Дата документу Справа № 310/1855/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/1855/17 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/879/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хотин Чернівецької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з ДУ «Вільнянська установа виконання покарань (№11)»,

ВСТАНОВИЛА:
обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Бердянського районного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року, яким його визнано винним та засуджено за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

До обвинуваченого ОСОБА_6 , до набрання вироком законної сили застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 18 серпня 2017 року.

Вирішена доля речових доказів у кримінальному провадженні.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений просить вищевказаний вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував дані про його особу, те, що він свою вину визнав, розкаявся, має на утриманні малолітню дитину.

Згідно з вироком суду, 12 грудня 2016 року приблизно о 06-00 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з комори у вказаному будинку таємно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: бензопилу «Vitals Master» вартістю 1000 гривен та болгарку «Craft» вартістю 650 гривен, а всього на загальну суму 1650 гривен.

Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 1650 гривень.

Крім того 21 грудня 2016 року приблизно о 05-00 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з комори вказаного будинку таємно, повторно викрав належні потерпілому ОСОБА_8 хлібопіч «Delfa» вартістю 450 гривень та мотокосу «Oleo Mac Sparta 25» серійний номер вартістю 1001 гривень, а всього на суму 1451 гривень.

Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1451 гривень.

Крім того, 26 лютого 2017 року приблизно о 08-00 годині, знаходячись в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу з коридору вказаного будинку таємно, повторно викрав належну ОСОБА_8 мікрохвильову піч LG білого кольору вартістю 800 гривень.

Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 800 гривень.

Крім того, в один із днів в середині квітня 2017 року приблизно о 10 годині, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з підсобного приміщення таємно повторно викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: два укомплектованих колеса з автомобіля «Нива» вартістю 900 гривень кожне загальною вартістю 1800 гривень.

Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1800 гривень.

Крім того, 25 квітня 2017 року приблизно о 09-00 годині, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, з підсобного приміщення, таємно, повторно викрав належне ОСОБА_8 майно - бензопилу Startex вартістю 1500 гривень.

Відразу після цього з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 1500 гривень.

Крім того, 03 травня 2017 року приблизно о 12-00 годині, знаходячись на території домоволодіння у АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав двужильний кабель довжиною 22 метри вартістю 12 гривень за один метр загальною вартістю 264 гривні.

Відразу після цього ОСОБА_6 з викраденим майном залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому майнову шкоду на загальну суму 264 гривні.

Крім того, 27 липня 2017 року близько 12-00 години, знаходячись біля будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 діючи умисно, перебуваючи на території вказаного домоволодіння, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу зайшов в будинок, звідки таємно, повторно викрав належний ОСОБА_8 DVD-плеєр ВВК DV417SI серійний номер DV299 вартістю 300 гривень, після чого зник з місця події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на загальну суму 300 гривень.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого і вважала вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Чинне кримінальне процесуальне законодавство зобов`язує суд дослідити усі докази у провадженні (які відповідають вимогам ст.84 КПК України) та надати ним відповідну оцінку у вироку, за винятком процесуальної процедури, передбаченої ч.3 ст.349 КПК України.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції цих вимог закону дотримався при розгляді даного провадження і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчинені вищевказаних правопорушень при викладених у вироку обставинах, правильно встановив фактичні обставини справи і правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України.

Доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого ніким з учасників провадження не оспорюється.

При призначенні покарання суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які Законом віднесені до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який в силу ст.89 КК України раніше не судимий, не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, за місцем проживання характеризується задовільно, свою вину у вчиненому визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, що судом визнано обставиною, що пом`якшує покарання. Обставиною, що обтяжує покарання, судом встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням фактичних обставин провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуванням.

Разом з цим, при визначені виду та строку покарання, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не в достатній мірі врахував фактичні обставини правопорушень та обставини, що пом`якшують покарання.

Так, згідно з матеріалами провадження, ОСОБА_6 раніше не судимий в силу ст.89 КК України, не працює, разом з цим, перебуває у цивільному шлюбі, має на утриманні малолітню дитину, вчинив кримінальні правопорушення середньої тяжкості, свою вину визнав, щиро покаявся, сприяв органу досудового розслідування у встановленні істини у справі, завдяки чому більшість з викраденого майна була повернута потерпілому, який є його батьком, та цивільний позов останнім не заявлявся, тяжких наслідків від дій обвинуваченого не настало.

Викладені обставини, на думку колегії суддів, дають підстави для призначення ОСОБА_6 не самого суворого покарання, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - у виді арешту, але на максимальний строк, та за ч.2 ст.185 КК України, з врахуванням кількості епізодів правопорушень, - самого суворого покарання - у виді позбавлення волі в межах санкції статті, але на мінімальний строк - 1 рік, з призначенням за сукупністю злочинів на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, та буде сприяти досягненню мети, визначеної у ст.50 КК України.

З врахуванням кількості вчинених епізодів правопорушень, а також того, що деякі з них були вчинені ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння, та у період, коли кримінальне провадження відносно нього вже перебувало на розгляді в суді, підстав для застосування положень ст.75 КК України і звільнення останнього від призначеного покарання з випробуванням колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Бердянського районного суду Запорізької області від 11 січня 2018 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України, в частині призначеного покарання, змінити.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.1 ст.185 КК України у вигляді арешту на строк 6 (шість) місяців; за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік; на підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, але з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4