Дата документу 09.07.2018
Справа № 501/1960/17
У Х В А Л А
09 липня 2018 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, який має неповну середню освіту, не працює, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:
20 травня 2005 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.ст.185 ч.3, 185 ч.4, 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі;
12 квітня 2006 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.190 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі;
25 вересня 2008 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.190 ч.2 КК України до 3 років позбавленні волі;
26 травня 2011 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.ст.309 ч.1, 395 КК України до 6 місяців арешту;
14 лютого 2012 року Малиновським районним судом м.Одеси за ст.15, ст.185 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;
30 липня 2013 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.185 ч.3 КК України до 1 року позбавлення волі;
17 січня 2015 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.15 ч.3, ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі;
13 липня 2016 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.185 ч.2 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.3 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Іллічівського міського суду Одеської області знаходяться зазначені кримінальні провадження.
ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 31.03.2017 року він та невстановлена особа, за попередньою змовою між собою, умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна проникли до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , звідки відкрито, погрожуючи неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито викрали майно, що належить ОСОБА_7 , на загальну суму 4500 гривень.
11.04.2017 року ОСОБА_5 та невстановлена особа, за попередньою змовою між собою, умисно, із корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна проникли до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_7 , звідки таємно викрали майно, що належить ОСОБА_11 , на загальну суму 5300 грн.
12 травня 2017 року, приблизно, о 14 годин 10 хвилин, ОСОБА_5 умисно, з метою перевірки можливості проникнення за допомогою інструментів до закритого приміщення незаконно проник до квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_8 .
ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб (ст.185 ч.3 КК), та у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з погрозою насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло (ст.186 ч.3 КК), незаконному проникненні до житла (ч.1 ст.162 КК).
В порядку ст.208 КПК України обвинувачений не затримувався.
Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 02 січня 2018 року до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалами цього ж суду від 28 лютого 2018 року, 24 квітня 2018 року та 24 травня 2018 року запобіжний захід було продовжено.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , який підтримує державне обвинувачення в суді, заявив про необхідність розгляду судом питання щодо доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою.
Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_4 заперечували проти продовження обвинуваченому запобіжного заходу, захисник заявив клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України суд незалежно від наявності клопотань зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Суд вважає, що запобіжний захід обвинуваченому слід продовжити.
Судом встановлено, що докази, перелічені в реєстрі матеріалів кримінальних проваджень, доданих до обвинувальних актів:
а) доводять наявність обставин, передбачених п.1 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінальних правопорушень.
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений частково визнав себе винним у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень та показав, що він є причетним до вчинення деяких з них;
б) доводять наявність обставин, передбачених п.2 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме що обвинувачений може переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення та що ці ризики не зменшилися.
Так, під час досудового розслідування обвинувачений переховувався від органів досудового розслідування та постановою слідчого був оголошений у розшук, у обвинуваченого відсутнє постійне місце роботи та відсутні міцні соціальні зв`язки, обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів та ці судимості не зняті і не погашені.
Крім того, щодо обвинуваченого здійснюється інше кримінальне провадження про вчинення ним іншого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України;
в) доводять наявність обставин, передбачених п.3 ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а саме - особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту.
При вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд, відповідно до вимог ст.178 КПК України, враховує і інші обставини, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, його вік та задовільний стан здоров`я, незначну міцність його соціальних зв`язків в місті його проживання, про що свідчить відсутність у нього родини і утриманців, відсутність постійного місця роботи чи навчання, його незадовільний майновий стан, наявність непогашених судимостей, обвинувачення його у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої він обвинувачується, та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.
З тих саме обставин клопотання захисника не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 193-194, 196, 199, 314, 371-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 вересня 2018 року.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, передбачені ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя