Справа №576/1669/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/866/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000327 від 20.05.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

В мотивах до прийняття такого рішення суд першої інстанції зазначив, що згідно обвинувального акту потерпілим по цьому кримінальному провадженню визнано неіснуючу юридичну особу «Трьох-Анастасієвський кафедральний собор», що є порушенням ч.2 ст.291 КПК України. Також суд дійшов висновку, що зазначення в обвинувальному акті про те, що обвинувачений викрав майно особи, якої не існує, говорить про те, що обвинувачення є неточним і нечітким, негативно впливає на право обвинуваченого на захист, позбавляє його вибрати спосіб захисту і не дає зрозуміти суть самого обвинувачення. Крім цього, реєстр матеріалів досудового розслідування не містить даних про відкриття обвинуваченому матеріалів досудового розслідування.

У поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 просить оскаржену ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та призначити новий судовий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що на виконання вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті зазначено анкетні відомості про потерпілого та його представника із зазначенням конкретної адреси його проживання. При цьому посилання суду на відсутність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, жодної юридичної особи чи громадського формування з назвою «Трьох-Анастасієвський кафедральний собор», не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті та не порушує права учасників кримінального провадження. Поряд з цим прокурор вважає, що в порушення вимог ст.ст.314, 315 КПК України суд вийшов за межі питань, які мають вирішуватися судом під час підготовчого судового засідання, вдавшись до з`ясування та підтвердження правового статусу потерпілого. Крім цього, прокурор вважає жодним чином не вмотивованим висновок суду, яким же саме чином викладене в обвинувальному акті обвинувачення негативно впливає на право обвинуваченого на захист, позбавляє його вибрати спосіб захисту, і не дає суду зрозуміти суть самого обвинувачення. Також прокурор вказує, що невнесення до реєстру процесуальної дії відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному з технічних причин ніяким чином не позбавило ОСОБА_8 права на захист, в тому числі шляхом заявлення клопотань після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Крім вказаного, прокурор звертає увагу, що підготовче судове засідання судом було проведено за відсутності захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , який до початку засідання заявив клопотання про необхідність залучення адвоката для надання йому правової допомоги, що є порушенням вимог ч.1 ст.48, ч.2 ст.314 КПК України.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Згідно з ч.1 ст.48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залучений підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів даного провадження та звукозапису перебігу підготовчого судового засідання, зафіксованому на технічному носії інформації, в підготовчому судовому засіданні 26.07.2018 року обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про призначення йому захисника, на якому неодноразово наполягав впродовж всього судового засідання, вказуючи, що не розуміє суть питання, яке вирішується та бажає мати захисника протягом всього судового розгляду, просив відкласти засідання.

Виходячи з цього, прокурор також вважав необхідним відкласти розгляд підготовчого судового засідання на іншу дату.

Однак, всупереч клопотанню обвинуваченого та вимогам ст.ст.48, ч.2 ст.314 КПК України, не відклавши судове засідання і не прийнявши заходів до вирішення клопотання обвинуваченого про забезпечення його захистом, суд першої інстанції провів підготовче судове засідання та повернув обвинувальний акт прокурору, чим грубо порушив права обвинуваченого, що передбачені ст. 42 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону при проведенні підготовчого судового засідання, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, а тому оскаржена ухвала суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню.

Крім того, відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже, повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Нормами кримінального процесуального законодавства, зокрема п.3 і п.5 ч.2 ст.291 КПК України, передбачено, що обвинувальний акт повинен містити у собі анкетні відомості кожного потерпілого та виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Як вбачається з ухвали, суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення про повернення обвинувального акту, послався на те, що в обвинувальному акті зазначено потерпілим «Трьох-Анастасієвський кафедральний собор», однак в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не міститься жодної юридичної особи чи громадського формування з такою назвою, а тому і виклад фактичних обставин справи та формулювання обвинувачення про те, що обвинувачений викрав майно особи, якої взагалі не існує, є неточним і нечітким, негативно впливає на право обвинуваченого на захист, позбавляє його вибрати спосіб захисту і не дає зрозуміти суть самого обвинувачення.

Проте, на думку колегії суддів, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна.

Так, відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Обвинувальний акт, згідно з п.3 ч.2 ст.283 КПК України є однією із форм закінчення досудового розслідування, тобто обвинувальний акт це підсумковий документ, яким визнається достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, засвідчується його завершення й надання доступу до матеріалів стороні захисту. Обвинувальний акт затверджується прокурором й одночасно з його переданням до суду вручається учасникам кримінального провадження під розписку, як це передбачено ст.293 КПК України. Для суду цей процесуальний документ є правовою підставою для призначення підготовчого судового засідання, судового розгляду, визначення його меж. Відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення і лише в його межах.

Формулювання обвинувачення, зазначене у обвинувальному акті відносно ОСОБА_8 , вказане з посиланням на фактичні обставини, які прокурор вважає встановленими і які відносяться до предмету доказування у кримінальному провадженні, складається з обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мету його вчинення, а тому перешкод для їх дослідження в суді не існує.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 згідно з обвинувальним актом негайно і детально проінформований про причини обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Надані обвинуваченому відомості достатні для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. Водночас, згідно з обвинувальним актом обвинуваченому ОСОБА_8 повідомлено всі деталі вчинення злочину, які можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінального провадження, адже саме з моменту доведення їх до відома останнього вони вважаються офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явлення йому обвинувачення.

В той же час, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції має право повернути обвинувальний акт прокурору з причин невідповідності саме процесуальним вимогам, однак не вправі на даній стадії вирішувати питання правильності формулювання обвинувачення, надавати юридичну оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Таким чином, суд першої інстанції повертаючи прокурору обвинувальний акт зі стадії підготовчого судового засідання вдався до оцінки фактичних обставин кримінального правопорушення, що є неприпустимим, а тому колегія судді також вважає зазначене порушення істотним, яке перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

З обвинувального акту також вбачається, що потерпілим по даному кримінальному провадженню визнано Трьох-Анастасієвський кафедральний собор, представником потерпілого визнано настоятеля собору ОСОБА_9 . На виконання вимог п.3 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті стороною обвинувачення зазначено їх особисті (анкетні) дані.

Та обставина, що «Трьох-Анастасієвський кафедральний собор» відсутній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як юридична особа чи громадське формування, жодним чином не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті, не порушує права учасників кримінального судочинства.

Натомість, суд, в порушення вимог ст.ст.314, 315 КПК України, вийшов за межі питань, які мають вирішуватися судом під час підготовчого судового засідання, вдавшись до з`ясування та підтвердження правового статусу потерпілого, пославшись на вказані обставини.

В цьому аспекті колегія суддів зазначає, що специфічні функціональні ознаки потерпілого у кримінальному процесі пов`язані із реалізацією ним процесуальних прав. Саме завдяки статусу учасника процесу особа, яка фактично потерпіла від злочину, реалізує свої відповідні права і у рамках розгляду кримінальної справи доводить своє право на відшкодування шкоди.

На думку колегії суддів, відсутність юридичної особи «Трьох-Анастасієвський кафедральний собор», в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, не свідчить про наявність протиріч в обвинувальному акті чи неконкретність пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.

Також колегія суддів вважає, що недоліки до змісту реєстру матеріалів досудового розслідування, не перешкоджають здійсненню судового розгляду та носять формальний характер, які жодним чином не позбавили ОСОБА_8 права на захист, і, як вірно зазначив прокурор, в тому числі шляхом заявлення клопотань після ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Згідно з положеннями ст.314 КПК України суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо саме він не відповідає вимогам КПК України, а не додатки до нього, якими і є реєстр. Тобто кримінальний процесуальний закон не визначає наявність недоліків, неповноту та неправильність даних реєстру матеріалів досудового розслідування як підставу для повернення обвинувального акту прокурору.

Аналізуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що вказані судом першої інстанції підстави для повернення обвинувального акта прокурору є недостатніми.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акта у кримінальному провадженні № №0000327 щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а матеріали зазначеного кримінального провадження підлягають поверненню до суду першої інстанції для призначення нового розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 липня 2018 року про повернення прокурору обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, як такого, що не відповідає вимогам КПК України скасувати, а матеріали кримінального провадження №0000327 направити до Глухівського міськрайонного суду на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4