Справа №295/5177/18

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.05.2018 року м. Житомир
Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянув скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії слідчого та додані до клопотання матеріали,-
26 квітня 2018 року ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді і скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого з ОВС СУ ПМ ДПС у Житомирській області ОСОБА_4 від 27.03.2012 року про накладення арешту на все належне ОСОБА_3 (код НОМЕР_1 ) на праві власності рухоме та нерухоме майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось; зняти арешт з усього належного ОСОБА_3 (код НОМЕР_1 ) на праві власності рухомого та нерухомого майна, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось. В обґрунтування зазначила, що в провадженні СУ ДПС у Житомирській області знаходилась кримінальна справа № 169002/12 порушена 23.02.2012 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
27.03.2012 року старшим слідчим з ОВС СУ ПМ ДПС у Житомирській області ОСОБА_4 винесено постанову про накладення арешту на все належне ОСОБА_3 (код НОМЕР_1 ) на праві власності рухоме та нерухоме майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось та оголосити заборону на його відчуження. Вказана постанова про накладення арешту на майно була направлена для виконання, разом із повідомленням про заборону відчуження арештованого майна, у Першу Житомирську державну нотаріальну контору та УДАІ УМВС України в Житомирській області.
06.11.2012 року старшим слідчим з ОВС СУ ПМ ДПС у Житомирській області ОСОБА_7 було оголошено обвинуваченим про закінчення досудового слідства.
16.11.2012 року складено обвинувальний висновок по кримінальній справі № 169002/12 по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та направлено дану кримінальну справу до суду. Неодноразово зверталася до СУ ПМ ДПС у Житомирській області із заявами та клопотаннями щодо зняття накладеного арешту на все належне мені на праві власності рухоме та нерухоме майно, яке було накладено згідно вищезазначеної постанови слідчого СУ ПМ ДПС у Житомирській області від 27.03.2012 року.
В судове засідання сторони не з`явилися, скаржник просила клопотання розглядати без їїучасті. Неявка осіб не перешкоджає розгляду.
Ознайомившись з матеріалами скарги, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що в провадженні СУ ДПС у Житомирській області знаходилась кримінальна справа № 169002/12 порушена 23.02.2012 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Постановою від 27.03.2012 року винесене старшим слідчим з ОВС СУ ПМ ДПС у Житомирській області ОСОБА_4 накладено арешт на все належне ОСОБА_3 (код НОМЕР_1 ) на праві власності рухоме та нерухоме майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось та оголосити заборону на його відчуження. Вказана постанова про накладення арешту на майно була направлена для виконання, разом із повідомленням про заборону відчуження арештованого майна, у Першу Житомирську державну нотаріальну контору та УДАІ УМВС України в Житомирській області.
Відповідно до загальних положень Кримінального процесуального кодексу України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим законом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, що знайшло також свій розвиток і у положеннях КПК, які регламентують порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження.
Під час здійснення кримінального провадження слідчі судді зобов`язані забезпечувати точне й неухильне застосування діючого законодавства, своєчасний та якісний їх розгляд, керуватися Конституцією України, Кримінальним кодексом України, Кримінальним процесуальним кодексом України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, враховувати практику Європейського суду з прав людини, запроваджуючи їх положення у вітчизняну правозастосовну практику, а також сумлінно і принципово виконувати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження, діючи у межах і відповідно до вимог закону.
Зокрема, положеннями ч. 4 ст. 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до положень ст. 2 КПК України завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.
Згідно ч. 1, 4 ст. 22 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи та при наявності достатніх даних про те, що злочином завдана матеріальна шкода або понесені витрати закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, орган дізнання, слідчий, прокурор і суд зобов`язані вжити заходів до забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 4 ст. 29 КПК України передбачено, що при провадженні в кримінальній справі про злочин, за який може бути застосована додаткова міра покарання у вигляді конфіскації майна, орган дізнання, слідчий, прокурор зобов`язані вжити заходів до забезпечення можливої конфіскації майна обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України передбачено, що забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду
Однак, при провадженні досудового слідства в даній кримінальній справі слідчим не було дотримано вимог положень ч. 1 ст. 22 КПК України, а саме не з`ясовано належність майна на яке у подальшому, грубо порушуючи вимоги Конституції України та норми чинного кримінально-процесуального законодавства накладено арешт.
Слідчим проігноровано вимоги ст.ст. 22, 29, 125-126 КПК України, при провадженні досудового слідства не дослідив всіх обставин справи, а саме взагалі не з`ясував належності рухомого та нерухомого майна, яке б належало ОСОБА_3 на праві особистої приватної власності, а також обставин його набуття, та при цьому, грубо порушуючи вимоги вищезазначених норм КПК України безпідставно наклав арешт на майно належне ОСОБА_3 .
Крім того, у вказаній кримінальній справі ОСОБА_3 не являлася підозрюваною, обвинуваченою чи підсудною. Досудовим слідством по даній кримінальній справі не було зібрано жодних доказів та не доведено моєї участі у вчиненні будь-яких незаконних чи злочинних дій, які б завдали збитків державі.
Таким чином, такі неправомірні дії слідчого СУ ПМ ДПС у Житомирській області призвели та продовжують призводити до порушення конституційних прав та свобод громадян, зокрема ОСОБА_3 .
Вказана скаржником обставина також не досліджена в повному обсязі в даному кримінальному провадженні.
Відповідно до ст. 94 КПК слідчий повинен оцінювати кожний доказ ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.
З огляду на те, що слідчим в ході розгляду кримінального провадження не вчинено всіх слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин викладених у скарзі, не наведено обґрунтовану підставу закриття кримінального провадження, тому зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді призвели до винесення передчасного, необґрунтованого процесуального рішення.
За таких обставин оскаржена постанова прийнята у справі, по якій органом досудового слідства не вжито всіх передбачених законом заходів для дослідження обставин справи підлягає скасуванню.
Керуючись ст. ст. 303, 304,306, 307 КПК України, -
Скаргу ОСОБА_3 про скасування постанови арешту майна - задовольнити.
Скасувати постанову старшого слідчого з ОВС СУ ПМ ДПС у Житомирській області ОСОБА_4 від 27.03.2012 року про накладення арешту на все належне ОСОБА_3 (код НОМЕР_1 ) на праві власності рухоме та нерухоме майно, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось.
Зняти арешт з усього належного ОСОБА_3 (код НОМЕР_1 ) на праві власності рухомого та нерухомого майна, з чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось.
Ухвалу направити для виконання до Департаменту реєстрації Житомирської міської ради та Регіонального сервісного центру МВС в Житомирській області та для відома Житомирській державній нотаріальній конторі в Житомирській області
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_11 Перекупка