ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 348/2203/17

Провадження № 1-кп/348/108/18

11 травня 2018 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

потерпілих: ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представника потерпілих-адвоката: ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000162 за обвинувальним актом від 30.10.2017 року щодо обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Назавизів, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, з вищою освітою, працюючого по тимчасових заробітках, не судимого, громадянина України,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 , керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 .

Злочин ним вчинено при наступних обставинах:

17.05.2017 р. приблизно о 11 год. 00 хв., в світлу пору доби, суху погоду, водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався прямою ділянкою автодороги Н-09 «Мукачево Львів», км. 266+300, що по вул. Рамішвілі у м. Надвірна Івано-Франківської області, у напрямку до м. Львів. Проїзна частина вул. Рамішвілі у даному місці має по одній смузі для руху у кожному напрямку. У цей час, попереду автомобіля «NISSAN QASHQAI», лівим краєм зустрічної смуги руху у попутному напрямку рухався велосипедист ОСОБА_10 , який розпочав виконання маневру повороту праворуч, рухаючись зліва направо по напрямку руху автомобіля. Водій автомобіля «NISSAN QASHQAI» ОСОБА_5 , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, рухаючись зі швидкістю більше 89 км/год., що значно перевищувала максимально-допустиму швидкість для даної ділянки дороги - 60 км/год., сам поставив себе в такі умови, що маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_10 на відстані, яка була достатньою для зупинки автомобіля шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування за умови, якщо б він рухався із допустимою у населених пунктах швидкістю 60 км/год., своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля аж до його зупинки, унаслідок чого вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 .

При цьому водій ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 1.10. в частині визначення поняття "небезпека для руху" - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися;

п. 2.3., в якому зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

п. 12.3., який зобов`язує водія в разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди;

п. 12.4., в якому зазначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год;

п. 12.9., який вказує, що водієві забороняється:

б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

У результаті порушення обвинуваченим ОСОБА_5 Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинув ОСОБА_10 від відкритої черепно-мозкової травми з забійною раною та крововиливами в м`які тканини голови в ділянках голови, переломом кісток основи та склепіння черепа, під оболонки, в речовину та шлуночки головного мозку, яка ускладнилася набряком та стисненням головного мозку.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину у повному обсязі при обставинах, викладених в обвинувальному акті, суду пояснив, що 17.05.2017 р. приблизно о 11 год. 00 хв. він рухався на своєму автомобілі марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ділянкою автодороги Н-09 «Мукачево Львів», що в м. Надвірна по вул. Рамішвілі, Івано-Франківської області, у напрямку до м. Львів. У цей час, попереду нього, лівим краєм зустрічної смуги руху у попутному напрямку рухався велосипедист ОСОБА_10 , який розпочав виконання маневру повороту праворуч, рухаючись по напрямку руху його автомобіля. Він проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку яка склалася, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, при цьому рухаючись зі швидкістю більше 89 км/год., та своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля аж до його зупинки, унаслідок чого вчинив наїзд на велосипедиста ОСОБА_10 .

Внаслідок порушенням ним Правил дорожнього руху України відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої велосипедист ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких помер.

У вчиненому щиро розкаявся та запевнив суд, що подібного більше не повторить. Просить суворо не карати та обрати покарання, не пов`язане з позбавленням волі. Ним повністю відшкодовано завдану шкоду потерпілим, які не мають до нього жодних претензій матеріального та морального характеру. Тому просить цивільний позов залишити без розгляду. Просив застосувати відносно нього ЗУ "Про амністію у 2016 році", наслідки застосування якої йому відомі.

Потерпіла ОСОБА_7 в судовом засіданні пояснила, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки завдану шкоду їй відшкодовано повністю, просить обвинуваченого суворого не карати. Цивільний позов просить залишити без розгляду. Не заперечує щодо звільнення обвинуваченого від призначеного покарання внаслідок ЗУ "Про амністію у 2016 році".

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Завдану шкоду їй відшкодовано повністю. Просить обвинуваченого суворого не карати. Не заперечує щодо звільнення обвинуваченого від призначеного покарання внаслідок ЗУ "Про амністію у 2016 році".

Суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши перед цим, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції не має, їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю.

Його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_10 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, його поведінку до і після вчинення злочину, відношення до вчиненого злочину та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Як пом`якшуючі його вину обставини суд врахував: щире каяття у вчиненому, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнає свою вину, щиро розкаявся перед судом, давав послідовні визнавальні показання, шкодує про вчинене, відразу після вчинення злочину надав матеріальну допомогу сім`ї потерпілих та просив у судовому засіданні вибачення у потерпілих, а також повне відшкодуванння завданої шкоди.

Обставини, які б обтяжували покаранння обвинуваченого судом не встановлено.

Крім того суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 є раніше не судимим та не притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив тяжкий злочин з необережності, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному диспансері та психоневрологічній лікарні, не страждає алкоголізмом та не потребує примусового лікування, а також те, що він має на утриманні неповнолітнью дитину, відносно якої не позбавлений батьківських прав.

Згідно довідки Служби у справах дітей Надвірнянської РДА від 21.02.2018 р. № М-19/20 ОСОБА_5 не позбавлений батьківських прав відносно своєї дочки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно висновків досудової доповіді від 22.12.2017 р., підготовлених відділом пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення волі або без обмеження на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого суд при призначенні покарання враховує неумисну форму вини обвинуваченого та його поведінку в судовому засіданні, яка свідчить про прагнення винного згладити наслідки вчиненого ним суспільно небезпечного діяння, а тому суд приходить до висновку про призначення покарання в межах мінімальної санкції статті за цей вид злочину, передбаченого Особливою частиною КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого суд не вбачає підстав для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На думку суду дане покарання є необхідним і достатнім для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів і що цілком відповідає тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений подав заяву про застосування ЗУ "Про амністію у 2016 році".

Прокурор та потерпілі в судовому засіданні не заперечили проти застосування до ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України, на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

У ст. 3 вказаного Закону зазначено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810-VIIІ. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно (ст. 13 названого Закону).

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким, або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
в) особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що на утриманні у обвинуваченого є неповнолітня дитина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно якої він не позбавлений батьківських прав, що підтверджується копією свідоцтва про народження та довідкою служби у справах дітей Надвірнянської райдержадміністрації Івано-Франківської області області.(а.с. 107-108).

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є необережним злочином, який не є особливо тяжким. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 17.05.2017 року, тобто до дня набрання чинності (07.09.2017 р.) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до нього не застосовувалась, обтяжуючих обставин не має.

За таких обставин, суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», останній письмовою заявою від 11.05.2018 року підтвердив, що не заперечує проти застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 р., наслідки застосування цього закону йому зрозумілі, а тому він підлягає звільненню від відбування основного та додаткового покарання.

Цивільний позов ОСОБА_7 про стягнення матеріальної та моральної шкоди слід залишити без розгляду згідно її заяви від 11.05.2018 р.

Окрім цього, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Тому процесуальні витрати за проведення експертиз Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України на загальну суму 3559,32 грн. покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 .
Питання речових доказів слід вирішити керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

В ході судового розгляду встановлено, що автомобіль марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_12 , жительці с. Гвізд, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, а тому згідно п. 9 ст. 100 КПК України, дане майно необхідно повернути їй як власнику.

На підставі вищевикладеного, п. "в" ст. 1 ЗУ «Про амністію в 2016 році», керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання три роки позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Звільнити ОСОБА_5 від відбуття призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без рогляду.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в розмірі 3559 грн. 32 коп.
Речовий доказ по справі: автомобіль марки «NISSAN QASHQAI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зберігається на території Надвірнянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області повернути власнику ОСОБА_12 .

Речовий доказ по справі: велосипед, який зберігається на території Надвірнянського відділу поліції ГУ Національної поліції в Івано-Франківській області повернути ОСОБА_7 .

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1