Справа № 206/4762/17
Провадження № 1-кс/206/790/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10.09.2018 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , дослідивши клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_2 про арешт нерухомого майна, після усунення недоліків на підставі ухвали слідчого судді від 31.08.2018
Перевіривши первісне клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя дійшов до висновку про його невідповідність вимогам, передбаченим у п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України.
Зокрема, вказаними недоліками були: суперечлива інформація вказана у підставах та меті відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та в обґрунтуванні необхідності накладення арешту на майно, а також долучення не належним чином засвідчених копій документів, якими прокурор обґрунтовував доводи, викладені у клопотанні.
Невідповідність вимогам, визначених у п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України стали підставою для повернення позивачу клопотання про арешт майна для усунення недоліків.
07.09.2018 прокурором було подано клопотання про арешт нерухомого майна, після усунення недоліків.
Дослідивши зміст клопотання та додатків до нього, поданого повторно, слідчий суддя прийшов до висновку, що вимоги ухвали слідчого судді, якою було встановлено невідповідність клопотання вимогам п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України, було виконано частково.
Вказаних висновків слідчий суддя дійшов з огляду на таке.
Абзацом 2 ч. 2 ст. 171 КПК України передбачено, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Слідчий суддя зазначає, що порядок засвідчення копій документів здійснюється відповідно до вимог Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55. Так, завіряти документи слід із зазначенням назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, з відміткою «Згідно з оригіналом», засвідченою печаткою, дати засвідчення копії.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів клопотання прокурора поданих повторно, жодна копія документу, яка долучена прокурором до матеріалів клопотання не засвідчена належним чином, відповідно до вимог Національного стандарту України «Вимоги до оформлювання документів» ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, що позбавляє слідчого суддю можливості вважати ці документи належними доказами в розумінні норм КПК України.
Згідно з позицією ВСС України, викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи (витяг), яке обговорено та схвалено на нараді суддів судової палати у кримінальних справах 21.05.2014 та на засіданні пленуму ВССУ 17.10.2014 -недолучення оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, дослідження яких має значення для встановлення обставин, зазначених у клопотанні, також є підставою для відмови в його задоволенні.
Аналогічного висновку, щодо підстав для відмови в задоволенні клопотання, слід дійти і при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, оскільки жодна копія документів, доданих до клопотання, дослідження яких має значення для встановлення обставин, зазначених у клопотанні, не засвідчена належним чином, що позбавляє слідчого суддю можливості вважати їх належними доказами.
При цьому, слідчий суддя вважає, що недотримання порядку подання копій документів, а саме в частині ненадання їх оригіналів та або належним чином засвідчених копій в першу чергу є порушенням абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України.
Отже, слідчим суддею вставлено, що клопотання подане, після усунення недоліків, визначених ухвалою слідчого судді продовжує не відповідати вимогам абз. 2 ч. 2 ст. 171 КПК України.
Будь-якого пояснення, спростування, та/або іншого коментаря щодо необхідності та правомірності доручення копії документів у вигляді у якому їх долучив прокурор (копії за первісним та повторним зверненням належним чином не завірені), прокурором не зазначено.
Також, одним із недоліків, визначеним відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України в ухвалі слідчого судді було те, що прокурором не було зазначено, чому з дати видання довіреності потерпіла, будучи впевненою у тому, що відносно неї були здійснені шахрайські дії, не відкликала вказаної довіреності, що і досі може попередити можливе відчуження вказаної квартири.
Відсутність вказаної вище інформації не дає слідчому судді можливості однозначно переконатись у тому, що потерпіла не бажала уповноважувати третіх осіб на відчуження квартири, а тому, накладення арешту на квартиру може порушувати право потерпілої на її волевиявлення з приводу майна.
При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що статтею 249 ЦК України передбачено, що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.
Таким чином, на сьогодні існує реальна можливість скасувати надану потерпілою довіреність, (навіть перебуваючи у місцях виконання покарань) направивши відповідну заяву до нотаріальної контори.
Між тим, бездіяльність потерпілої у даному випадку, а також усі обставини кримінального провадження, в тому числі, посилання прокурора на нарко- та алко- залежність потерпілої, ставить під сумнів дії не лише третіх осіб, на яких була видана довіреність та в подальшому, які отримали повноваження за передорученням.
З порівняльного аналізу клопотання, яке було повернуто за ухвалою слідчого судді від 31.08.2018, та клопотання, яке надійшло 07.09.2018 вбачається, що прокурором було усунуто недоліки частково.
Частиною 3 ст. ст. 172 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Виходячи з вищевикладеного слідчий суддя вважає, що клопотання має бути повернено прокурору для усунення недоліків.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-174, 369, 371, 372, 376 КПК України,-
Клопотання прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_2 про арешт нерухомого майна повернути прокурору для усунення недоліків.
Для усунення недоліків встановити строк в сімдесят дві години. Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя ОСОБА_1