АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2563/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

представника власника майна ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника власника майна ФОП ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 ,та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 11 квітня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2018 року №758/3567/18 в офісному приміщенні ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на предмет, ззовні схожий на пістолет із маркуванням ME 9 № НОМЕР_1 , без дозвільних документів; три жорстких диски із комп`ютерного обладнання із наступним маркуванням «WD» 500 Gb c/n: 8SSH20A38371W1TB3BL2043; «WD» 500 Gbc/n: WCAYU2887035; «Samsung» c/n: 142811CL945304 ; грошові кошти у розмірі 20 150 грн.
Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність правових підстав для накладення арешту, та прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на зазначене у клопотанні майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, представник власника майна ФОП ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині накладення арешту на жорсткі диски та грошові кошти, вилучені під час обшуку 11.04.2018 у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 та постановити в цій частині нову ухвалу про відмову у накладенні арешту на зазначене майно.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про те, що клопотання слідчого не містить обґрунтувань того, яким чином виявлені жорсткі диски можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Апелянт стверджує, що під час обшуку вилучено три жорстких диски усупереч ухвали слідчого судді від 27.03.2018, оскільки зазначені диски не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання та зазначає про невідповідність жорстких дисків критеріям визначеним ст. 98 КПК України, оскільки вони не містять інформації про вчинені злочини. Додає, що постанова та клопотання слідчого не містять доказів того, що інформація на дисках має доказове значення.
Також апелянт вказує, що на дисках міститься інформація про господарську діяльність ФОП ОСОБА_10 з придбання реалізації продукції, яка повністю відображена в бухгалтерському обліку підприємця та слідчий під час обшуку мав можливість скопіювати наявну інформацію з жорстких дисків. Додає, що жорсткі диски є тимчасово вилученим майном, у зв`язку із чим строк винесення ухвали закінчився 20.04.2018, а тому майно підлягало поверненню його власнику.
Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що вилучення дисків призвело до зупинки ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_10 та слідчим суддею не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Далі в апеляційній скарзі адвокат вказує на те, що відповідно до пояснень слідчого жорсткі диски будуть направлені на експертизу, проте станом на час розгляду клопотання експертизи не призначено. Додає, що слідчим суддею безпідставно накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_6 , оскільки слідчим не доведено, що вони отримані від протиправної діяльності ФОП ОСОБА_10 , вилучені грошові кошти є власними коштами ОСОБА_6 та не стосується його господарської діяльності. Крім того, адвокат акцентує увагу на відсутності доказів про отримання грошових коштів саме від реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв.
У підсумку автор апеляційної скарги вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді та зазначає, що ухвала винесена з порушенням кримінального процесуального законодавства.
Заслухавши доповідь судді, думку представника власника майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вимоги апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування № 0005404, відомості про яке 22.12.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199 КК України, тобто виготовлення, зберігання, придбання, перевезення, пересилання, ввезення в Україну з метою використання при продажу товарів, збуту підроблених грошей, державних цінних паперів, білетів державної лотереї, марок акцизного збору чи голографічних захисних елементів та ч. 1 ст. 204 КК України, тобто незаконне виготовлення, зберігання, збут або транспортування з метою збуту підакцизних товарів.
Старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №7 ОСОБА_9 , звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 11 квітня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2018 року №758/3567/18 в офісному приміщенні ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_1 , яке ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року задоволено, проте з таким рішенням слідчого судді неможливо погодитися в частині накладення арешту на грошові кошти у розмірі 20 150 грн., з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Як вбачається з матеріалів провадження, старший слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 звертаючись до суду із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Так, відповідно до постанови про визнання речових доказів від 11 квітня 2018 року, майно, вилучене під час обшуку 11 квітня 2018 року в офісному приміщенні ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_1 , а саме предмет, ззовні схожий на пістолет із маркуванням ME 9 № НОМЕР_1 , без дозвільних документів; три жорстких диски із комп`ютерного обладнання із наступним маркуванням «WD» 500 Gb c/n: 8SSH20A38371W1TB3BL2043; «WD» 500 Gbc/n: WCAYU2887035; «Samsung» c/n: 142811CL945304, визнано у даному кримінальному провадженні речовими доказами.
Враховуючи те, що майно, зазначене у вказаній постанові набуло статусу речового доказу, колегія суддів дійшла висновку про відповідність клопотання вимогам ст. 171 КПК України та достатність правових підстав для його задоволення в цій частині, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги стосовно того, що клопотання слідчого не містить обґрунтувань того, яким чином виявлені жорсткі диски можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та невідповідність жорстких дисків критеріям визначеним ст. 98 КПК України, слід визнати непереконливими.
Посилання апелянта на те, що жорсткі диски не містять інформації про вчинені злочини, колегія суддів визнає передчасними, оскільки дані обставини не є предметом розгляду у даному судовому засіданні, проте підлягають перевірці на досудовому розслідуванні, як і твердження апелянта з приводу того, що на дисках міститься інформація про господарську діяльність ФОП ОСОБА_10 з придбання реалізації продукції, яка повністю відображена в бухгалтерському обліку підприємця.
Твердження адвоката про те, що вилучення дисків призвело до зупинки ведення господарської діяльності ФОП ОСОБА_10 , не може бути визнано обґрунтованим, оскільки застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, зокрема арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступень втручання, що у цьому випадку і мало місце, з огляду на ненадання апелянтом, всупереч вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, відомостей про повне блокування роботи товариства.

Посилання адвоката на незаконність вилучення жорстких дисків, слід визнати непереконливими, з урахуванням вимог п. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України, відповідно до якої забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, що має місце у даному випадку.
Посилання апелянта на порушення слідчим суддею строку розгляду клопотання про тимчасово вилучене майно, заслуговують на увагу, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 173 КПК України, проте не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить. З цих же підстав не заслуговують на увагу і твердження адвоката про те, що станом на час розгляду клопотання експертизи у справі не призначено.

Доводи апеляційної скарги в частині необґрунтованості накладення арешту на грошові кошти у розмірі 20 150 грн., знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, з урахуванням того, що постанова про визнання речових доказів від 11 квітня 2018 року не містить посилань на визнання речовим доказом у даному кримінальному провадженні грошових коштів у розмірі 20 150 грн., у зв`язку із чим ухвала слідчого судді в цій частині підлягає скасуванню.
Інші доводи апеляційної скарги, з урахуванням наведеного, не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника власника майна ФОП ОСОБА_6 , - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 20 квітня 2018 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 11 квітня 2018 року, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2018 року №758/3567/18 в офісному приміщенні ФОП « ОСОБА_6 » за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 20 150 грн.
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4