У Х В А Л А

31 липня 2018 року м.Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілої - ОСОБА_9

представника потерпілого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_11

під час судового засідання у кримінальному провадженні № 0000888 від 23.08.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, -

встановив:

Оскільки судовий розгляду по кримінальному провадженню не закінчений, а строк тримання під вартою щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 закінчується 04.08.2018 року, прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , кожному, міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні тяжких злочинів та злочину середньої тяжкості, а ОСОБА_6 , у вчиненні злочину середньої тяжкості, також наявності достатніх підстав вважати, що відносно цих обвинувачених продовжують існувати ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачені не мають міцних соціальних зв`язків, не мають постійного місця роботи, раніше судимі, при цьому ОСОБА_4 не має родини та утриманців. Також прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, в подальшому уточнивши в цій частині клопотання та просила обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_6 , якого підтримав захисник - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на менш суворий. Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просив змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на домашній арешт, а у разі продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити йому розмір застави. Щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 та обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_5 покладались на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 з приводу клопотання прокурора щодо продовження йому строку тримання під вартою покладався на розсуд суду, підтримав обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту та підтримав клопотання ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_8 , якого підтримав обвинувачений ОСОБА_5 , з приводу клопотання прокурора щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 покладався на розсуд суду та заперечив проти клопотання щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту посилаючись на невідповідність його вимогам ст.184 КПК України.

Потерпіла ОСОБА_9 та представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_11 підтримали клопотання прокурора, заперечивши проти клопотання захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає, що обраний щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою належить продовжити, задовольнивши клопотання прокурора, відмовивши у задоволенні клопотання прокурора щодо обвинуваченого ОСОБА_5 та клопотанні обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 .

Так, вирішуючи питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приймає до уваги характер обвинувачення, а саме те, що ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів (ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 121 КК України) проти власності та проти життя та здоров`я особи, злочину середньої тяжкості (ч. 2 ст. 146 КК України) проти волі особи, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винним. При цьому, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, працює неофіційно, не має міцних соціальних зв`язків.

Вирішуючи ж питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , суд приймає до уваги те, що він обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості (ч. 2 ст. 146 КК України) проти волі особи та оцінює тяжкість покарання, що йому загрожує. Суд також приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 хоча і є підприємцем, розлучений, має неповнолітню дитину, постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однак, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий, 01.11.2017 року ВолодимирВолинським міським судом Волинської області за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці (дане покарання відбув під час перебування у Київському СІЗО по даному кримінальному провадженні). Крім того, у провадженні Апеляційного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 129 КК України (злочини проти життя та здоров`я особи), ч. 1 ст. 398 КК України (злочин проти правосуддя). Щодо визначення обвинуваченому ОСОБА_6 розміру застави, то враховуючи обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні незаконного позбавлення волі, вчиненого щодо двох осіб, за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням йому фізичних страждань, суд згідно до положень п.1 ч.4 ст.183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.
У зв`язку з викладеним, на думку суду, ризики можливого переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також впливу на свідків, які ще не допитані судом у цьому кримінальному провадженні, є досить високими та продовжують існувати.

Вищезазначене свідчить про те, що підстав для зміни обраних щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжних заходів у виді тримання під вартою, які би свідчили про зменшення зазначених ризиків немає, а обрання щодо обвинувачених менш суворого запобіжного заходу, як просить обвинувачений ОСОБА_6 , може не забезпечити належну процесуальну поведінку під час судового провадження. З цих підстав позиція сторони обвинувачення про продовження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є переконливою, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд виходить із положень ст.184 КПК України щодо змісту клопотання та додатків до нього, які не були надані суду та вручені обвинуваченому та його захиснику, а тому залишає клопотання прокурора в цій частині без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд,-

постановив:
Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити, відмовивши у клопотанні захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 про застосування менш суворого запобіжного заходу та визначення при продовженні тримання під вартою розміру застави.

Запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у виді тримання під вартою залишити без зміни та вважати продовженим на 60 днів, до 28 вересня 2018 року, включно.

Клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_12 -Тьолушкіна