СУДДЯ: