Справа №589/2889/16-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/585/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне легке тілесне ушкодження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 589/2889/16-к за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2018 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та мешканка АДРЕСА_1 , раніше не судима

звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

представника потерпілої адвоката ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

В поданій апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, оскільки суд не з`ясував належним чином питання наявності в діях ОСОБА_12 ознак складу більш тяжкого злочину, ніж вказано в обвинувальному акті, що підтверджується відповідними доказами, а також чи не вчинила вона інших злочинів, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази, які б це підтверджували. Крім того, обвинуваченою були надані суду підроблені медичні довідки, якими вона обґрунтовувала поважність причини неявки в судове засідання.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.03.2018 ОСОБА_12 звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК.

Відповідно до ухвали суду, ОСОБА_12 26.12.2015 близько 13-20 години, перебуваючи в районі магазину «Добродій» по пров. Красному в м. Шостка Сумської області, в ході сварки на фоні неприязних стосунків нанесла удар долонею правої руки в обличчя ОСОБА_9 , схопила її рукою за волосся та почала тягнути, внаслідок чого вона відчула сильний фізичний біль. Потім ОСОБА_9 вирвалась від обвинуваченої та відбігла на кілька метрів, однак ОСОБА_12 наздогнала потерпілу, схопила за волосся та почала наносити їй удари ногами по ногам та спині. Після цього ОСОБА_12 повалила ОСОБА_9 на землю та продовжила наносити чисельні удари ногами по різних частинах тіла потерпілої. Внаслідок вказаних дій потерпілій ОСОБА_9 були завдані легкі тілесні ушкодження.

Під час судового розгляду обвинуваченою ОСОБА_12 було подане письмове клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки вона повністю визнала свою вину у вчиненні злочину, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості та з моменту вчинення якого минуло два роки, а тому строки давності притягнення до кримінальної відповідальності скінчилися.

Розглянувши вказане клопотання, суд першої інстанції встановив підстави для його задоволення, оскільки з моменту вчинення ОСОБА_12 злочину минуло два роки, при цьому перебіг давності не зупинявся та не переривався, внаслідок чого вона була звільнена від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи потерпілої ОСОБА_9 та її представника ОСОБА_10 , які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати ухвалу суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, доводи прокурора ОСОБА_8 про залишення судового рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження на розгляді в Шосткинському міськрайонному суді Сумської області знаходився обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_12 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК.

06.03.2018 в ході судового засідання ОСОБА_12 звернулася до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК і ст.49 КК, яке обґрунтувала тим, що вона повністю визнала свою вину, вчинений нею злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості та з моменту його вчинення минуло два роки, внаслідок чого строки давності притягнення до кримінальної відповідальності скінчилися.

Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15.03.2018 вказане клопотання обвинуваченої задоволено та звільнено ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито. Своє рішення суд вмотивував тим, що злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, за вчинення якого строк притягнення до кримінальної відповідальності становить два роки, сама обвинувачена повністю визнала свою вину у вчиненні злочину та надала згоду на звільнення від кримінальної відповідальності. Крім того, перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачена від досудового слідства та суду не ухилялася, і даних про те, що вона вчинила новий злочин встановлено не було.

Також судом було враховано і думку потерпілої стосовно поданого обвинуваченою клопотання.

Такі висновки суду першої інстанції, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, відповідають як фактичним обставинам кримінального провадження, так і вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.

Так, приписами ч.1 ст.285, ч.ч.1 і 3 ст.286 КПК передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.288 КПК, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, а згідно ч.3 цієї норми закону, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Зокрема, ч.1 ст.49 КК встановлені строки, зі спливом яких з дня вчинення особою злочину і до дня набрання вироком законної сили вона звільняється від кримінальної відповідальності, одним із яких є: 1) два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, а згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як було зазначено вище, ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК, який згідно ст.12 КК є злочином невеликої тяжкості та, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, тому строк притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення такого злочину становить два роки.

Згідно матеріалів кримінального провадження злочин вчинений 26.12.2015, а з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності до суду ОСОБА_12 звернулася 06.03.2018, тобто зі спливом дворічного строку, при цьому перебіг давності не зупинявся та не переривався, а тому суд першої інстанції цілком обґрунтовано задовольнив клопотання обвинуваченої. При цьому, суд врахував думку потерпілої ОСОБА_9 , яка заперечила проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності, і дійшов правильного висновку, що незгода потерпілої сторони проти прийняття судом такого рішення є не підставою для відмови у задоволенні клопотання обвинуваченої, яка у свою чергу наполягала на його задоволенні, усвідомлюючи в повній мірі правові наслідки, що настануть для неї, зокрема те, що закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК не є реабілітуючою підставою.

Що стосується доводів апеляційної скарги потерпілої про наявність в діях ОСОБА_12 ознак складу більш тяжкого злочину, ніж вказано в обвинувальному акті, а також доказів, які це підтверджують, то вони не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки судовий розгляд проводився виключно в межах висунутого обвинувачення, а після звернення обвинуваченої з клопотанням про закриття кримінального провадження суд першої інстанції, як того вимагає кримінальний процесуальний закон, невідкладно його розглянув та задовольнив, не встановивши підстав для іншого.

Таким чином, за наслідками прийняття рішення про звільнення обвинуваченої ОСОБА_12 від кримінальної відповідальності суд першої інстанції був позбавлений процесуальної можливості здійснювати подальший розгляд кримінального провадження, з`ясовуючи, в тому числі ті обставини, на які посилається потерпіла.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги, що судом не з`ясовано чи не вчинила обвинувачена інших злочинів, оскільки матеріали судової справи не містять, а сторонами кримінального провадження не надано жодних доказів, які б про це свідчили і будь-яких клопотань з цього приводу від них не надходило.

Також є необґрунтованими твердження апеляційної скарги потерпілої ОСОБА_9 про надання обвинуваченою підроблених медичних довідок, оскільки ця обставина не знайшла свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду і призначення нового розгляду в суді першої інстанції, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі потерпілою, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2018 року відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4