Справа № 206/4893/18
Провадження № 1-кп/206/374/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2018 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в підготовчому провадженні в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000741 від 14.07.2018 року та угоду про визнання винуватості від 14.09.2018 року за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпропетровська, громадянин України, маючий середню спеціальну освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимому: - 26.12.2017 Самарським районним судом м. Дніпропетровська, за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді 80 годин громадських робіт;
- 05.02.2018 Самарським районним судом м. Дніпропетровська, за ч.1 ст.309 КК України, до покарання у виді штрафу 850 грн., на підставі ч.3 ст. 72, ч. 4 ст. 70 КК України покарання по вироку від 26.01.2018 виконувати самостійно, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2017 ОСОБА_3 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 80 годин громадських робіт.

05.03.2018 засуджений ОСОБА_3 в приміщенні Самарського районного сектору Індустріального районного відділу з питань пробації м. Дніпра Південно Східного МРУ ВКПП МЮ, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Вознюка, 7-А, став на облік та був ознайомлений під розписку з порядком та умовами відбування призначеного судом покарання у виді громадських робіт строком 80 годин, а також попереджений про те, що у разі ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, він може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 389 КК України. Того ж дня, ОСОБА_3 вручено направлення до Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, де останній повинен приступити до відбування покарання 07.03.2018.

Однак, ОСОБА_3 маючи умисел у формі бездіяльності, направлений на ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт, достовірно знаючи, що за невиконання покарання, призначеного вироком суду, йому загрожує кримінальна відповідальність, на об`єкті Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області не з`являвся, до відпрацювання залишених годин громадських робіт не приступав, пояснень з даного приводу не надавав.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених, відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, порядку і умов відбування покарання, умисно не відпрацював 80 годин громадських робіт.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 , які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.
14.09.2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000741 та обвинуваченим ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 467,469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою прокурор, обвинувачений ОСОБА_3 та захисник дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 389 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати не відбуту частину покарання за рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська 07.06.2017 року у вигляді арешту строком на 10 (десять) днів (із розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт) і остаточно визначити покарання ОСОБА_3 до відбуття у вигляді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник в судовому засіданні також просять вказану угоду з прокурором затвердити та призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476КПК України.
Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.
За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, за яким належить призначити йому, узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць. На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати не відбуту частину покарання за рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська 07.06.2017 року у вигляді арешту строком на 10 (десять) днів (із розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт) і остаточно визначити покарання ОСОБА_3 до відбуття у вигляді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 342,350,373,374,474- 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14.09.2018 року між прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні № 0000741.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14.09.2018 року арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, до призначеного покарання повністю приєднати не відбуту частину покарання за рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська 07.06.2017 року у вигляді арешту строком на 10 (десять) днів і остаточно визначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбуття у вигляді 1 (одного) місяця 10 (десяти) днів арешту. Після набрання законної сили даним вироком зобов`язати Самарський ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області затримати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, помістивши його в Дніпропетровську установу виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровський області (№4) для подальшого етапування до місць відбування покарання.
Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання вироком законної сили.
Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1