ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2018 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000623 від 08.03.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Димитров Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08 березня 2018 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_5 знаходився за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у приміщенні вказаної квартири, ОСОБА_5 побачив, що на столику у залі квартири знаходяться грошові кошти у сумі І 600 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів , відкрито викрав з поверхні столу грошові кошти у сумі 1 600 гривень.

Після чого ОСОБА_5 вибіг з квартири потерпілого ОСОБА_6 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 1 600 гривень.

Потерпілий ОСОБА_6 , в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, претензій к обвинуваченому не має.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує - за ч.1 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину провину в інкримінованому йому злочині, передбаченому ч.1 ст.186 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст.186 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні указаного злочину повністю доведена.

Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст.186 КК України, який вчинив ОСОБА_5 віднесений до категорії злочину середньої тяжкості.

Призначаючи вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого ним злочину.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд відносить: повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Щодо особи обвинуваченого, то суд враховує те, що ОСОБА_5 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, відшкодував шкоду, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого ОСОБА_5 всі пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих покарання обставини, думку прокурора щодо міри покарання, який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді арешту, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді арешту в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України з врахуванням обставин і наслідків злочину, оскільки його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, ст. ст. 65 КК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим за ст. 186 ч. 1 КК України та призначити покарання 3 (три) місяці арешту.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання, строк попереднього ув`язнення за ухвалою слідчого судді від 08.03.2018 року.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити без змін - у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 08.03.2018 року.

Речовий доказ грошові кошти в сумі 1600 грн. залишити потерпілому ОСОБА_6 , мобільний телефон «Нокия 2102-2» імеі НОМЕР_1 повернути обвинуваченому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя - ОСОБА_1