У х в а л а
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2018 року сел. Підволочиськ

Слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув клопотання сторони кримінального провадження т.в.о. заступника начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, з незакінченою середньою освітою, студента 2-го курсу Підволочиського професійного ліцею, раніше не судимого, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000098 від 18 квітня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

Клопотання надійшло до суду 20 квітня 2018 року.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку начальника Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури, т.в.о. заступника начальника СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області, завідувача сектором опіки, піклування, усиновлення служби у справах дітей Підволочиської РДА, підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника, слідчий суддя
в с т а н о в и в :
Т.в.о. заступника начальника CВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області за погодженням з начальником Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просила задовольнити та мотивувала тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, та те що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на малолітнього потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того зазначила, що ОСОБА_4 на даний час проживає без реєстрації у с. Іванівка Підволочиського району, разом із батьком. Матір підозрюваного проживає у АДРЕСА_2 , що може спонукати підозрюваного змінити місце проживання.

Підозрюваний просив суд відмовити у задоволенні даного клопотання.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечив, вважає що стороною обвинувачення не наведено доказів наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України.

Завідувач сектором опіки, піклування, усиновлення служби у справах дітей Підволочиської РДА просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки останній по місцю навчання характеризується позитивно.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, виходячи з того, що 18 квітня 2018 року близько 18:15 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на березі річки Збруч, в с. Рожиськ Підволочиського району Тернопільської області, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, керуючись єдиним злочинним умислом, спрямованим на насильницьке задоволення статевої пристрасті неприроднім способом, використовуючи безпорадний стан малолітнього потерпілого ОСОБА_5 , який внаслідок малолітства не міг усвідомлювати сутність та значення вчинюваних щодо нього дій, діючи умисно, з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним шляхом, застосовуючи насильство до малолітнього ОСОБА_5 , що виразилося у стисненні його рук, щоби він не зміг рухатись та втекти, зняв з ОСОБА_6 та з себе білизну та вступив з ним у статеві відносини неприроднім способом, а саме анально-генітальним шляхом.
За вказаним фактом 18 квітня 2018 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер №0000098.

19 квітня 2018 року о 03.21 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порядку ст. 208 КПК України затримано. Також 19 квітня 2018 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України.

На думку слідства, вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив про факт вступу ОСОБА_4 з ним у статеві зносини неприроднім способом; показаннями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які являються родичами малолітнього ОСОБА_5 , які повідомили, що 18.04.2018 року, близько 19:00 год. ОСОБА_5 повернувся додому та розповів про факт вступу з ним у статеві зносини неприроднім способом гр. ОСОБА_4 . Крім цього, вони повідомили, що під час огляду заднього проходу (анального отвору) ОСОБА_5 ними були виявленні тілесні пошкодження та кров; довідкою лікаря-хірурга Підволочиської КЦРЛ від 19.04.2018 року, згідно якої під час огляду заднього проходу (анального отвору) ОСОБА_5 були виявленні тілесні пошкодження.
Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка визначається з урахуванням тяжкості вчиненого злочину чи кримінального проступку та характеристики підозрюваного, обвинуваченого. Для цього встановлюється наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення й відповідно їй повідомляється про підозру у вчиненні конкретного кримінального правопорушення; 2) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може перешкоджати будь-яким чином здійсненню кримінального провадження або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення того, у якому він підозрюється, обвинувачується. Зазначене повинно підтверджуватися матеріалами кримінального провадження, зокрема, показаннями свідків, потерпілих, отриманою інформацією в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій тощо; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Окрім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються та довести, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Надаючи оцінку доводам органу досудового розслідування в частині обґрунтованості підозри, слідчий суддя виходить з наступного.

З рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, №182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити правопорушення, прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.

В свою чергу, як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та «непрямих» свідків батьків потерпілого у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені у клопотанні ризики слідчий обґрунтовує лише тим, що підозрюваний усвідомлює, яке покарання до нього може бути застосовано, тобто реальне позбавлення волі на строк від 10 до 15 років.

Частиною 2 статті 177 КПК України регламентовано, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, слідчий суддя враховує, що фактичні підстави застосування запобіжних заходів - це наявність системи незаперечних доказів вчинення відповідною особою кримінального правопорушення.

В той же час, системний аналіз положень Глави 18 КПК України в поєднанні з практикою Європейського суду з прав людини вказують на те, що на достатність доказів про наявність ризиків визначених ст. 177 КПК України може вказувати наступне: про намір переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду можуть свідчити такі дані, як придбання проїзних документів, зняття з різного роду реєстраційних обліків, раптове звільнення з роботи, розпродаж майна тощо; про можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування може свідчити здійснення особою погрози, підкуп, умовляння свідків і потерпілих, схилення їх до дачі неправдивих показань; спроби викрадення, знищення, фальсифікації речових доказів і документів; вплив на спеціалістів та експертів тощо; про те, що особа може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється, обвинувачується, може свідчити наявність інформації, отриманої в результаті проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій про вчинення особою протиправної діяльності (підготовку до вчинення кримінального правопорушення, придбання предметів для вчинення злочинної діяльності), наявність попередніх судимостей, зв`язки з антигромадськими елементами, надходження до правоохоронних органів заяв та повідомлень про те, що особа здійснює підготовку до нового кримінального правопорушення.

Натомість, як вбачається з матеріалів, долучених до клопотання, підозрюваний ОСОБА_9 проживає без реєстрації в с. Іванівка Підволочиського району Тернопільської області, навчається в ДНЗ «Підволочиський професійний ліцей» з 01 вересня 2016 року по спеціальності «Слюсар з ремонту автомобіля; водій автотранспортних засобів категорії «В» (група №23, курс ІІ-ий), по місцю навчання характеризується позитивно.

Крім того, суд звертає особливу увагу учасників процесу, що ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Тобто, фактичною підставою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність сукупності неспростовних доказів вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення. Одного лише зазначення в клопотанні про застосування запобіжних заходів обставин про те, що підозрюваний намагається чи намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду чи вчиняти інші дії, направлені на протидію розслідуванню, недостатньо. Зазначене повинне підтверджуватися відповідними матеріалами.

Враховуючи, вище зазначене, в сукупності з особою підозрюваного та обставинами кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків, визначених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають у тому, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, враховуючи характер даного кримінального правопорушення.

В той же час, слідчий суддя не сприймає як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи прокурора в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення «більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної поведінки та не запобіжить вищевказаним ризикам», що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування наявності ризиків - незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, та неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим, на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого.

В свою чергу, суд сприймає як переконливу позицію підозрюваного в частині його особи та факторів, які формують його репутацію враховуючи, що він має постійне місце проживання, є студентом ДНЗ «Підволочиський професійний ліцей», що виражає міцні соціальні зв`язки, в місці його знаходження.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначених п. 1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме наявності об`єктивних даних, які свідчать про те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та не доведеності у суді інших ризиків, які зазначені у клопотанні та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), вважає за необхідне у задоволенні клопотання про взяття під варту підозрюваного відмовити, та обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому покидати своє місце проживання в певний період доби, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, терміном на два місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленому судом ризику (підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити те, у якому підозрюється) та забезпечити виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст.1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 183, 193, 194, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем його проживання в АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до кабінету слідчого СВ Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області на кожну вимогу, для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, а також на кожну вимогу прокурора чи суду.

2) не залишати місце постійного проживання, що в АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду, на час досудового розслідування та судового розгляду в період доби з 15:00 год. по 08:00 год.

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) утриматись від спілкування з потерпілим ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_8 задля забезпечення від незаконного на них впливу.

Строк дії ухвали два місяці з дня її постановлення.

Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання Національній поліції за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Підволочиського відділу Кременецької місцевої прокуратури ОСОБА_10 .

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1