Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/242/17
Провадження № 1-кп/280/41/18
ВИРОК
Іменем України

01 червня 2018 року м.Коростишів
Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Коростишів, Житомирської області обвинувальний акт, який надійшов до суду від прокурора Коростишівської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000076 від 27.01.2017 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Романівка Брусилівського району Житомирської області, громадянина України, українця, не працює, неодружений, утриманців не має, депутатом та інвалідом не являється, судимий: 08.04.2004 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі; 07.05.2010 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі; 24.04.2013 Коростишівським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі; 31.05.2013 Брусилівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст.162, ч.2, ч.3 ст.185 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.15,ч.1 ст.162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.01.2017 близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_6 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де також знаходився малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав при собі мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1600» чорного кольору, який належить його матері ОСОБА_8 . У цей же вечір малолітній ОСОБА_7 добровільно передав мобільний телефон марки «Nokia», моделі «1600» чорного кольору ОСОБА_6 , щоб останній його зарядив, на що ОСОБА_6 погодився та, отримавши вищевказаний телефон, пішов його заряджати.

26.01.2017 близько 09 години 00 хвилин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільного телефону марки «Nokia» моделі «1600» чорного кольору, який належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: м.Коростишів вулиця Островського 102, маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Nokia» моделі «1600» чорного кольору, який належить ОСОБА_8 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, таємно, повторно викрав мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1600» чорного кольору вартістю 250 гривень.

Крім того, продовжуючи свої злочинні дії, 26.01.2017 близько 09 години 30 хвилин у цей же день та місці та за вказаних обставин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме: мобільним телефоном марки «ZTE BLADE», моделі «А 510 GREY» у чохлі чорно кольору, який належить ОСОБА_9 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, під приводом здійснення телефонного дзвінка, попросив у ОСОБА_9 її мобільний телефон марки «ZTE BLADE» моделі «А 510 GREY» у чохлі чорного кольору, після чого ОСОБА_9 , будучи впевненою в правдивості слів ОСОБА_6 та не будучи обізнаною про злочинний намір останнього, дозволила ОСОБА_6 здійснити дзвінок та передала свій мобільний телефон ОСОБА_6 , після чого ОСОБА_6 , утримуючи вищевказаний мобільний телефон при собі та не маючи наміру його повертати ОСОБА_9 , заволодів даним мобільним телефоном марки «ZTE BLADE» моделі «А 510 GREY», у чохлі чорно кольору, (imei № НОМЕР_1 , imei № НОМЕР_2 , серійний номер НОМЕР_3 ), та в подальшому вказане майно не повернув.

У подальшому, утримуючи при собі мобільний телефон марки «Nokia» моделі «1600» чорного кольору вартістю 250 гривень, який належить ОСОБА_8 , та мобільний телефон марки «ZTE BLADE» моделі «А 510 GREY» у чохлі чорного кольору вартістю 2640 гривень, який належить ОСОБА_9 не маючи наміру їх повертати, ОСОБА_6 , розпорядився ними на власний розсуд чим завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_8 на загальну суму 250 гривень, та потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 2640 гривень.

19.03.2018 близько 16 години 10 хвилин ОСОБА_6 проходив по АДРЕСА_3 . У цей час у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, а саме кв. АДРЕСА_4 , яка належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до житла, ОСОБА_6 , всупереч волі, без дозволу та відома власника домоволодіння і відсутності визначених законом підстав, скориставшись тим, що власники вдома відсутні відчинив засуву калітки та пройшов до території домоволодіння за вказаною адресою. Підійшовши до вікна кв. АДРЕСА_4 , маючи намір незаконно проникнути в чуже житло, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, діючи умисно, ОСОБА_6 підняв з землі частину цеглини та вказаною цеглиною розбив вікно, яке веде до приміщення кухні кімнати кв АДРЕСА_4 .
У подальшому, ОСОБА_6 продовжуючи свої злочинні дії, направлені на порушення недоторканості чужого житла, через розбите скло відчинив вікно та намагався залізти всередину вказаного приміщення, однак в цей час, був затриманий сусідом ОСОБА_11 та не вчинивши всі дії, які вважав за потрібне не зміг закінчити свій злочинний умисел направлений на порушення права потерпілої на недоторканість її житла, гарантоване статтею 30 Конституції України, статтею 12 «Загальної декларації прав людини», статтею 8 «Конвенції про захист прав людини та основних свобод».
22.01.2018 близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_6 перебував в палаті №6 КУ «Коростишівська центральна районна лікарня імені Д.І. Потєхіна», розташованої за адресою: Житомирська область, місто Коростишів, вулиця Героїв Небесної Сотні, 58, де також знаходився потерпілий ОСОБА_12 , який мав при собі мобільний телефон марки «Fly» моделі «DS103D»ІМЕІ1: 30587 та ІМЕІ2: НОМЕР_4 , з двома сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» та ПрАТ «Київстар», який належить йому. В цей же день, місці та годині у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме: мобільний телефон марки «Fly» моделі «DS103D», який належить ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи в палаті №6 КУ «Коростишівська центральна районна лікарня імені Д.І. Потєхіна», діючи умисно, повторно, маючи вільний доступ до мобільного телефону марки «Fly» моделі «DS103D», чорного кольору, який належить ОСОБА_12 , таємно викрав мобільний телефон марки «Fly» моделі «DS103D», чорного кольору вартістю 250 гривень з двома сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» вартістю 25 гривень та ПрАТ «Київстар» вартістю 25 гривень.

У подальшому утримуючи вищевказаний мобільний телефон з двома сім-картами при собі та не маючи наміру його повертати, ОСОБА_6 , привласнив його, чим завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_12 на загальну суму 300 гривень.

Суд розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст.337 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою провину у висунутих обвинуваченнях за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.15, ч.1 ст.162, ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиросердно розкаявся, пояснив суду, що дійсно, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, скоїв інкриміновані діяння: викрадені телефони у потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 продав,кошти витратив на власні потреби,потерплій ОСОБА_13 відшкодував шкоду за викрадений мобільний телефон,у розмірі 770 гривень; у потерпілого ОСОБА_15 викрав мобільний телефон з метою подальшого власного використання, телефон лежав на тумбочці в палаті лікарні, телефон потерпілому повернутий, у березні 2018 року йшов по вулиці Київській в м.Коростишів,замерз,побачив будинок, подзвонив, двері ніхто не відчинив, розбив вікно, щоб потрапити у будинок, сусід побачив та викликав поліцію.

Потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , законний представник потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 подали до суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, щодо покарання поклалися на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_6 , прокурор, не заперечували фактичні обставини кримінального провадження і не заперечували проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють зміст фактичних обставин кримінального провадження, і немає сумнівів у добровільності й істинності їх позиції. Учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. У зв`язку з викладеним, на підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, сукупність наведених і оцінених судом доказів, дозволяє суду прийти до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 доведена, дії обвинуваченого правильно кваліфіковані:

- за ч.2 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились у повторному таємному викраденні чужого майна,тобто крадіжці;

- за ч.2 ст.190 КК України, як умисні дії, які виразились у повторному заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою;

- за ч.3 ст.15, ч.1 ст.162 КК України, як умисні дії, які виразились у незакінченому замаху та незаконне проникнення до житла.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Кримінальне правопорушення за ч.2 ст.185 КК України, за ч.2 ст.190 КК України є злочинами середньої тяжкості, за ч.3 ст.15, ч.1 ст.162 КК України злочином невеликої тяжкості, ОСОБА_6 судимий, не працює, неодружений, утриманців не має, за місцем проживання характеризується посередньо.

Щире каяття у вчиненні кримінальних правопорушень є обставиною, яка пом`якшує покарання.

Рецидив злочинів є обставиною, яка обтяжує покарання.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує обставини кримінального провадження, дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, наслідки, що наступили від вчиненого, і вважає, що його виправлення і перевиховання, попередження з його боку здійснення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання неможливо без ізоляції від суспільства, останньому слід призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції статей Кримінального Закону, остаточно-за правилами ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених,а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими,так і іншими особами.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні не накладався.

Питання щодо процесуальних витрат та речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року 5 (п`яти) місяців обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Київського НДІСЕ Житомирського відділення витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи(акт №163/18-25 здачі-приймання висновку судового експерта № 163/18-25) у розмірі 572,00 гривень.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Fly», моделі DS103D, з двома сім-картами операторів мобільного зв`язку ПрАТ «МТС Україна» та ПрАТ «Київстар», які знаходяться на зберіганні потерпілого ОСОБА_12 залишити у розпорядженні останнього; мобільний телефон марки «ZTE BLADE», моделі A510 GREY@, який знаходиться на зберіганні потерпілої ОСОБА_8 залишити у розпорядженні останньої; частину цеглини, поміщену до полімерного пакету; 2 змиви на марлевий тампон зі слідами бурого кольору, запаковані до паперових конвертів №1 та №3; 3 фрагменти слідів пальців, поміщені до паперового пакету №2, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: /підпис/ ОСОБА_1

Суддя Коростишівського районного

суду Житомирської області ОСОБА_1

Помічник судді ОСОБА_16