У Х В А Л А
іменем України

Справа № 142/829/18
Провадження № 1-кс/142/170/18

23 серпня 2018 року смт.Піщанка

Слідчий суддя Піщанського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , отримавши клопотання слідчого СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене начальником Піщанського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 21 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року слідчий СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Піщанського районного суду з клопотанням, погодженим начальником Піщанського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 21 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, про арешт майна, а саме просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що виявлене під час проведення огляду місця події 21 серпня 2018 року на території завантажувально-розвантажувальної площадки, яка належить ДП "Підприємство Піщанської виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України у Вінницькій області №59", що на залізничній станції "Попелюхи", що в смт.Піщанка Піщанського району Вінницької області, - корисні копалини, вапнякову сировину для цукрової промисловості, якою заповнено 9 ( дев"ять) залізничних вантажних вагонів та яка була незаконно видобута, так як вказаний предмет має значення речового доказу, тому незастосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до його втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванні у кримінальному провадженню.

Дослідивши клопотання слідчого про арешт майна та додані до нього матеріали, приходжу до висновку, що воно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, та підлягає поверненню прокурору для усунення недолків відповідно до положень ч. 3 ст. 172 КПК України, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Мету арешту майна як запопіжного заходу зазначено в ч. 2 ст. 170 КПК України, зокрема арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
В частині 3 ст. 170 вказано, що з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Частина 11 ст. 170 КУпАП вказує, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.
Згідно змісту ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Разом з тим, зі змісту клопотання та долучених до нього матеріалів не вбачається якій особі належить майно, про арешт якого просить слідчий, та якими фактами чи доказами таке право власності підтверджується. В клопотанні слідчий зазначає, що власником "вищезазначених речей " є ТОВ "Т.Дек" та водночас стверджує, що корисні копалини - вапнякова сировина є незаконно видобутими, оскільки ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області ( дата ухвали не вказана) чи то на сировину, чи то на вантажні залізничні вагони накладено арешт. Дана обставина викликає обгрунтовані сумніви у слідчого суді в тому, хто є чи може бути власником незаконно видобутої сировини.
Крім того, всупереч вимогам ст. 171 КПК України, в клопотанні не обгрунтовану мету та підстави накладення арешту на вказане майно. Не доведено слідчим також необхідність такого арешту з врахуванням наявності ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. Крім того, до клопотання не додано протоколу огляду місця події чи протоколу вилучення майна, що позбавляє суд можливості встановити дотримання слідчим строків, встановлених ч. 5 ст. 171 КПК України, для подання вказаного клопотання до суду.
Подане слідчим клопотання також не містить зазначення переліку та виду майна, що належить арештувати, не вказано його індивідуальні ідентифікаційні ознаки, вагу, масу, об"єм, кількість, відповідність критерію " корисна копалина", що унеможливлює розгляд клопотання та, як наслідок, можливе належне виконання ухвали про арешт майна. Зазначення слідчим в прохальній частині клопотання про необхідність арешту корисних копалин, вапнякової сировини для цукрової промисловості, якою заповнено дев"ять вантажних залізничних вагонів, вказаним вимогам п.2 ч.2 ст.171 КПК не відповідає, так як, зокрема, лише в Переліку корисних копалин загальнодержавного значення та Переліку корисних копалин місцевого значення, затверджених Постановою КМУ від 12 грудня 1994 р. N 827 з відповідними чинними змінами та доповненнями " Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення" міститься ряд видів вапняка та сировини, наділених тими чи іншими ознаками та здатністю до використання в багатьох галузях промисловості.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Оскільки клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, вважаю за необхідне повернути клопотання про арешт майна прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання копії ухвали, для усунення його недоліків відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. 167-169, ст. ст. 170-173, ст.ст. 369372, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Піщанського ВП Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене начальником Піщанського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 21 серпня 2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, про арешт майна повернути прокурору - начальнику Піщанського відділу Бершадської місцевої прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 , встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя :