Справа № 363/2891/16-к
Провадження №1-кп/367/24/2018
УХВАЛА
Іменем України
про призначення експертизи
10 жовтня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі: ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора: ОСОБА_5 ,
захисника: ОСОБА_6 ,
обвинуваченого: ОСОБА_7 ,
розглянувши у судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, українця, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, раніше судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.07.2015 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Вишгородського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_7 , оскільки під час судового розгляду психічний стан обвинуваченого погіршувався та його поведінка викликає сумніви в здатності розуміти свої дії. Також прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, який спливає 15.10.2018 року. Своє клопотання прокурор мотивує тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочину, який є особливо тяжким кримінальним злочином, передбачений п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, у зв`язку з тим, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та забезпечити виконання покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Захисник в судовому засіданні та обвинувачений заперечували проти продовження строків тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків. Крім того, вони не заперечували щодо призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, оскільки на даний час на думку обвинуваченого він перебуває в стабільному психологічному стані.
Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки захисника та обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 судом було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який спливає 15.10.2018р., однак у зв`язку із призначенням судом експертизи, питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу пізніше не може бути вирішено судом, оскільки проведення експертизи може зайняти значний час.
Суд заслухавши клопотання прокурора, думку захисника, обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 183 КПК України та з врахуванням наявності ризиків передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду справи судом не відпали. Так, судом враховується, що обвинувачений ОСОБА_7 , обвинувачується у скоєнні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, який карається позбавленням волі на строк до 15 років або довічним позбавленням волі, який він вчинив під час іспитового строку, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений перебуваючи на свободі може переховуватись від суду, з метою уникнути покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення, також перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілих і свідків, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Суд не приймає доводи захисника, про можливість заміни обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, оскільки вони не спростовують доводи прокурора про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України.
Одночасно використовуючи ст. 28 КПК України, суд констатує, що під час розгляду даного кримінального провадження кожна процесуальна дія та процесуальне рішення виконуються та приймаються в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Так, на думку суду дане кримінальне провадження відноситься до особливої категорії складності, яка визначається з урахуванням кількості учасників розгляду, свідків, особливості обставин вчинення кримінального правопорушення, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для вчинення у суді.
Крім того, загальне положення щодо розумних строків у таких випадках викладено у п.79 правової позиції ЄСПЛ в рішенні у справі "Харченко проти України", згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, який і вбачає суд із розгляду даного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Враховуючи вищевикладене суд прийшов до висновку, що менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.
Таким чином суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити строк тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Строк дії ухвали суду про тримання під вартою становить 60 (шістдесят) днів.
Також, суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора, з таких підстав.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи якщо під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною 2 ст. 509 КПК України.
Згідно ст. 242 КПК України експертиза проводиться за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Відповідно до положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
З метою усунення будь-яких сумнівів та протиріч, для всебічного та об`єктивного розгляду даного кримінального провадження суд вважає, що необхідно призначити стаціонарну судово-психіатричну експертизу обвинуваченому, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242, 331, 332, 350, 376, 395, 509 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про призначення стаціонарноїї судово-психіатрічної експертизи обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.
Призначити щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стаціонарну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступне запитання:
1) Чи страждає в даний час обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на будь - яке психічне захворювання, якщо так, то на яке саме, чи може він усвідомлювати свої дії та керувати ними? Чи потребує він у зв`язку з цим застосування примусових заходів медичного характеру?
2) Чи страждає обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в теперішній час яким-небуть тимчасовим роладом психіки, яке позбавляє його можливості розуміти свої дії?
3) Чи може обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за характером розладу психічної діяльності чи його психічного захворювання брати участь у судових засіданнях?
Доручити проведення експертизи експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 103-А), направивши їм копію ухвали та матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264.
Експертів попередити про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.
Направити обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для проходження стаціонарної судово-психіатричної експертизи до Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 103-А).
Для проведення призначеної стаціонарної судово-психіатричної експертизи, обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , етапувати з Державної установи «Київський слідчий ізолятор» з подальшим його доставленням до спеціалізованої медичної установи, Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 103-А).
Після проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зворотно етапувати до Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Виконання етапування обвинуваченого покласти на начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор».
Контроль за етапуванням покласти на прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_5 ..
Клопотання прокурора Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - задовольнити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 ( шістдесят) днів.
Строку дії ухвали суду про тримання під вартою, обчислювати з 10.10.2018 року до 08.12.2018 року, включно.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 12 жовтня 2018 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3