№566/1306/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2018 року смт. Млинів Рівненської області
Млинівський районний суд Рівненської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Млинів Рівненської області кримінальне провадження № 0000415, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 листопада 2016 року відносно

ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, непрацюючого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не депутата, раніше судимого:
- вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 17 серпня 2000 року за ч.2 ст.140 КК України (в редакції від 1960 року) до 2 років 6 місяців позбавлення волі; за ч.3 ст.140 КК України (в редакції від 1960 року) до 3 років позбавлення волі.
На підставі ст.42 КК України (в редакції від 1960 року) ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді 3 років позбавлення волі.
-вироком Дубенського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2003 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання призначеного за вироком Дубенського міського суду від 17 серпня 2000 року і остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 10 червня 2003 року вирок Дубенського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2003 року залишено без змін.

-вироком Дубенського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2003 року за ч.2 ст.185 КК України до 1 року 9 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Дубенського міського суду Рівненської області від 16 квітня 2003 року і остаточно шляхом складання покарань призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 5 місяців позбавлення волі.
-вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 червня 2006 року за ч.2 ст.190 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік; за ст.353 КК України до арешту строком на 6 місяців.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2003 року, і остаточно за сукупністю вироків призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.
-вироком Дубенського міськрайонного суду від 12 жовтня 2006 року за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання призначене за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 червня 2006 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 19 грудня 2006 року вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 12 жовтня 2006 року залишено без змін.

- вироком Дубенського міськрайонного суду від 05 липня 2011 року за ч.2 ст.186 КК України до 5 років позбавлення волі.
Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 24 січня 2012 року вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 05 липня 2011 року залишено без змін.

Судимості не зняті та непогашені у встановленому законом порядку

- вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10 серпня 2016 року за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування, призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки.
-вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2017 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.
На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів призначено остаточне покарання - 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки 1 місяць.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 15 листопада 2017 року вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2017 року залишено без змін.

Міра покарання невідбута.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 28 жовтня 2016 року, приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи біля кіоску №294 фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , що знаходиться на ринку на вул. Об`їзна в смт.Млинів Рівненської області, керуючись корисливим мотивом, діючи з раптово виниклим умислом на незаконне заволодіння чужим майном, повторно, шляхом вільного доступу, таємно заволодів однією парою зимового взуття, розміром «36», марки «НOLASO» вартістю 410 грн, тимчасово залишеного продавцем без нагляду, чим заподіяв ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 410 гривень..

Суд, на підставі п.3 ст. 349 КПК України, з врахуванням думки учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів в кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_9 щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники кримінального провадження зміст цих обставин та чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, і роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_9 , а також дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, на підставі ст. 63 Конституції України та ст.42 КПК України відмовився від дачі показань щодо обставин вчинення злочину.

У вчиненому щиро розкаюється і просить суд його суворо не карати.

Дії обвинуваченого ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як умисні, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та стан його здоров`я.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 в судовому засіданні не встановлено.
На думку суду, слід виключити з обвинувачення ОСОБА_4 такі обставини, які обтяжують покарання, як вчинення злочину особою повторно та рецидив злочинів.

У відповідності до примітки до ст.185 КК України, у статтях 185, 186 та 189-191 повторним визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або статтями 187, 262 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.67 КК України встановлено, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

У відповідності до п.19 постанови Пленуму Верховного суду України від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», пункт 1 частини першої статті67 КК (2341-14) передбачає як обставину, що обтяжує покарання, вчинення злочину повторно та рецидив злочинів. Оскільки будь-які спеціальні застереження щодо визначення повторності та рецидиву злочинів у цій статті відсутні, при встановленні змісту даної обставини як такої, що обтяжує покарання, необхідно керуватися статтями 32 та 34 КК ( 2341-14 ).

Якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК ( 2341-14 ) як ознака злочину, що впливає на його кваліфікацію, то за змістом частини четвертої статті 67 КК ( 2341-14 ) як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає міру покарання у виді арешту на строк від трьох до шести місяців або обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

У відповідності до ч.3 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 є злочином середньої тяжкості.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, який будучи неоднарозово судимим, належних висновків не зробив і продовжив вчиняти нові злочини, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинувачуваного обставин та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, вважає, що виправлення ОСОБА_9 неможливе без ізоляції засудженого, так як саме таке покарання, на думку суду, буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2017 року ОСОБА_7 був визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України і йому призначено покарання до 2 років позбавлення волі та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання призначено ОСОБА_4 за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді - 4 років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 10 серпня 2016 року і ОСОБА_4 призначено остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1місяць.

У відповідності до ч.1,4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.
Поскільки, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, 28 жовтня 2016 року, тобто до винесення вироку Рівненського міського суду від 21 червня 2017 року, то йому слід призначити покарання за вироком Млинівського районного суду від 13 липня 2018 року у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Рівненського міського суду від 21 червня 2017 року, з врахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України станом на 13 липня 2018 року.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15 березня 2018 року, ОСОБА_4 було затримано об 11 годині 00 хвилин 15 березня 2018 року працівниками Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області на підставі вироку Рівненського міського суду від 21 червня 2017 року, а тому ОСОБА_4 слід рахувати початок строку відбування покарання з 15 березня 2018 року.

Постановою про визнання та приєднання речових доказів від 02 листопада 2016 року речовим доказом визнано картонну коробку граничними розмірами 28х16,5х9х10,5 см., яку було вилучено і передано, під розписку, на зберігання потерпілому ОСОБА_8

(а. с. 24-26 кримінального провадження № 0000415)

У відповідності до вимог ст. 100 ч. 9 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі наведенного,
керуючись ст. ст.349, 368-370, 373, 374, 392, 395 КПК України, с у д ,-
ЗАСУДИВ :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому міру покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч.ч.1, 4 ст.70 КК України ОСОБА_12 призначити покарання, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Рівненського міського суду від 21 червня 2017 року, більш суворим покаранням, призначеним вироком Млинівського районного суду від 13 липня 2018 року і вважати ОСОБА_4 остаточно засудженим до 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, з відбуттям міри покарання в кримінально-виконавчій установі, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Рівненського міського суду Рівненської області від 21 червня 2017 року.

Запобіжний захід ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Речові докази по справі:
- картонну коробку граничними розмірами 28х16,5х9х10,5 см., яку було вилучено і передано, під розписку, на зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому ОСОБА_8 .

Початок строку відбування покарання ОСОБА_12 рахувати з 15 березня 2018 року з 11 години 00 хвилин.

Згідно до ст. 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Млинівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Млинівського райсуду ОСОБА_1