АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №644/7047/17-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/1092/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.15 ч.3 ст.185, ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження №11кп/790/1092/18 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Личково Магдалінівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.12.2002 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст.185, ч.2 ст.187 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- 17.12.2003 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, на 3 роки позбавлення волі. Звільнений 19.07.2004 року умовно-достроково;

- 09.03.2006 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.71 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- 09.03.2006 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.296 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, на 2 роки позбавлення волі;

- 23.06.2008 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.296 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

- 18.08.2008 року Зачепилівським районним судом Харківської області за ч.1 ст.186, ч.3 ст.296 КК України, із застосуванням ч.3 ст.78, ч.1 ст.71, ч.4 ст.71, ч.5 ст.71 КК України, на 5 років позбавлення волі. Звільнений 28.12.2012 року умовно-достроково на невідбутий строк 5 місяців 15 днів,-

засуджено за:

- ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі;

- ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Як встановив суд, ОСОБА_7 25 серпня 2017 року, приблизно о 10 годині 30 хвилин, діючи умисно, повторно, із корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, підійшов до будинку АДРЕСА_3 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан і незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки намагався таємно викрасти належне потерпілому майно, а саме: чотири алюмінієві труби, загальною вагою 12, 400 кг, вартістю 310, 00 грн, та будівельний візок Sturm, модель 3011-01 WH 07 вартістю 370, 00 грн. чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 680, 0 грн. Проте, ОСОБА_7 не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки у дворі домоволодіння був затриманий потерпілим ОСОБА_8 .

Крім того, 10 жовтня 2017 року приблизно о 20.30 год. ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, прийшов до будинку АДРЕСА_4 , де переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, незаконно проник на територію вказаного домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , звідки таємно вкрав належне потерпілому майно, а саме: алюмінієву каністру об`ємом 20 літрів вагою 1,800 кг вартістю 46,80 грн, бак автомобільний алюмінієвий об`ємом 40 літрів мгою 5,900 кг вартістю 153,40 грн, алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів вагою 7,500 кг. вартістю 195,00 грн, алюмінієвий бідон об`ємом 40 літрів вагою 5,400 кг, вартістю 140, 40 грн - чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 535,60 грн. Після чого ОСОБА_7 з місця скоєння злочину з викраденим майном намагався втекти, але біля будинку 5 по в`їзду Шариковому в м.Харкові був затриманий сусідом ОСОБА_9 - ОСОБА_10 , тому довести свій злочинний намір до кінця ОСОБА_7 не зміг, з причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений посилається на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого внаслідок суворості. Зазначив, що суд не врахував те, що він вчинив кримінальні правопорушення через відсутність засобів для існування, своїми діями не спричинив жодної фізичної шкоди та не принизив людської гідності. Просить вирок суду в частині призначеного покарання змінити, призначити йому покарання - 3 роки 1 місяць обмеження волі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про можливість призначення йому більш м`якого за своїм видом покарання безпідставні.

У санкції ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання від трьох до шести років позбавлення волі.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав пом`якшуючими покарання обставини щире каяття обвинуваченого та відсутність тяжких наслідків.

Однак, яким чином ці дві пом`якшуючі покарання обставини та дані про особу обвинуваченого істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, в апеляційній скарзі не наведено і в матеріалах провадження відсутні.

До того ж, враховуючи, особу ОСОБА_7 , який будучи раніше шість разів судимий, у тому числі за вчинення умисних, тяжких, корисливих злочинів проти власності, знову вчинив аналогічні кримінальні правопорушення проти власності, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність особи ОСОБА_7 , колегія суддів вважає неможливим перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України.

Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України.

При цьому враховано характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має середню освіту, неодружений, а також обставини, що пом`якшують покарання щиросердне розкаяння в скоєному, відсутність тяжких наслідків та обставину, що обтяжує покарання рецидив злочинів.

З таких обставин суд призначив обвинуваченому покарання, вид і розмір якого колегія суддів вважає достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Таким чином, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим і підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині - відсутні.

Заявлене обвинуваченим ОСОБА_7 клопотання про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2016 році», не підлягає задоволенню.

Відповідно до пункту «в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 має чотири непогашених судимостей за вчинення умисних злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, ч.2 ст.187 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких.

За таких обставин положення п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» унеможливлюють застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Не підлягає засуджений звільненню від відбування покарання і на підставі індивідуальної амністії, оскільки такого закону щодо ОСОБА_7 не приймалося.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 листопада 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: