Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

вересня 2010 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі : головуючого-судді ОСОБА_1 їй секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

«глянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька в залі суду справу про Звинувачення

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта середня спеціальна, не заміжня, не працююча, раніше не судимої,

,ач. 1 ст. 185 КК України,

встановив:
Підсудна ОСОБА_4 16.03.2010 року близько 16 год., перебуваючи в будинку ОСОБА_5 , що в с. Бабятичі Кам`янка-Бузького району, таємно викрала 5анківську картку «ПриватБанк», яка лежала в одній із кімнат у тумбочці та, знявши з неї 800 гривень, викрала їх, потративши в подальшому н« власні потреби.

Підсудна ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні злочину визнав повністю та після роз`яснення йому змісту ст. 299 КПК України погодився на скорочений розгляд справи та пояснив, що вона проживає в с. Батятичі Кам`янка-Бузького району разом зі своїм братом. В цьому ж селі проживають її знайомі ОСОБА_6 зі своїм чоловіком ОСОБА_7 до яких вона часто ходила в гості, допомагаючи бавити малолітню доньку останніх. 12.03.2010 року вона разом з ОСОБА_8 перебувала в м. Кам`янка-Бузька. Під час цього ОСОБА_8 послизнулася та пошкодила ногу. Тому, коли вони підійшли до банкомату, який розташований біля «ПриватБанку», ОСОБА_8 попросила її, щоб вона взяла певну суму коштів з банківської картки, оскільки для того, щоб дійти до банкомату, необхідно було піднятися по сходах, а цього ОСОБА_8 зробити не могла, оскільки у тої боліла нога. Вона вирішила допомогти ОСОБА_8 , тому на пропозицію останньої погодилася. Узявши від ОСОБА_8 пластикову картку та аркуш паперу, на якому було написано цифри пін-коду, вона пішла до банкомату та зняла з рахунку 100 гривень. Гроші вона віддала ОСОБА_8 , а банківську картку та аркуш з пін-кодом вона повернула ОСОБА_9 , вже будучи у нього вдома в с. Батятичі Кам`янка- Бузького району. При ній той поклав банківську картку в одній із кімнат у тумбочку під телевізор.

16.03.2010року вона знову прийшла додому до ОСОБА_10 . Будучи в тій кімнаті, де знаходиться телевізор, вона пригадала, що в тумбочці знаходиться банківська картка. В цей час їй прийшла думка непомітно викрасти дану картку, щоб в подальшому вняти з неї гроші та використати на власні потреби. На той час вона в стані алкогольного сп`ягніння не перебувала. Біля 16 год., дочекавшись моменту, коли ОСОБА_8 вийшла з кімнати, а ОСОБА_7 в той час не було вдома, вона узяла з тумбочки банківську картку та аркуш з написаним пін-кодом, після чого поклала в кишеню своєї куртки, а за деякий час спокійно вийшла з будинку, та пішла додому. Кілька днів вона потримала банківську картку, оскільки чекала, чи будуть за нею шукати ОСОБА_11 , однак все було спокійно, тому

19.03.2010року вона поїхала в м. Кам`янка-Бузька. маючи на меті зняти гроші з викраденої нею банківської картки. На початку вул. Данила Галицького вона зняла з банкомату гроші в сумі 300 гривень та поїхала додому. Наступного дня, 20.03.2010 року вона поїхала в м. Львів, оскільки мала на меті ще там зняти гроші з банківської картки, після чого вирішила піти на ринок «Краківський», щоб там зробити покупки. З банкомату, який розташований на проспекті Свободи в м. Львові, вона зняла гроші в сумі 500 гривень, після чого банківську картку викинула в смітник поруч з банкоматом, хоча на рахунку там ще залишалися гроші, скільки саме, зараз не пригадує, однак сума була досить

великою. Картку вона викинула тому, що більше не мала бажання знімати з неї гроші. За ці гроші н ринку вона придбала джинси синього кольору, вартістю 230 гривень, кофту темно-синього кольору білими смужками на рукавах, вартістю 190 гривень, дві картки-поповнення абонента «Київстар»
30 гривень кожна, а також продукти харчування: олію, гречку, рис, макарони, ковбасу, копчену рибу і заплативши за все біля 250 гривень. Приїхавши в с. Батятичі біля 18 год. за решту грошей вся придбала в місцевому магазині ПП «Рачковський» сигарети, печиво, воду, хліб, фарш та слабо алкогольний напій «Бір-мікс». Ввечері, 21.03.20/10 року до неї на Мобільний телефон зателефонува» ОСОБА_12 та запитав, чи невідомо їй, де може знаходитись того банківська картка. Зрозумівши що говорити неправди немає сенсу, вона вирішила зізнатися, тому сказала ОСОБА_7 , що саме вош викрала банківську картку останньої, однак пообіцяла, що найближчим часом відшкодує завдані томі збитки, узівши пенсію, оскільки є круглою сиротою. Однак через три дні до неї прийшли працівник» міліції, які повідомили , що ОСОБА_12 з приводу крадіжки у того банківської картки звернувся і письмовою заявою в правоохоронні органи, після чого вилучили у неї речі, які вона придбала за зняп нею з викраденої картки гроші, а саме джинси та кофту. У вчиненому щиро розкаюється, просить счд суворо його не карати, не позбавляти волі.
На підставі зазначених вище доказів суд вважає доведеним пред`явлене підсудній ОСОБА_4 обвинувачення і вірною кваліфікацією вчинення ним злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК Україні як таємне викрадення чужого майна.
Обираючи підсудній вид і розмір покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який за місцем проживання характеризується позитивно /а.с.50/, щире каяття у вчиненому як пом`якшуючу обставину, відсутність обтяжуючих обставин, вчинення злочину внаслідок збігу скрутного матеріального становища й те, що вона вперше притягується до кримінально? відповідальності і вважає за необхідне обрати їй покарання у виді громадських робіт.
Речовий доказ - джинси синього кольору та кофту темно-синього кольору з білими смужками на рукавах - знищити.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд
засудив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КЬ України і засудити до 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд.
Речовий доказ - джинси синього кольору та кофту темно-синього кольору з білими смужками на рукавах - знищити.
На вирок може бути подана абляція до апеляційного суду Львівської області через районний суд протягом 15 діб З моменту його проголошення.