Справа № 128/2118/18
УХВАЛА
Іменем України

03 жовтня 2018 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду заяву завідуючої відділенням № 7 ВОПЛ № 2 лікаря психіатра вищої категорії ОСОБА_5 про зміну застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом у «Відділенні психоневрологічному ( для хворих з пограничними станами і психосоматичними розладами) змішаному» на виписку за місцем проживання для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
03.08.2018 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшла вищевказана заява, яка мотивована тим, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні №2 у відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному з13.01.2015 року по 06.04.2018р., а з 06.04.2018р. у відділенні №7 психоневрологічному (для хворих з пограничними станами і психосоматичними розладами) змішаному із звичайним режимом нагляду знаходиться хворий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: Параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, помірний змішаний (параноїдний, психопатоподібний) дефект.
ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 23.03.2018 року про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
На основі огляду комісії лікарів-психіатрів від 30.07.2018 року хворий за своїм психічним станом у теперішній час не становить суспільну небезпеку, тому заявник просить змінити хворому ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом у «Відділенні психоневрологічному ( для хворих з пограничними станами і психосоматичними розладами) змішаному» на виписку за місцем проживання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.

Заявник ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак, попередньо надала суду заяву, відповідно до якої підтримала в повному обсязі вимоги заяви щодо зміни хворому ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом у «Відділенні психоневрологічному (для хворих з пограничними станами і психосоматичними розладами) змішаному» на виписку за місцем проживання останнього для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги, при цьому просила розглядати заяву без її участі, на технічній фіксації розгляду заяви не наполягала.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував з приводу задоволення заяви, на технічному фіксуванні розгляду справи не наполягав.
Захисник ОСОБА_4 подала заяву, відповідно до якої просила вищевказану заяву відносно ОСОБА_6 задоволити, при цьому не наполягала на технічній фіксації розгляду справи.
ОСОБА_6 , щодо якого подано заяву про зміну йому застосування примусових заходів медичного характеру на виписку за місцем проживання для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в судове засідання не доставлений, однак подав суду заяву про розгляд даної заяви без його участі, в якій також вказав, що не заперечує проти її задоволення.

Дослідивши заяву і додані до неї матеріали, вислухавши думку прокурора та беручи до уваги думку представника заявника, захисника і прокурора, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню входячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Аналогічна норма права міститься і у ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Судом встановлено, що у Вінницькій обласній психіатричній лікарні №2 у відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному з13.01.2015 року по 06.04.2018р., а з 06.04.2018р. у відділенні №7 психоневрологічному (для хворих з пограничними станами і психосоматичними розладами) змішаному із звичайним режимом нагляду перебуває на примусовому лікуванні хворий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з діагнозом: Параноїдна шизофренія, безперервний перебіг, помірний змішаний (параноїдний, психопатоподібний) дефект.
ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької обл., від 23.03.2018р. про застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування за вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
З висновку комісії лікарів-психіатрів щодо ОСОБА_6 , до якого застосовуються примусові заходи медичного характеру за № 74 від 30.07.2018 року вбачається, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час не становить суспільну небезпеку, тому не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні психоневрологічному (для хворих з пограничними станами і психосоматичними розладами змішаному» та може бути виписаний за місцем проживання для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.
Аналізуючи надані докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 за своїм психічним станом на теперішній час не становить суспільну небезпеку, томуне потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом у «Відділенні психоневрологічному (для хворих з пограничними станами і психосоматичними розладами змішаному» та може бути виписаний за місцем проживання для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги.
Керуючись ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву задовольнити.

Змінити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше застосований примусових захід медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом у «Відділенні психоневрологічному ( для хворих з пограничними станами і психосоматичними розладами) змішаному» на виписку за місцем його проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 для подальшого примусового заходу медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги, але не більш ніж на шість місяців.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області на протязі семи діб з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_1