Дата документу Справа № 314/5149/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/985/18
Єдиний унікальний № 314/5149/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 5 ст. 72 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
засудженого ОСОБА_7 ,
захисника-адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відеоконференц зв`язку, матеріали провадження за апеляційними скаргами засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року, якою

задоволено частково клопотання засудженого ОСОБА_7 про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання». Зараховано засудженому ОСОБА_7 в строк відбування покарання за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 29.03.2010 року час його попереднього ув`язнення з 20.02.2009 року до набрання вироком законної сили 07.05.2010 року за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку - один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

Згідно зі змістом судового рішення, до Вільнянського районного суду Запорізької області від засудженого Вільнянської установи виконання покарання УДПтС України в Запорізької області (№ 11) ОСОБА_7 надійшло клопотання про застосування Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання».

Судом першої інстанції встановлено, що засуджений ОСОБА_9 з 20.02.2009 року утримувався під вартою. Відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 29.03.2010 року за п.п. 4, 7, 9, 13 ч.2 ст.115 КК України у вигляді довічного позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 07.05.2010 року.
Суд вважав за необхідне зарахувати у строк покарання засудженому ОСОБА_9 , строк попереднього ув`язнення з моменту фактичного затримання з 20.02.2009 року до набрання вироком законної сили 07.05.2010 року із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

В апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 посилаючись на рішення ВСУ від 26.10.2017 року вважає, що заява засудженого про зарахування йому строку попереднього ув`язнення на підставі ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII, підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції зміні. Просить зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк попереднього ув`язнення з 07.05.2010 року по 01.12.2014 року відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 посилається на незаконність ухвали суду першої інстанції, якою частково задоволено його клопотання. Відповідно до наряду №2/3/1-5552/25-14 він був етапований 01.12.2014 року. Весь час з 20.02.2009 року по 01.12.2014 року він утримувався в СІЗО м. Миколаєва, яке не являється установою виконання покарання. Вважає, що були порушені вимоги ст.87 КВК України та порушені його права. На підставі викладеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити провадження на новий розгляд.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; засудженого та його захисника, які підтримали апеляційні скарги; прокурора, який вважав судове рішення законним та обґрунтованим, а апеляційні скарги такими, що не підлягають задоволенню; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційні скарги захисника засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII викладено у редакції ч.5 ст.72 КК України, зокрема, зазначено, що строк попереднього ув`язнення у разі засудження особи до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, зараховується судом із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, його положення застосовуються до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.
Колегія суддів, вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено та зараховано засудженому ОСОБА_7 строк його попереднього ув`язнення з 20.02.2009 року по 07.05.2010 року за правилами передбаченими ч.5 ст.72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Доводи ж апеляційний скарг, стосовно зарахування засудженому ОСОБА_7 в порядку ч.5 ст.72 КК України строку його перебування в умовах СІЗО з 07.05.2010 року по 01.12.2014 року (етапований для відбування покарання), колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26 листопада 2015 року), у строк попереднього ув`язнення включається строк:
а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;
б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;
в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;
г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;
ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» №3352-XII від 30 червня 1993 року, попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.
Таким чином, нормами чинного законодавства чітко визначено, який саме строк включається до строку попереднього ув`язнення.
Доводи, викладені в апеляційних скаргах засудженого та його захисника, на думку колегії суддів, правильність вищевказаних висновків суду не спростовують.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді провадження також не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційні скарги засудженого ОСОБА_7 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 22 лютого 2018 року стосовно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4