Справа № 643/8494/18
Номер провадження 1-кп/643/1046/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2018 року Московський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів : головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинуваченої ОСОБА_8 , потерпілого - ОСОБА_9 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Харкова кримінальне провадження № 0000980 від 11.09.2017 за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харкова , громадянки України, раніше не судимої , приватного підприємця , пенсіонерки , проживаючої за адресою АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11 ч.2 ст.115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :
До суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11 ч.2 ст.115 КК України , яка утримується під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27.

Ухвалою Московського районного суду міста Харкова від 03 липня 2018 року було призначено підготовче судове засідання.
Під час підготовчого судового засідання не було встановлено підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Підстав для здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні не встановлено.
Від прокурора надійшло клопотання про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту у якості свідків . Від учасників кримінального провадження з цього приводу заперечень не надійшло.
Прокурор просив призначити обвинувальний акт до розгляду та заявив клопотання про продовження термінів тримання під вартою ОСОБА_8 , посилаючись на наявність ризиків передбачених законом. А саме : тяжкість можливого покарання , можливість ухилитися від суду, знищити або сховати речі та документи , які мають істотне значення для встановлення обстави справи, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків.
Обвинувачена ОСОБА_8 та її захисники заперечували проти даного клопотання, посилаючись на його не обгрунтованість та невідповідність нормам кримінально-процесуального кодексу, та просили суд застосувати до неї більш мякий запобіжний захід , не пов`язаний з позбавленням волі у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 331 КПК України , незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова 26 січня 2018 року відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.07.2018 року включно.
Фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_8 умисного особливо тяжкого злочину, свідчать про її підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання свідчить про відсутність підстав на даний час для зміни запобіжного заходу.
До того ж, судове провадження по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_8 не завершено, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст.177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченої необхідно продовжити.

Під час розгляду вказаного питання судом вивчена можливість щодо не продовження строку тримання ОСОБА_8 під вартою та зміну запобіжного заходу на менш суворий. При цьому, вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченої під вартою, суд, дотримавшись вимог ст.ст.176,177,178,183, 194, 197, 199 КПК України, з`ясувавши і дослідивши всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою, дійшов висновку про те, що заявлені раніше і наявні у кримінальному провадженні ризики не зменшилися.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судам слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).
Більш того, у п.48 рішення «Чеботарі проти Молдови» №35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 ; поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, а також вимог ч.3 ст.331 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати продовженим.
У вчиненні інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду, потреби немає.
Керуючись ст.ст. 27, 36, 134, 315-316, 331, 392 КПК України, колегія судді -
У Х В А Л И Л А :
Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, п.п.6,11 ч.2 ст.115 КК України до судового розгляду на 14 годин 30 хвилин 19 липня 2018 року у приміщенні Московського районного суду міста Харкова .
Розгляд справи провести у відкритому судовому засіданні колегією суддів .
Викликати в судове засідання осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, а також свідків : ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .
В задоволенні клопотання ОСОБА_8 та її захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань № 27 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 09 вересня 2018 року включно.
Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3