Номер справи149/1436/18
1-кп/137/115/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченої ОСОБА_5
захисника - адвоката ОСОБА_6
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 в смт. Літин підготовче судове засідання у кримінальному провадженні за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вирішальне Лохвицького району Полтавської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої незаміжньої, раніше судимої 19.12.2012 р. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області за ч.2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі,
ОСОБА_5 , була обізнана із тим, що відносно неї 01.03.2018 р. Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області па підставі пункту «в» ст. З Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» встановлено адміністративний нагляд терміном на один рік із наступними обмеженнями: заборони виходити з житлового будинку за місцем проживання по АДРЕСА_1 з 22:00 год. години до 06:00 год. наступної доби; заборони виїжджати в особистих справах за межі Хмільницького району Вінницької області без дозволу Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області; заборони з`являтись в розважальних закладах та закладах, де здійснюється продаж алкогольних напоїв на розлив; з`являтись для реєстрації в Хмільницьке ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області кожного 1-го понеділка місяця до дільничного офіцера поліції ОСОБА_7 , а в разі його відсутності до начальника сектора превенції Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 .
Втім, 04.04.2018 р. ОСОБА_5 діючи умисно, достовірно знаючи про покладені на неї обов`язки відповідно до ухвали Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01.03.2018 р., без дозволу працівників Хмільницького ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, самовільно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишила місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 та поїхала за межі Хмільницького району Вінницької області, а саме у с. Мотовилівка Любарського району Житомирської області де перебувала до 11.05.2018 р., чим порушила ст. 10 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі».
18.06.2018 року до Літинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 із угодою про визнання винуватості укладеної 30.05.2018 року.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду.Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.
Розглядаючи в порядку, передбаченому ст. 472, ч.2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, приймаючи до уваги, що суд встановлює чи угода відповідає вимогам ч. 2 ст. 469 та ст. 472 КПК України, а саме формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність, суд зазначає про можливість затвердження угоди про визнання винуватості виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.1 та п. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що угода про визнання винуватості відповідає нормам Кримінально-процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, тому просила її затвердити.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні злочину визнала повністю. Пояснила, що угоду про визнання винуватості укладала добровільно, це не є наслідком застосування відносно неї насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_9 у судовому засіданні підтвердив, що дійсно угода про визнання винуватості була укладена у його присутності та за його участі.
Згідно наданої суду угоди про визнання винуватості між прокурором Калинівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 , з однієї сторони та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_9 з іншої сторони, ОСОБА_5 визнає свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України (а.с. 9-13).
Обвинувачена ОСОБА_5 бере на себе обов`язки беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Сторони в угоді про визнання винуватості дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій обвинуваченої. Також сторонами угоди про визнання винуватості узгоджено покарання, яке повинна понести обвинувачена ОСОБА_5 за вчинений злочин, передбачений ст. 395 КК України у виді 1(одного) місяця арешту.
Із визначеною мірою покарання обвинувачена ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_9 та прокурор ОСОБА_4 погоджуються.
У судовому засіданні ОСОБА_5 , підтвердила, що розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін, як для прокурора і обвинуваченої, обмеження права на оскарження вироку; для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абзацом 1 і 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України; розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання нею закону і будь-якого положення складеної угоди; у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку; розуміє, що умисне невиконання угоди про визнання винуватості є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
При вирішенні питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд приймає до уваги, що згідно з пред`явленим ОСОБА_5 , обвинуваченням її дії охоплюються складом кримінального правопорушення (злочину), передбаченого: ст. 395 КК України, за ознаками порушення правил адміністративного нагляду.
З огляду на наведене, заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до висновку, що вищевказану угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов не заявлено, потерпілі відсутні. Запобіжний захід у кримінальному провадженні не застосовувався. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Керуючись ст.ст. 65, 66, 395 КК України, ст. ст. 371, 373, 374, 469, 472 -475 КПК України, суд,
Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 30.05.2018 р. між прокурором Калинівської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_10 та обвинуваченою ОСОБА_5 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_9 .
Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 395 КК України, та призначити їй покарання у виді 1(одного) місця арешту.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Літинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених ст. 394 КК України.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1