Ухвала
Іменем України
06 червня 2018 року

м. Київ
справа № 636/4338/16-к

провадження № 51-6534ск 18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Кримінального касаційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2018 року щодо нього,
встановив:
Вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 15 травня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за частиною 1 статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

На підставі частини 5 статті 72 КК зараховано ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 29 березня 2017 року по 15 травня 2017 року, тобто з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні по день ухвалення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2018 року вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 15 травня 2017 року щодо засудженого ОСОБА_4 скасовано в частині призначеного йому покарання. Постановлено вважати засудженим ОСОБА_4 за частиною 1 статті 309 КК на 1 рік позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 14 вересня 2016 року ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 10 місяців.
В решті вирок районного судузалишено без зміни.

В задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_4 амністії відмовлено.
На підставі частини 5 статті 72 КК (в редакції від 26 листопада 2015 року) ОСОБА_4 в строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 29 березня 2017 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений просить переглянути вирок апеляційного суду та пом`якшити призначене йому покарання. Крім того, зазначає, що апеляційним судом неправильно застосовано частину 5 статті 72 КК.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 КПК, Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначається найменування суду та дані про особу, що подає касаційну скаргу, наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК та застереження щодо участі особи в касаційному розгляді.
Проте, вказаних вимог кримінального процесуального закону засуджений не дотримався.
Зі змісту касаційної скарги засудженого вбачається, що він посилається на суворість призначеного покарання, вказує на ряд пом`якшуючих обставин, однак такі доводи зазначені без конкретизації вимог до суду касаційної інстанції.
Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на її думку, допущені судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому, засуджений вказуючи на незаконність судового рішення, просить пом`якшити покарання та постановити новий вирок, однак не звернув уваги на положення статті 436 КПК відповідно до якої, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право:

- залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення;
- скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції;
- скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження;
- змінити судове рішення.

До того ж, у касаційній скарзі засуджений посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції частини 5 статті 72 КК, однак не наводить мотивів такої позиції, як і не зазначає, яких помилок допустив суд апеляційної інстанцій при застосуванні такої норми кримінального закону.

Крім того, засуджений, вказуючи на незаконність відмови апеляційного суду в задоволенні клопотання про застосування щодо нього амністії, не обґрунтовує такі доводи з урахуванням такого закону.
При цьому, засуджений не звернув увагу, що відповідно до статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Також, відсутність у касаційній скарзі застережень засудженого щодо його участі в касаційному розгляді не може розцінюватися судом касаційної інстанції як виявлення такого бажання.

Крім того, звертаємо увагу засудженого на те, що він не позбавлений права самостійно звернутися за правовою допомогою до Регіональних центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що регулюється статтею 59 Конституції України, частиною 2 статті 8 Кримінально-виконавчого кодексу України, пунктом 7 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Тобто, для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначене відповідне покарання, законом встановлено гарантії та права на правову допомогу.
Таким чином, недодержання засудженим вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Апеляційного суду Харківської області від 23 лютого 2018 року щодо ньогозалишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання ним ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3