Справа № 184/1750/18
Номер провадження 1-кп/184/212/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 рокум. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , провівши в залі суду в м. Покров відкрите судове засідання у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000996 від 18 жовтня 2016 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, дітей на утриманні не має, ніде не зареєстрований, без постійного місця мешкання, раніше судимого:

- 18.10.1988 року Жмеринським райсудом Вінницької області за ст. 229-2 ч. 3, ст. 229-6 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 25 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном з обов`язковим притягненням до праці;

05.12.1989 рішенням Новомосковського районного суду Дніпропетровської області поміщений в місце позбавлення волі строком на 10 місяців 1 день. Початок обчислення строку 27.11.1989.

- 16.08.1993 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 229-6 ч. 2, ст. 196-1 ч. 2, 42 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. 16.10.1997 року звільнений з Синельниківської ВК Дніпропетровської області згідно ст. 3 Закону України "Про амністію" від 26.06.1997 року;

- 29.09.1998 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 229-6 ч. 2, ст. 196-1 ч. 2, 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. 15.09.2001 року звільнився з Синельниківської ВК Дніпропетровської області по відбуттю покарання;

- 05.06.2002 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 185 ч. 3 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений умовно-достроково 06.04.2006 року з Дніпропетровської ВК Дніпропетровської області (№89) по визначенню Ленінського РС Дніпропетровської області від 04.04.2006 року, ст. 81 КК України на не відбутий термін 10 місяців 11 днів;

- 24.09.2012 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 185 ч. 3, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним терміном строком на 3 роки;

- 04.12.2012 року Орджонікідзевським міським судом за ст. 186 ч. 2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк 1 рік за вироком Орджонікідзевського міського суду від 24.06.2012 року і до відбуття 5 років позбавлення волі. 26.01.2015 року перегляд П`ятихатським райсудом Дніпропетровської області по визначенню ст.ст. 82, 61 КК України не відбута частина покарання у вигляді 2 років 4 місяців 13 днів позбавлення волі замінена на обмеження волі на той же строк. Звільнений умовно-достроково 03.11.2015 року з Ігренського ВЦ (№133) Дніпропетровської області по рішенню Самарського райсуду м. Дніпропетровськ від 26.10.2015 року, ст. 81 КК України на не відбутий термін 1 рік 6 місяців 19 днів;

- 19.07.2018 року Орджонікідзевським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 2 років 9 місяців позбавлення волі;

- 01.08.2018 року Апостолівським райсудом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, судимість не погашена,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2016 року близько 11 години в м. Покров Дніпропетровської області ОСОБА_3 знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_1 , де у нього з корисливих спонукань виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна з будинку, розташованого на території вказаного домоволодіння. В той же день та час, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 через хвіртку проник на територію домоволодіння АДРЕСА_1 та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи таємно, умисно, із корисливих спонукань, через відчинену кватирку вікна кухонної кімнати, протиправно проник до будинку, розташованому на території домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , звідки таємно, умисно, повторно, із корисливих мотивів, викрав телевізор марки «SAMSUNG» МОДЕЛІ «UE32D4000N», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №14/12.1/265 від 06.03.2017 року, становить 2833 грн. 33 коп.. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 2833 грн. 33 коп.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про проведення розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість та бажає давати покази.

Обвинувачений не заперечував проти розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. Наслідки застосування ч.3 ст.349 КПК України обвинуваченому роз`яснені та зрозумілі.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду погодилися з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає, суд згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним допит потерпілої та свідків, дослідження усіх документів зібраних на стадії досудового розслідування, а обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, необхідних для вирішення питань згідно ст. 368 КПК України.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю та надав покази про те, що 17 жовтня 2016 року він знаходився біля домоволодіння АДРЕСА_1 , де у нього виник намір на вчинення крадіжки з вказаного будинку. Після чого він проник на територію домоволодіння, через відчинену кватирку вікна кухонної кімнати проник до будинку, звідки таємно викрав телевізор марки «SAMSUNG» та пляшку коняку, після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та просить суд його строго не карати.

В судовому засіданні доведено, що в діях ОСОБА_3 дійсно є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18 і ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Таким чином, враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України судом визнано щире каяття та активне сприяття розкриттю злочинів.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України судом визнано рецидив злочину.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого, особу обвинуваченого, який повністю визнав себе винним та щиро розкаявся в скоєному, раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, заподіяні матеріальні збитки потерпілим не відшкодовані, думку потерпілої, які відносно покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду, а тому вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 185 КК України, наближеному до мінімального, у виді позбавлення волі, оскільки призначення саме такого виду покарання буде достатнім для виправлення винної особи, попередження нових злочинів і для досягнення мети покарання за ст. 50 КК України.

Відповідно до ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у заподіянні матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 повністю доведена в судовому засіданні, а тому цивільний позов потерпілої відповідає ст. 128 КПК України, ст. 187 ЦПК України, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про процесуальні витрати, суд, виходячи з положень ч. 2 ст. 124 КПК України вважає, що витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

При вирішенні питання про речові докази суд керується положенням ст. 100 КПК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України і на підставі цього закону призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, застосовуючи принцип часткового складання покарань до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання у виді 1 місяця позбавлення волі за вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 01 серпня 2018 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 1 місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати, починаючи з 30 травня 2018 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки в розмірі 2833 грн. 33 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати на проведення судових експертиз у розмірі 3365,92 грн...

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

За правилами, встановленими ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1