АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/2585/17 Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/125/К/18 Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2018 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції на ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року, якою було виправлено описку у вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2017р.; та апеляційну скаргу прокурора на вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000999 від 01.08.2017 року, щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, працюючої маляром-штукатуром ТОВ «Укрспецелектромонтаж», раніше, в порядку ст.89 КК України, не судимої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор - ОСОБА_7
захисник - ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі на ухвалу прокурор, ставить питання про скасування ухвали Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року, якою були внесенні виправлення описки у вироку щодо ОСОБА_6 від 22.12.2017 року.

Ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.01.2018 року виправлено описку у вироку від 22.12.2017 року Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, змінено резолютивну частину вироку щодо ОСОБА_6 , засудженої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, зазначена в наступній редакції:
« ОСОБА_6 визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень ».
Суд першої інстанції мотивував це тим, що у вироку від 22.12.2017 р. була допущена описка, а саме у резолютивній частині вироку, при описі призначеного ОСОБА_6 покарання, у вигляді п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень не зазначив « у вигляді штрафу», а зазначив лише розмір штрафу.

В апеляційній скарзі на вирок прокурор просить вирок суду скасувати, в частині призначеного покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Постановити свій вирок, яким призначити ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року ОСОБА_6 було визнаною винною та засудженою до покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Питання з речовими доказами вирішено.
ОСОБА_6 визнано винною та засуджено за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за наступних обставин.
14.05.2017 року приблизно о 13.00 годині, перебуваючи за місцем свого мешкання адресою: АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_9 ., з яким вона була раніше знайома, розпивала спиртні напої. В ході розпиття спиртних напоїв ОСОБА_9 залишився спати в квартирі ОСОБА_6 . Після чого в період часу з 20.00 по 21.00 год 14.05.2017 року ОСОБА_6 , знаходячись за місцем свого мешкання, в приміщенні кімнати вказаної квартири виявила мобільний телефон «Nokia» моделі C2-01 чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , з картою пам`яті об`ємом 1 Gb, формату «micro SD» та SIM карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 .
Після чого у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою подальшого продажу та отримання матеріальної вигоди, реалізуючи який, вона, достовірно знаючи, що вказане майно належить ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, викрала мобільний телефон «Nokia» моделі C2-01 чорного кольору, імеі: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2901 від 02.09.2017 року становить 296,00 гривень з картою пам`яті об`ємом 1 Gb формату «micro SD», вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2901 від 02.09.2017 року становить 43,75 гривень та SIM карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_2 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2901 від 02.09.2017 року не визначалась, оскільки відсутня методична література по оцінці стартових пакетів, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 339,75 гривень.

В обґрунтування доводів скарги на ухвалу суду, прокурор посилається на її незаконність, з тих підстав, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону, так як питання щодо неправильного застосування норм кримінального закону при призначенні покарання, допущеного судом першої інстанції, віднесено до компетенції суду апеляційної інстанції і не є опискою, яка може бути виправлена судом самостійно.
Окрім того, вищезазначена ухвала була постановлена судом без участі прокурора, що підтримував державне обвинувачення в суді першої інстанції у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 185 КК України та без належного повідомлення про розгляд у судовому засіданні питання про виправлення описки.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги на вирок суду прокурор вважає, що вирок суду необхідно скасувати з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильним тлумаченням закону України про кримінальну відповідальність, яке суперечить його точному змісту.
Прокурор вказує, на те, що в мотивувальній частині вироку, ОСОБА_10 було визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та суд визнав необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів покарання у виді штрафу, однак у резолютивній частині вироку суд зазначив лише розмір обраного покарання п`ятдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та не визначивши при цьому його вид.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор підтримала вимоги апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції, просила вирок суду та ухвалу скасувати.
Захисник ОСОБА_8 при апеляційному розгляді стосовно апеляційної скарги прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції покладались на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду Дніпропетровської області, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши технічний запис судового засідання в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Згідно технічного запису судового засідання, журналу судового засідання та вироку суду, обвинувачена ОСОБА_6 при розгляді кримінального провадження повністю визнала себе винною у скоєному кримінальному правопорушенні і не оспорювала фактичні обставини та кваліфікацію її дій.
На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, докази не досліджувалися.
Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Суд апеляційної інстанції вважає, такими, що підлягають частковому задоволенню доводи апеляційної скарги прокурора в тій частині, що вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2017 року, щодо ОСОБА_6 постановлений з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Відповідно до вимог ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 413 КПК України неправильне застосування закону України відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є не застосування судом закону, який підлягає застосуванню.
Так, вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року ОСОБА_6 було визнаною винною та засудженою до покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу, у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Окрім того, ухвалою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року, на підставі ст. 379 КПК України, судом були внесені виправлення в резолютивну частину зазначеного вироку та зазначено, що з урахуванням того, що суд визнав ОСОБА_6 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначив їй покарання у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Суд апеляційної інстанції вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора про те, що вирок суду ухвалено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у резолютивній частині обвинувального вироку підлягають зазначенню зокрема покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.
Верховним Судом України у п. 29 Постанови його Пленуму від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» було висловлено правову позицію щодо необхідності визначення покарання у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру, при цьому у резолютивній частині обвинувального вироку повинні бути зазначені вид і розмір не тільки основного, а й додаткового покарання, призначеного засудженому за кожний злочин, а також за сукупністю злочинів або вироків.
Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Як убачається з мотивувальної частини вироку, ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та суд визнав необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів покарання у виді штрафу.
Разом з тим, у резолютивній частині вироку суд зазначив лише розмір обраного покарання 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850 гривень, не визначивши при цьому його вид, що є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та згідно ст. 409 КПК України є підставою для скасування судового рішення.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку , що при ухвалені судового рішення, щодо ОСОБА_6 суд першої інстанції істотно порушив вимоги кримінально - процесуального закону, що є підставою для скасування вироку суду, з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції, також вважає, такими, що підлягають частковому задоволенню доводи апеляційної скарги прокурора в тій частині, що ухвала суду від 15.01.2018 року про виправлення описки в ухвалі Інгулецького районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.12.2017 року, щодо ОСОБА_6 постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 379 КПК України суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номера і дати документа, найменування сторони, прізвища особи тощо).

Отже, виправлення допущених у вироку та ухвалі описок чи арифметичних помилок допускається, якщо при цьому не зачіпається суть цих судових рішень.
Зазначених вимог Закону суд першої інстанції не дотримався, оскільки в ухвалі про виправлення описки фактично визначив вид призначеного покарання.

Таким чином, судом першої інстанції при постановленні ухвали не враховано,

що зазначені в ухвалі помилки суду не відносяться до очевидних арифметичних або технічних помилок, тому суд апеляційної інстанції вважає, що доводи прокурора про незаконність постановленої судом ухвали про виправлення описки, в частині призначеного покарання є обґрунтованими.

Зважаючи на те, що ухвала Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року про виправлення описки у резолютивній частині вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року є невід`ємною частиною вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року, тому вона також підлягає скасуванню, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону.

Виходячи з загальних засад кримінального провадження, а саме: з вимог ст. ст.7, 20, 26 КПК України, оскаржувана ухвала та вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції, а апеляційні скарги прокурора, підлягають частковому задоволенню.

Зважаючи на те, що обвинувачена ОСОБА_6 в судове засідання суду апеляційної інстанції на 13 березня 2018 року, на 27 березня 2018 року, на 28 березня 2018 року, на 17 квітня 2018 року, на 24 квітня не з`явилася, незважаючи на ту обставину, що повідомлялася апеляційним судом належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження, місце її проживання на теперішній час не встановлено.
Відповідно до ч. 4 ст. 401 КПК України обвинувачена підлягає обов`язкову виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь.
Прокурором при розгляді даного кримінального провадження в суді апеляційної інстанції клопотання про розшук обвинуваченій ОСОБА_6 не заявлялось.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вживав всіх можливих та необхідних заходів для додержання вимог ст.401 КПК України, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити свій вирок за апеляційною скаргою прокурора.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути недоліки вказані в ухвалі з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 412, 413, 419 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у суді першої інстанції задовольнити частково.
Ухвалу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2018 року про виправлення описки у резолютивній частині вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року скасувати.
Вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 грудня 2017 року,по кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000999 від 01.08.2017 року, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченої у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України скасувати та призначити судовий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4