Справа №295/7646/18
УХВАЛА
Іменем України

19.06.2018 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Житомирської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001477 від 29.05.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із указаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив про те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 17.05.2004 року, близько 17:00 години 00 хвилин ОСОБА_5 знаходячись поблизу бара «Філін», що по Київському шосе, 28, в м. Житомирі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вступив в попередню змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, спрямовану на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Volkswagen LT-40» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , що належав ОСОБА_9 .

В подальшому, реалізуючи спільний злочинний умисел ОСОБА_7 , діючи в межах попередньої домовленості з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_9 поїхати з ними нібито в особистих справах, на що ОСОБА_9 погодився.

Слідуючи у напрямку вказаному ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на автомобілі Volkswagen LT-40, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_9 прибули в с. Вереси Житомирського району, де на відстані 300 метрів від будинку АДРЕСА_1 , зупинились та вийшли із автомобіля.

В цей час, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , підійшов до автомобіля зі сторони дверей пасажира, де в цей час на сидінні знаходився ОСОБА_9 і схопив його за руку, після чого, застосовуючи фізичну силу витягнув останнього із автомобіля, а ОСОБА_5 та ОСОБА_8 нанесли йому декілька ударів руками в обличчя, від яких останній впав на землю.

Після цього, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не припиняючи своїх злочинних дій направлених на незаконне заволодіння транспортним засобом, умисно нанесли ОСОБА_9 численні удари руками та ногами в область голови та тулуба.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_9 відчув фізичний біль, та отримав тілесні ушкодження у вигляді синця в навколо орбітальній ділянці зліва та садна в лівій надбрівній ділянці, крововилив під слизову оболонку верхньої губи та садна в ділянці підборіддя, 2 садни в ділянці кінчика носа, 4 садна на лівій щоці, садна в правій скронево-потиличній ділянці волосяної частини голови, які є легкими тілесними ушкодженнями, без короткочасного розладу здоров`я, та втратив свідомість.

Продовжуючи реалізацію своїх злочинних дій, направлених на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли до автомобіля марки «Volkswagen LT-40», з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , яким вони заволоділи при вказаних обставинах, після чого ОСОБА_8 за допомогою ключа запалювання привів двигун в дію та розпочав рух вказаним транспортним засобом.

Слідуючи на вказаному автомобілі під управлінням ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 прибули до Мар`янівського кладовища, що розташоване по вул. Світинській м. Житомира, залишили автомобіль Volkswagen LT-40, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , в насадженнях поряд з кладовищем маючи на меті його в подальшому розкомплектувати.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , застосувавши насильство, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, незаконно заволоділи транспортним засобом, а саме: автомобілем Volkswagen LT-40, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на загальну суму 21 982 гривень 77 копійок.

Окрім цього, 17.05.2004 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння і знаходячись поряд з Марянівським кладовищем, що по вул. Світинській м. Житомира, з метою таємного викрадення чужого майна, з автомобіля марки «Volkswagen LT-40» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_9 , яким він незаконно заволодів при вищевказаних обставинах, вступив в попередню змову з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які також перебували у стані алкогольного сп`яніння. Реалізуючи спільний умисел ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , таємно, шляхом вільного доступу викрали з вказаного автомобіля чуже майно, що належало ОСОБА_9 , а саме:

- радіостанцію «Alan 100 plus» вартістю 501 грн. 80 коп.;

- авто магнітолу іноземного виробництво вартістю 115 грн;

- зарядний пристрій до мобільного телефону вартістю 23 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , таємно, за попередньою змовою групою осіб, викрав чуже майно, що належить ОСОБА_9 , чим спричинив останньому майнової шкоди на загальну суму 639 гривень 80 копійок.

У вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень відповідно до повідомлення про підозру від 18.06.2018 підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомир, українець, громадянин України, із середньою освітою, не працюючий,не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Так, 06.07.2004 Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області проти ОСОБА_5 було порушено кримінальну справу №04/070879 за ч.3 ст. 289, ч.2 ст. 185 КК України.

Постановою від 06.07.2004 слідчим СВ Житомирського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_5 притягнуто як обвинуваченого і пред`явлено йому обвинувачення в злочинах, передбачених ч.3 ст.289, ч.2 ст. 185 КК України.

Враховуючи факт переховування обвинуваченого від явки до органу досудового слідства слідчим СВ Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області винесено постанови від 06.07.2004 про оголошення ОСОБА_5 в розшук та зупинення досудового слідства по кримінальній справі №04/070879.

Постановою Корольовського районного суду м.Житомира від 04.08.2004 слідчому надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.06.2018 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 було затримано у порядку ст. 191 КПК України на підставі вищевказаної постанови Корольовського районного суду м. Житомира від 04.08.2004.

18.06.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні №0001477 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 ч. 2 ст. 185 КК України.

Враховуючи ухилення підозрюваного ОСОБА_5 від явки до органу досудового слідства та перебування в розшуку впродовж 14 років, існує достатньо обґрунтовані підстави вважати, що останній може і в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких, та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України. України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, існують достатні правові підстави для застосування щодо нього запобіжного заходу.

При цьому, на думку сторони обвинувачення, враховуючи тривалість ухилення підозрюваного ОСОБА_5 від явки до органу досудового розслідування та тяжкість інкримінованих йому злочинів, застосування до нього будь-якого запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою не в змозі запобігти вищенаведеним ризикам, передбачених пунктами 1, 5 частини першої статті 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити клопотання, обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків.

Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, вказав, що він не переховувався від слідства, проживав у Волинській області а також був працевлаштований у м. Києві, жодної повістки чи виклику він не бачив, готовий нести покарання, щиро кається, від слідства переховуватися він не буду.

Захисник в судовому засіданні просила обрати більш м`який запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, всі покладені обов`язки підозрюваний зобов`язався виконувати, вважає, що слідчі неналежним чином повідомили підозрюваного про оголошення йому підозри, підозрюваний також був незаконно затриманий, всі слідчі дії по вказаному кримінальному правопорушенню вже проведені враховуючи час, який пройшов з часу вчинення кримінального правопорушення, а саме 14 років, підозрюваний має постійне місце проживання та реєстрацію у м. Житомирі.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, врахувавши покази свідків, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, вважаю, що воно підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, у тому числі запобігання спробам переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується зібраними доказами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя зважає на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення особливої тяжкості, враховує тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у його вчиненні, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, має зареєстроване місце проживання, щире каяття.

Зважаючи на викладене, та оскільки прокурором не було доведено, що застосування жодного із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, тому слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту за місцем, як встановлено судом, постійного проживання, що є достатнім для запобігання зазначеного ризику.

За положеннями частин 1 та 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_3 , строком на два місяці.
Заборонити підозрюваному ОСОБА_5 , залишати місце постійного проживання квартиру АДРЕСА_4 , протягом строку тримання під домашнім арештом без застосування електронних засобів контролю.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

прибувати за кожною вимогою до суду, органу досудового розслідування та прокуратури;

прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю, а саме за викликом;

не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до СВ Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні в судовому засіданні з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя