печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 квітня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_3 ,

процесуального керівника у досудовому розслідуванні прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , поданою в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 та про зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
27.03.2018 до Печерського районного суду м. Києва від захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_3 надійшла скарга, яка передана слідчому судді ОСОБА_1 28.03.2018, по суті якої вбачається оскарження дій заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування № 0000915 від 18.05.2015, в якій адвокат просить зобов`язати Генерального прокурора України ОСОБА_7 вчинити дії щодо дотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування.

В обґрунтування своїх доводів суб`єкт оскарження вказує, що прокурором не забезпечено швидкого, повного та неупередженого розслідування, що призвело до недотримання розумних строків здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000915 від 18.05.2015, а відтак рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків здійснення досудового розгляду прийнято всупереч діючому кримінально-процесуальному законодавству, та у світлі норм Конституції України та практики ЄСПЛ.

У судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_3 просив задовольнити вимоги скарги та зобов`язати Генерального прокурора України ОСОБА_7 вчинити дії щодо дотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування
Прокурор ОСОБА_8 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення скарги, вказавши, що досудове розслідування здійснюється з дотриманням норм процесуального законодавства та з дотримання розумних строків його здійснення.
Вислухавши пояснення захисника, заперечення прокурора, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.
Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.
Відповідно до п. 9-1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.
Згідно ч.1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків з урахуванням того, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, та у такому відстоюванні прав останні є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, в ході судового розгляду, з огляду на те, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, установив таке.
У провадженні Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України перебуває кримінальне провадження № 0000915 від 18.05.2015 р., в якому органом досудового розслідування ОСОБА_5 визначено як підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України.
21.02.2018 адвокатом ОСОБА_3 , подано в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 скаргу від 07.02.2018 № 0702/1 щодо недотримання розумних строків прокурором під час досудового розслідування та незабезпечення права на справедливий і публічний судовий розгляд кримінального провадження № 0000915 від 18.05.2015.
Листом від 14.03.2018 № 14/2/1-34275-15 за підписом заступника Генерального прокурора ОСОБА_6 заявника повідомлено, що за результатами розгляду поданої ним скарги, обставини викладені у ній не знайшли свого об`єктивного підтвердження.
Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ч.1ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
В рішенні ЄСПЛ «Яременко проти України» суд зазначив, що розслідування скарг має бути незалежним, безстороннім, і при цьому компетентні органи повинні діяти зі зразковою сумлінністю.
У п. 33 Рішення ЄСПЛ у справі «Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands» від 27.10.1993 року та у п. 38 Рішення ЄСПЛ у справі «Аnkel v. Switzerland» від 23.10.1996 року закріплено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.
З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
Положеннями ст. 83 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Відповідно до положень ст. 308 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду.
Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, а слідчий суддя виключно в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції.
Разом з цим, поняття розумний строк досудового розслідування є оціночним і визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування кримінального правопорушення. Визначення розумного строку досудового розслідування залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність кримінального провадження, кількість слідчих (процесуальних) дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо.
Пунктом 9-1 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.
Частиною 3 статті 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.
Отже, з аналізу вищенаведених норм вбачається, що у пункті 9-1 частини 1статті 303 КПК України законодавцем передбачено оскарження процесуального рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, викладене саме у формі постанови.
Проте всупереч вказаному, адвокатом до матеріалів скарги не долучено процесуального рішення у формі постанови про відмову у задоволенні скарги на недотримання розумних строків під час досудового розслідування, з чого вбачається, що предмет оскарження в порядку п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, відсутній.
Наряду з вказаним, слідчий суддя приймає до уваги, що у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.
Так, прокурором у судовому засіданні повідомлено, що постановою старшого групи слідчих начальника слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту Міжнародно-правового співробітництва старшого радника юстиції ОСОБА_9 від 13.03.2018 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України зупинено, оскільки наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, враховуючи при цьому, що всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії, проведення яких можливе на території України.

Вказана постанова слідчого була предметом оскарження до слідчого судді, за наслідками розгляду якого 11.04.2018 ухвалою слідчого судді встановлено, що на час ухвалення слідчим постанови про зупинення досудового розслідування були вчинено всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії, проведення яких можливе на території України виконані, що було доведено стороною обвинувачення в судовому засіданні, а рішення слідчого спрямоване на забезпечення ефективності досудового розслідування, а також на те, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Варто зазначити, що зі змісту та вимог скарги вбачається, що адвокат намагається оскаржити рішення прокурора про зупинення досудового розслідування,в поза процесуальний спосіб, з метою зобов`язання його до вчинення конкретних дій, що спрямовані на завершення досудового розслідування, проте всі слідчі (розшукові) та процесуальні дії здійснюються послідовно, по мірі проведення комплексу інших необхідних слідчих (розшукових) дій з урахуванням обставин кримінального провадження, що кореспондується з нормами ст. 283 КПК України.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства слідчим суддею встановлено відсутність предмету оскарження та наряду з вказаним прокурором доведено, що досудове розслідування кримінального провадження здійснюється з дотриманням відповідних вимог законодавства.
За таких обставини, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга з даного питання не підлягає задоволенню так, як у ході здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, у світлі норм п. 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, факт порушення прав підозрюваного та вимог КПК України, які цими нормами регламентуються на досудовому провадження суб`єктом оскарження установлений не був.
Керуючись ст. ст. 2, 9, 26, 83, 110, 280, 283,303-304,306-307,308, 309, 369-372,376 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність Генеральної прокуратури України у кримінальному провадженні № 0000915 від 18.05.2015 та про зобов`язання вчинити дії залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1