печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

В С Т А Н О В И В:

Прокурор, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, прокурор відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Слідчим відділом ГУ СБУ у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 332 КК України та ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що у 2010 році ОСОБА_5 (колишнє прізвище ОСОБА_10 ), був обраний на посаду депутата Новосільської сільської ради Чорноморського району АР Крим по одномандатному виборчому округу № 14 в порядку самовисування. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» Повноваження депутата місцевої ради починаються з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання, крім передбачених законом випадків дострокового припинення повноважень депутата місцевої ради або ради, до складу якої його обрано. Згідно інформації Центральної виборчої комісії України, у 2015 році чергові вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів Севастопольської міської ради, депутатів районних, районних у містах, міських, селищних, сільських рад та міських, селищних, сільських голів на території Автономної Республіки Крим не проводилися, а отже ОСОБА_5 на даний час є депутатом Новосільської сільської ради Чорноморського району АР Крим. Так, на початку 2018 року громадяни України ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вступили у злочинну змову з метою здійснення, з корисливих мотивів, сприяння незаконного переправлення осіб через державний кордон України. Прокурор в своєму клопотанні вказує на те, що враховуючи вагомість зібраних органом досудового розслідування доказів, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у органа досудового розслідування є обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_5 , діючи з метою перешкоджання процесу збирання доказів у кримінальному провадженні, уникнення кримінальної відповідальності за тяжкий злочин, у вчиненні якого він підозрюється, невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, може переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. Дані обставини вказують на наявність ризиків, передбаченого п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. З урахуванням неможливості запобігання вищенаведеним ризикам, підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів не вбачається. Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдино можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. В судовому засіданні підозрюваний та його захисник доводи клопотання не визнали, з наступних підстав. У даному провадженні розглядаються матеріали кримінального провадження N9 0000008, внесеного 10.01.2018 року до ЄРДР за ознаками вчинення злочину передбаченого ч.З ст.332 КК України. 22 серпня 2018 року громадянину України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.З ст.332 КК України., внесеного 10.01.2018 року до ЄРДР. Дане повідомлення було здійснено слідчим слідчого відділу ГУ СБУ у м.Києві та Київській області капітаном юстиції ОСОБА_11 та погоджено прокурором відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_12 . Разом із повідомленням про підозру, ОСОБА_13 було вручено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 09 жовтня 2012 року , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чорноморського районного управління юстиції Автономної Республіки Крим , ОСОБА_14 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_3 змінив ім`я на ОСОБА_5 .Крім того, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , висувався та був обраний на чергових місцевих виборах 2010 року депутатом Новосільської сільської ради Чорноморського району Автономної Республіки Крим по одномандатному виборчому округу №14 в порядку само висування.Частинами 2,3 ст.4 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» встановлено, що повноваження депутата місцевої ради починається з дня відкриття першої сесії відповідної ради з моменту офіційного оголошення підсумків виборів відповідною територіальною виборчою комісією і закінчуються в день відкриття першої сесії цієї ради нового скликання. Разом з тим згідно з пунктом 4 розділу XV Закону України «Про місцеві вибори» у 2015 році чергові вибори депутатів Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатів Севастопольської міської ради, депутатів районних, районних у містах, міських, селищних,сільських рад та міських, селищних, сільських голів на території Автономної Республіки Крим не проводилися. З огляду на зазначене вище, на даний час Очан, він же ОСОБА_5 є депутатом Новосільської сільської ради Чорноморського району Автономної Республіки Крим. Даний факт підтверджується листом ЦВК №21-30-1423 від 29.08.2018 року, який був наданий у відповідь на адвокатський запит захисника ОСОБА_4 . Дані факти було встановлені судом при обранні запобіжного заходу ОСОБА_5 ,Ухвала Печерського районного суду м.Києва від 07 вересня 2018 року, справа №757/41696/18-к, слідча суддя ОСОБА_16 та з врахуванням них у обранні запобіжного заходу було відмовлено. 14 вересня 2018 року, внаслідок того, що попереднє повідомлення про підозру не було здійснено у передбачений законом порядок та у відповідності до вимог Конституції України та чинного КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополь Автономна Республіка Крим,громадянина України, одруженого, на отриманні якого знаходиться одна неповнолітня дитина, депутата Новосільської сільської ради Чорноморського району Автономної Республіки Крим, раніше не судимого, було знову повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.З ст.332 КК України, в рамках кримінального провадження № 0000008 , внесеного 10.01.2018 року до ЄРДР. З урахуванням вищевикладеного підозрюваний та його захисник заперечували, щодо застосування будь-якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 . Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків. Судовим розглядом встановлено, що Слідчим відділом ГУ СБУ у м. Києві та Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 332 КК України та ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. 14 вересня 2018 року прокуратурою міста Києва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 08.08.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 09.08.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 10.08.2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 16.08.2018; протоколом огляду та передачі предметів від 12.07.2018; протоколом огляд паспорту громадянина України для виїзду за кордон від 16.08.2018; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження. Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалах клопотання даних. Слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання. Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних даних, що в містяться в матеріалах клопотання, приходжу до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин. Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність. Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа. Відповідно до ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами. Слідчий суддя приходить до висновку щодо недоведеності слідчим та прокурором наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України в даному кримінальному провадженні. Прокурором у клопотанні та в судовому засіданні заявлено ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. Однак прокурор належним чином не обґрунтував і не довів в судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із зазнвчених ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Крім того, прокурором необґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності. Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Більше того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема «Харченко проти України», «Єлоев проти України», «Фельдман проти України») неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані. Клопотання органу досудового розслідування про наявність в кримінальному провадженні ризиків, які обумовлюють доцільність тримання підозрюваного під вартою фактично обґрунтовано лише тяжкістю покарання, що загрожує підозрюваному за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованого злочину, який є особливо тяжким. Проте, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою. Доводи клопотання слідчого в тій частині, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,2, 3, 5 ст. 177 КПК України, на наявність яких міститься посилання в клопотанні, не підтвердженні належними та об`єктивними даними і прокурором в судовому засіданні не доведені. Незважаючи на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя вбачає за можливе застосувати до підозрюваного інший, більш м`який запобіжний захід. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В рішенні «Єлоєв проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 4 статті 5 забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення «законності» позбавленнясвободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальнихвимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка сталапідставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалось затримання. Також, згідно рішення Європейського суду з прав людини «Ходорковський проти Роси», при оцінці позбавленнясвободи будь-кого суд не обмежується проголошення видимими цілямивзяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри тацілі, що стоять за ними. Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органу досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, однак не з`ясовано та не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам. В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підозрюваного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови)). Отже, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, дані про особу підозрюваного, з огляду на відсутність належного обґрунтування існуючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України в самому клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не доведено належним чином наявність таких ризиків і прокурором під час розгляду справи, слідчим суддею не встановлено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та запобігти вказаним ризикам. На підставі вище викладеного, слідчий суддя не встановив підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки обставин необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку немає, тому слід застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 годин до 06-00 години наступної доби., та саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків визначених частиною 5 ст. 194 КПК України та який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, в тому числі і тих, які слідчий та прокурор вважає пріоритетними. Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання прокурора відділу прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22-00 годин до 06-00 години наступної доби.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Визначити строк дії ухвали тривалістю на два місяці до 14.11.2018 року включно.
Покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати його: - за наявності здати на зберігання органу досудового розслідування паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи. Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу національної поліції за місцем проживання підозрюваного. Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення. Повний текст ухвали буде проголошений 24.09.2018 року о 14-30 год.
Слідчий суддя ОСОБА_1