Справа № 301/435/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.05.2018 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/364/18 за апеляційною скаргою прокурора відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.03.2018 про повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Цією ухвалою суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000398 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, повернуто прокурору, внаслідок його невідповідності вимогам КПК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що він перебуваючи у відповідності до наказу №68-к від 18.11.2013, на посаді майстра лісу Загатського лісництва ДП «Довжанське ЛМГ», будучи, згідно п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівником правоохоронного органу, вчинив умисний, корисливий злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах. На початку 21.10.2017 в АДРЕСА_1 по місцю проживання ОСОБА_7 , до останнього звернувся ОСОБА_8 з питанням щодо відпуску ділової деревини породи «Дуб» (кругляка) в кількості 5 м.кб.. При цьому ОСОБА_7 , вирішивши використати виниклу ситуацію у власних корисливих цілях, діючи умисно, бажаючи отримати неправомірну вигоду, запропонував ОСОБА_8 придбати у нього зазначену деревину без облікових документів, вирубану у ході самовільної вирубки в його обході, за матеріальну винагороду в сумі по 100 доларів США за 1 кбм., тобто в загальній сумі 500 доларів США. При цьому ОСОБА_7 обумовив, що з зазначених коштів 200 доларів США ОСОБА_8 повинен передати йому в якості авансу для вирішення питання з керівництвом ДП «Довжанське ЛМГ» про надання дозволу на проведення самовільної вирубки та вивезення такої деревини за межі лісництва, а інші гроші в сумі 300 доларів США, ОСОБА_8 повинен передати йому при отриманні деревини. При цьому зазначив, що без передачі йому зазначених коштів, ОСОБА_8 деревину в лісгоспі не отримає, чим вчинив вимагання неправомірної вигоди. Після отримання вказаних коштів ОСОБА_7 зобов`язувався власними силами провести самовільну вирубку деревини, здійснити її волок до місця завантаження, передати ОСОБА_8 , та з використанням свого службового становища, надати останньому можливість безперешкодно вивезти деревину

-2-

за межі лісництва. 31.10.2017, біля 09 год., перебуваючи в кафе - магазині «АВС» в с. Брід по вул. Центральній, 89 ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем, з метою неправомірного збагачення, для вирішення питання з керівництвом ДП «Довжанське ЛМГ» про надання дозволу на проведення самовільної вирубки та вивезення такої деревини за межі лісництва, отримав в якості авансу від ОСОБА_8 неправомірну вигоду грошові кошти в сумі 200 доларів США, що станом на 31.10.2017, згідно офіційного курсу валют НБУ складало 5 366 грн.. В подальшому, 07.11.2016, близько 15 год., після організації ОСОБА_7 самовільної вирубки двох дерев породи «Дуб» в с.Брід по вул. Центральній, 89, ОСОБА_7 отримав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 8 200 грн., за сприяння з використанням свого службового становища, у подальшому безперешкодному вивезенні деревини за межі лісництва та приховання слідів вчиненого правопорушення, після чого був викритий працівниками прокуратури та відділу УЗЕ в Закарпатській області ДЗЕ НПУ на місця вчинення вказаного злочину. Всього, за організацію самовільної вирубки деревини, передачу її ОСОБА_8 та сприяння в безперешкодному її вивезенні за межі лісництва, ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 неправомірної вигоди в загальній сумі 13 566 грн..

Такі дії ОСОБА_7 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.3 ст.368 КК України.

Вказаною ухвалою, суд першої інстанції повернув прокурору обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , зазначивши, що він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема, формулювання обвинувачення є неконкретним, в ньому не зазначено, чи є, в розумінні примітки до ст.364 КК України, ОСОБА_7 службовою особою та чи було на нього покладено обов`язки пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій і які саме. Також, згідно ухвали суду в обвинувальному акті не зазначено за виконання чи невиконання яких конкретних дій, які службова особа могла або повинна була виконати з використанням наданої їй влади, покладених на неї організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, службова особа отримала хабар, відтак вина обвинуваченого не конкретизована і такий обвинувальний акт не містить належного формулювання обвинувачення з посиланням на обставини, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, в тому числі містить неточності щодо дати події злочину а також, всупереч ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не містить відомостей про місце народження обвинуваченого, а зазначені відомості щодо освіти та місця роботи не відповідають дійсності. Зазначені, на думку суду, порушення позбавляють можливості призначити судовий розгляд даного кримінального провадження.

В апеляційній скарзі прокурор відділу прокуратури Закарпатської області ОСОБА_6 просить ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.03.2018 - скасувати як незаконну та необґрунтовану й призначити новий розгляд даного кримінального провадження у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Вказує на те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 відповідає вимогам, передбаченим ст.291 КПК України. В ньому викладено всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність і формулювання обвинувачення. Прокурор також зазначає, що в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7

-3-

містяться відомості щодо часу, місця, способу та інших обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, а тому суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні фактично вдався до вирішення питання кваліфікації діянь обвинуваченого, чим допустив істотне порушення вимог ст. 314 КПК України, у зв`язку із чим ухвала суду підлягає скасуванню. Крім того, зазначає, що положення ст. 291 КПК України не вимагають зазначення в обвинувальному акті даних щодо освіти та місця роботи обвинуваченого, а також, всупереч твердженню суду першої інстанції, місце народження, реєстрації та проживання обвинуваченого співпадають і таке зазначено в обвинувальному акті . Також звертає увагу на невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам ст.372 КПК України у зв`язку з відсутністю в ній даних щодо дати, місця народження та місця проживання обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст.94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
Цих вимог судом першої інстанції під час розгляду провадження у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження щодо ОСОБА_7 не дотримано.
Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, які передбачені п.п.1-9 цієї частини, зокрема, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого ( прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Зазначений перелік вимог до обвинувального акту є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

-4-

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Тобто повернення обвинувального акту прокурору, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

На думку колегії суддів, висновок суду про те, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, є помилковим і спростовується наявними у обвинувальному акті даними.
Як вбачається з обвинувального акту щодо ОСОБА_7 у ньому чітко зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, які наведено прокурором, відповідно до ч.1 ст. 91 КПК і які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що спростовує посилання суду на відсутність таких відомостей.

Колегія суддів вважає невірним і твердження суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , вимогам закону, у зв`язку з не зазначенням в ньому точних відомостей щодо місця народження, освіти та роботи ОСОБА_7 , оскільки вимоги п.2 ч.2 ст.291 КПК України органом досудового розслідування дотримані, а не зазначення таких даних не є обставиною, що сама по собі тягне повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону, і може бути з`ясована та перевірена під час судового розгляду.

За змістом ст..314 КПК України під час підготовчого судового засідання, до призначення розгляду справи по суті, суд не вправі оцінювати (підтверджувати, спростовувати чи ставити під сумнів), саме ті обставини, які зазначені у акті, зокрема вказувати слідчому чи прокурору про зазначення інших обставин події, чи відомості щодо додаткової кваліфікації дій особи, що допустив суд першої інстанції у своїх надмірних судженнях.
До того ж, з приводу неоднозначності судової практики в питаннях повернення прокурору обвинувального акту, у висновку Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладеного в постанові Судової палати у кримінальних справах від 24.11.2016, № 5-328кс16, прийнятому за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст. 445 КПК України, зазначено, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненного злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому. При цьому, як зазначено у данному Висновку важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненного кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що фактичні обставини кримінального правопорушення, які наведені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 , у своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, що у свою чергу дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою. Із змісту обвинувального акту видно, що у ньому повно зазначені фактичні обставини, які ставляться у вину ОСОБА_7 і такий відповідає вимогам ст.291 КПК України, а індивідуальний стилістичний виклад в ньому окремих речень не впливає на зміст формулювання обвинувачення ОСОБА_7 ..

-5-

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи прокурора про те, що висновки суду про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам ст..291 КПК України, не відповідають фактичним обставинам, змісту обвинувального акта та вимогам кримінального процесуального закону, слід визнати правильними. До того ж судом першої інстанції порушено вимоги ст. 337 КПК України щодо визначення меж судового розгляду, а висновки суду про неповноту та неконкретність висунутого обвинувачення на цій стадії провадження є такими, що виходять за межі вимог ст.314 КПК України.
Також колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту відносно ОСОБА_7 з хибних підстав, які зазначені в ухвалі суду першої інстанції, погіршує становище обвинуваченого, оскільки порушується його право на розгляд обвинувачення проти нього в суді в розумний строк або на його припинення шляхом закриття провадження, яке передбачено ч.1 ст.283 КПК України та не відповідає загальним положенням закінчення досудового розслідування.

Кримінальне провадження повинно здійснюватись з дотриманням верховенства права та розумних строків розгляду, а повернення обвинувального акту з неналежно перевірених та формальних підстав щодо обвинуваченого, на переконання колегії суддів, цим загальним засадам не відповідає.
Під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, колегією суддів не встановлено такої невідповідності обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до розгляду, у зв`язку з чим ухвала суду про повернення вказаного обвинувального акту прокурору не може вважатися законною і обґрунтованою, а тому підлягає скасуванню, а обвинувальний акт поверненню до суду першої інстанції для його розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу прокурора відділу прокуратури Закарпатської області задовольнити.
Ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 19.03. 2018 про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000398 щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України скасувати і призначити у даному кримінальному провадженні новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: