Справа 688/1763/18
№ 1-в/688/104/18
Ухвала
Іменем України
14 вересня 2018 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника органу виконання покарань ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м.Шепетівка в режимі відеоконференції клопотання засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Свердловськ Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт
встановив:
Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у виді виправних робіт на підставі ст. 82 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що він на даний час відбув більше 2/3 строку покарання, характеризується позитивно, за сумліне ставлення до праці та зразкову поведінку заохочувався, приймає участь у громадському житті відділення, працевлаштований та до праці ставиться сумлінно, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, із заробітку відшкодовує збитки, заподіяні злочином.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити, оскільки згідно наданих матеріалів засуджений відбув необхідну частину покарання у виді позбавлення волі, характеризується з позитивної сторони, вважає, що ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання, посилаючись на те, що поведінка засудженого протягом усього строку відбуття покарання не була стабільною, участі в ПДВВ ОСОБА_5 не приймає, в житті ради колективу засуджених та самодіяльних організаціях, що стимуюють правослухняну поведінку, участі також не бере, а тому поведінка останнього не свідчить про те, що він став на шлях виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання заперечив, посилаючись на те, що засуджений та його захисник не довели, та в матеріалах справи відсутні докази того, що засуджений став на шлях виправлення.
Заслухавши у судовому засіданні засудженого та його захисника, представника виправної колонії, зясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи та щоденника індивідуальної роботи із засудженим, суд дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити.
Згідно з ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.
Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення і відбув визначену законом частину покарання встановленого вироком суду.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2009 року за ч.3 ст. 153, ч.4 ст. 152, ст. 304, ч.1 ст. 70 КК України на строк 12 років позбавлення волі.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.02.2016 року зараховано засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду від 14.05.2009 року, за правилами, передбаченими ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 21.11.2008 року по 28.07.2009 року включно.
Початок строку: 14.05.2008 року. Кінець строку: 13.03.2020 року.
Згідно довідки ДУ «Шепетівська випрана колонія (№98)» станом на 13.06.2018 року невідбута частина покарання становить 1 рік 9 місяців, ОСОБА_5 відбув 2/3 строку покарання.
Відповідно до характеристики засуджений ОСОБА_5 з 25.11.2008 року утримувався в ДУ «СІЗО м. Хмельницького». За час утримання допустив 1 порушення вимог режиму утримання, за що до дисциплінарної відповідальності не притягувався, обмежились проведенням бесіди виховного характеру. Стягнень та заохочень не мав. З 12.08.2009 року відбуває покарання в ДУ «Шепетівська випрана колонія (№98)». Працевлаштований в майстерні установи по виготовленю єврорамок до вулика. До праці ставиться добре. За період відбування покарання характеризується посередньо, допустив 3 порушення режиму відбування покарання, які виражались у порушеннях розпорядку дня та трудової дисципліни, за що 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності адміністрацією колонії, в 1 випадку обмежились проведенням бесіди профілактично-виховного характеру. Стягнення погашені в установленому законом порядку. У відношенні до інших засуджених не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, не завжди має охайний вигляд. ОСОБА_5 участі в реалізації програм диференційованого виховного пливу не приймає, отримав свідоцтва за спеіальностями токар та верстатник деревообробних верстатів, участі у роботі самодіяльних організацій засуджених не приймає. Соціально-корисні зв`язки з рідними підтримує шляхом листування, особистих побачень, отримує від них посилки та передачі.
Надані характеризуючі дані ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» не достатні для переконання в тому, що засуджений став на шлях виправлення, суперечать іншим дослідженим матеріалам справи, а тому заміна невідбутої частини покарання засудженому при таких обставинах буде передчасною, з огляду на наступне.
Так, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про можливість застосування відносно особи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, а виправлення засудженого, яке підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.
Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання: виконання покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищення загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; придбання спеціальності; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, від вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор; неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.
Тоді як, ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; внесенням раціоналізаторських пропозицій і винахідницьких відкриттів; відсутність відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; виконанням норм виробітку; ставленням до майна, знарядь виробництва; прагненням придбати спеціальність або підвищити кваліфікацію; відсутність трудових порушень; суворим додержанням правил охорони праці і правил техніки безпеки та ін.
Проте, як вбачається з матеріалів справи, засуджений в період відбування покарання допускав 3 порушення вимог режиму утримання, за що 2 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності з послідуючими стягненнями у виді: попередження, що свідчить про небажання останнього ставати на шлях виправлення.
Згідно оцінок ступеню виправлення засудженого, останній майже за весь період відбування покарання задовільно дотримується вимог режиму відбування покарання, задовільно відноситься до праці, лише в 2017 році, як слідує із щоденника індивідуальної роботи із засудженим, змінив ставлення до праці, за що отримав оцінку добре.
З наданих у судовому засіданні пояснень засудженого вбачається, що він приймає участь в програмах диференційованого виховного впливу, оскільки покинув курити та відвідує церкву, про участь в ПДВВ писав відповідні заяви. Проте, такі пояснення засудженого в судовому засіданні спростовані поясненнями представника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 та письмовим повідомленням начальника ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_7 , згідно якого в матеріалах особової справи засудженого відомості про його участь в ПДВВ відсутні.
Крім того, спростовано у судовому засіданні пояснення засудженого ОСОБА_5 щодо неможливості участі в роботі самодіяльних організацій колонії, оскільки він працює, представником ДУ ОСОБА_4 . З пояснень останнього слідує, що працевлаштування засуджених не є перешкодою їх участь в роботі таких організацій, однак засуджений ОСОБА_5 участі у роботі самодіяльних організацій, що стимулюють правослухняну поведінку засуджених, раді колективу засуджених та виховних заходах, які проводяться в колонії, не приймає та бажання приймати не виявляв.
Згідно довідки ДУ «Шепетівська виправна колонія №98» у засудженого на виконанні є виконавчий лист на загальну суму 25000 грн. 00 коп., із заробітку утримано лише 828 грн. 36 коп., залишок становить 24171 грн. 64 коп., незважаючи на те, що протягом тривалого часу засуджений був працевлаштований та отримував заробіток. Із заявами про дострокове погашення такої заборгованості засуджений до бухгалтерії установи не звертався.
Посилання засудженого та його захисника на наявність чотирьох заохочень за добру поведінку і сумлінне ставлення до праці, та погашення на момент звернення до суду всіх застосованих до ОСОБА_5 стягнень, судом до уваги не приймаються, позаяк висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну для засудженого невідбутої частини покарання більш м`яким.
Дослідивши обставини справи та письмові докази, суд вважає, що матеріали справи в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України з огляду на те, що останній відбуває покарання за вчинення, в тому числі, особливо тяжких злочинів.
Крім того, висновок суду повинен ґрунтуватися і на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому. Так, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення, в тому числі особливо тяжких злочинів, за вироком суду вину у вчиненні яких не визнав.
Як вбачається із щоденника індивідуальної роботи із засудженим та пояснень представника колонії, комісією колонії з питань розгляду заохочувальних норм ОСОБА_5 було відмовлено 26.11.2014 року у переведені до ДСР, 23.03.2016 року у заміні покарання більш м`яким, а 17.03.2017 року в умовно-достроковому звільненні, як такому, що не довів своє виправлення.
Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення, чого в даному випадку не відбулося.
Таким чином, засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а тому суд дійшов висновку, що у клопотанні про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід відмовити.
З огляду на викладене, керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд -
ухвалив:
У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, у виді виправних робіт - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1