УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2018 року

м. Київ
справа № 740/121/15
провадження № 51-5812ск18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2018 року в межах кримінального провадження № 0001478 за обвинуваченням
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігові, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК.
Суть питання
За вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 листопада 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 115 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 02 березня 2018 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 , посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати постановлені щодо нього судові рішення, а кримінальне провадження закрити.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Згідно з ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Однак, всупереч наведеним положенням процесуального закону, в своїй касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 наводить доводи щодо невідповідності, на його думку, обвинувального акту щодо нього вимогам ст. 290 КПК, при цьому засуджений не зазначив, яких саме порушень допустилися суди першої та апеляційної інстанцій, розглядаючи кримінальне провадження щодо нього. Також засуджений не вказав, як допущені судами порушення вплинули на законність й обґрунтованість постановлених у кримінальному проваджені судових рішень, та чому ці порушення слід відносити до безумовних підстав для скасування касаційним судом вироку та ухвали, відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 404, 412-414, 419 цього Кодексу.
Крім того, касаційна скарга засудженого містить посилання, що стосуються неповноти судового розгляду та заперечень правильності встановлених фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Суд касаційної інстанції відповідно до ст. 433 КПК переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування й недотримання положень ст. 427 КПК, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Також, в порушення вимог ч. 5 ст. 427 КПК, засуджений до поданої ним касаційної скарги не долучив копію оскаржуваної ним ухвали апеляційного суду.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, Верховний Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити скаргу без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху і встановити йому строк для усунення недоліків п`ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3