АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/789/136/18 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2018 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах

апеляційного суду Тернопільської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Даною ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_10 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Зобов`язано підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, в межах строку досудового розслідування, а саме до 08 серпня 2018 року.

Згідно ухвали, слідчий суддя відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого виходив з того, що надані стороною обвинувачення докази не доводять наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В апеляційній скарзі прокурор Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням вогнепальної або холодної зброї чи іншого предмета спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Наголошує, що інкримінований злочин є тяжким і покарання за нього передбачено у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. Вважає, що ОСОБА_7 усвідомлюючи міру покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності. Наголошує, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено місце знаходження пістолета травматичної дії і про місце його знаходження відомо підозрюваному, що може спонукати до його знищення чи спотворення. Також стверджує, що підозрюваний підтримуючи дружні стосунки із іншими невстановленими учасниками нападу може через них впливати на свідків і потерпілих, схиляти їх до дачі неправдивих свідчень та затягувати строки досудового розслідування. У зв`язку цим вважає, що лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе запобігти вказаним ризикам, що передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, пояснення підозрюваного та міркування його захисника, які вважають ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів з`ясувала наступне.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

За змістом ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину підозрюваним, але не доведе наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і недостатність більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного з`являтися за першою вимогою до слідчого, прокурора та суду.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що наведені вимоги закону при вирішенні питання обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею були дотримані.

Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому перевірці в ході апеляційного розгляду не підлягає.

Як вбачається з матеріалів провадження прокурор не довів наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити хоча б одну з дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти відповідним ризикам, а тому слідчий суддя прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Такий висновок слідчого судді колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки слідчим суддею були враховані, визначені ст.178 КПК України обставини, а саме встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, проживає за місцем реєстрації, де позитивно характеризується, має постійне місце роботи.

Також, слідчим суддею, вірно враховано вимоги ст.184 КПК України, а саме необхідність доведення стороною обвинувачення конкретних обставин, які би свідчили про існування ризиків про які йдеться у клопотанні слідчого та подання суду доказів, що підтверджують ці обставини.

Однак, як вбачається з матеріалів провадження в ході судового розгляду сторона обвинувачення цих вимог закону не дотрималась, а довела лише те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

Апеляційна скарга прокурора в частині обґрунтування ризиків містить доводи, що аналогічні клопотанню слідчого від 18.06.2018 року і не містить даних про конкретні обставини провадження, які би спростовували правильність висновків слідчого судді.

Так, доводи апеляційної скарги прокурора про намір підозрюваного переховуватись від досудового розслідування та суду не підтверджені конкретними обставинами та спростовуються матеріалами провадження, з яких слідує, що підозрюваний ОСОБА_7 після його затримання 22.05.2018 року і відібрання пояснень, надалі перебував без будь-якого запобіжного заходу і на виклики слідчого та суду з`являвся без порушень.

Також, слід критично оцінити доводи прокурора про необхідність застосування домашнього арешту в зв`язку з потребою запобігти ризикам знищення речових доказів та впливу на свідків, оскільки з часу події кримінального правопорушення та відібрання пояснень у підозрюваного з цього приводу (22.05.2018 року) і до внесення клопотання про застосування запобіжного заходу (19.06.2018 року) минув майже місяць, що нівелює ефективність застосування запобіжного заходу для запобігання знищенню речових доказів. Також, згідно доданих до клопотання слідчого протоколів допиту потерпілих і свідків не вбачається даних про наявність впливу на них будь-яких осіб, в тому числі підозрюваного.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22 червня 2018 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала Апеляційного суду Тернопільської області є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2