УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2018 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участі: прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_5 про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, на території України зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

24 серпня 2018 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_5 про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ).

Клопотання обґрунтовується тим, що 22 серпня 2018 року о 20 год. 35 хв. співробітниками СКР Солом`янського УП ГУ НП України щодо громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , складено протокол про затримання відповідно до ст.ст. 208, 582 КПК України.

Згідно з обліками Генерального секретаріату Інтерполу вказана особа перебуває у міжнародному розшуку з метою арешту та подальшої екстрадиції до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а», «г», ч. 4 ст. 228.1 КК РФ здійснення незаконного виробництва, збут наркотичних засобів з використанням електронних і інформаційно-телекомунікаційних засобів, організованою групою у великому розмірі.

Ініціатором розшуку ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) є компетентні органи Російської Федерації.

ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) розшукується компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених п.п. «а», «г», ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації (здійснення незаконного виробництва, збут наркотичних засобів з використанням електронних і інформаційно-телекомунікаційних засобів, організованою групою у великому розмірі).

Згідно документів, наданих Департаментом Інтерполу та Європолу НП України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) не закінчився.

11 лютого 2015 року Начальником відділу СЧ СУ УМВС РФ по м. Махачкала ОСОБА_8 винесено постанову про притягнення ОСОБА_6 в якості обвинуваченого.

В подальшому суддя Советского районного суду м. Махачкала ОСОБА_9 своєю постановою від 18 лютого 2015 року обрав ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 2 місяці з моменту затримання.

04 березня 2015 року о/у ВКР ОП по Ленінському району УМВС РФ по м. Махачкала ОСОБА_10 винесено постанову про оголошення обвинуваченого ОСОБА_6 в міжнародний розшук. Вказаною постановою ухвалено рішення про підготовку та направлення в НЦБ Інтерполу матеріали, необхідні для організації розшуку обвинуваченого ОСОБА_6 в державах-членах Інтерполу.

Інкриміновані компетентними органами Російської Федерації ОСОБА_6 злочини, передбачені п.п. «а», «г», ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації (здійснення незаконного виробництва, збут наркотичних засобів з використанням електронних і інформаційно-телекомунікаційних засобів, організованою групою у великому розмірі) відповідають злочину, що передбачений ч. 3 ст. 307 КК України і є екстрадиційним, оскільки передбачає покарання на строк більше одного року позбавлення волі.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Захисник вважає, що клопотання не підлягає задоволенню. Пояснив, що документи додані до клопотання не завірені належним чином та поганої якості, тому не можуть бути належними доказами для застосування арешту. ОСОБА_6 працює, має сім`ю та тісні соціальні зв`язки, тривалий час мешкає в Україні. Вважає, що для застосування арешту відсутні підстави.

ОСОБА_6 підтримав доводи захисника. Пояснив, що проживає в Україні з 2006 року, тут отримав вищу освіту. У 2013 році йому в соціальній мережі написали однокласники, які планували приїхати в Київ, та просили їх зустріти. Він їх зустрів, зняв їм квартиру, де вони жили близько двох місяців. У 2014 році в Російській Федерації їх затримали за торгівлю забороненими препаратами. Під фізичним та психологічним впливом вони оговорили його. Справа фактично сфабрикована, оскільки в Російській Федерації він не був з 2013 року.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, на які посилається прокурор, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується в іншій державі Російській Федерації у вчиненні злочинів, передбачених п.п.«а», «г», ч. 4 ст. 228.1 КК Російської Федерації, які відповідають злочину, передбаченому ч. 3 ст. 307 КК України, який є екстрадиційним.

ОСОБА_6 був затриманий 22 серпня 2018 року о 15 год. 00 хв.

Статтею 1 Європейської конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року) передбачено, що Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.
У термінових випадках компетентні органи запитуючої Сторони можуть звертатися із запитом про тимчасовий арешт розшукуваної особи. Компетентні органи запитуваної Сторони вирішують це питання відповідно до свого законодавства (ч. 1 ст. 16 Європейської конвенції).
Відповідно до ч. 1 ст. 582 КПК України затримання на території України особи, яка розшукується іноземною державою у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, здійснюється уповноваженою службовою особою.
Згідно з ч. 1 ст. 583 КПК України до затриманої особи, яка вчинила злочин за межами України, застосовується тимчасовий арешт до сорока діб або інший встановлений відповідним міжнародним договором України строк до надходження запиту про її видачу.
Кримінально-процесуальний закон не надає права слідчому судді при вирішення питання про можливість тимчасового арешту особи оцінювати законність, правомірність чи обґрунтованість дії компетентних слідчих органів іншої держави.
Також закон не містить положень про можливість застосування будь-яких інших, більш м`яких заходів, крім арешту, у такому випадку. Якщо для його обрання немає підстав, передбачено лише відмову в застосуванні тимчасового арешту.
У частині 4 ст. 583 КПК України зазначено, що до клопотання додаються:
1) протокол затримання особи;
2) документи, що містять дані про вчинення особою злочину на території іноземної держави та обрання щодо неї запобіжного заходу компетентним органом іноземної держави;
3) документи, що підтверджують особу затриманого.
Зазначені в пунктах 1, 2 документи були додані до клопотання, а належним чином засвідчені їх копії документа, що підтверджує особу затриманого, оглянуті в судовому засіданні, тому слідчий суддя вважає, що вимоги ч. 4 ст. 583 КПК України при зверненні з клопотанням про тимчасовий арешт прокурором дотримані.
З огляду на наведене, з урахуванням пояснень ОСОБА_6 щодо обставин можливого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає достатнім застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 тимчасовий арешт терміном на 30 діб, оскільки такий термін достатній для надходження запиту від компетентних органів Російської Федерації.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню частково.
Керуючись статтями 1, 2, 11, 16 Європейської конвенції про видачу правопорушників (Париж, 13 грудня 1957 року), статтями 376, 395, 582, 583 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури № 9 ОСОБА_5 про застосування тимчасового арешту щодо ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ) задовольнити частково.

Застосувати до громадянина Російської Федерації ОСОБА_6 ( ОСОБА_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасовий арешт терміном 30 діб у Київському слідчому ізоляторі до надходження запиту про його видачу від компетентних органів Російської Федерації.

Строк тимчасового арешту рахувати з 15 години 00 хвилин 22 серпня 2018 року з моменту затримання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Київську місцеву прокуратуру № 9.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а особою, до якої застосований тимчасовий арешт, в цей же строк з моменту вручення їй копії даної ухвали.

Слідчий суддя: