"25" вересня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
власника майна - ОСОБА_3 ,
ВСТАНОВИВ:
- автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний цистерна, в цистерні якого знаходиться рідина з різким запахом нафтопродуктів, відповідно до товарно-транспортної накладної в кількості 7375 куб. дм., який на праві власності належить ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ).
- рідину з різким запахом нафтопродуктів, відповідно до товарно-транспортної накладної в кількості 7375 куб. дм., яка знаходиться в середині цистерни автомобіля ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 ;
- ключі від автомобіля ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 ;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 ;
- тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_3 ;
- товарно-транспортну накладну, видану від ФОП « ОСОБА_3 » ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_4 - №22-9 від 22.09.2018 видана на відпуск нафтопродукту А-92 в кількості 7375 куб. дм.
В ході досудового розслідування встановлено, що 22.09.2018 на відрізку 509 км автодороги Е-40 (Львів-Київ-Харків) знаходився автомобіль ЗИЛ 130 д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_7 , який на вказаному автомобілі, незаконно транспортував підакцизні товари бензин, без відповідних документів.
В ході досудового розслідування встановлено, що о 19:40 до чергової частини ОУ ГУ ДФС у Харківській області надійшло повідомлення, що по маршруту Харків-Волчанськ рухається автомобіль ЗІЛ-130 номерний знак НОМЕР_1 , який транспортує бензин фальсифіковано виготовлений, без дозвільних документів з подальшою реалізацією на АЗС м. Харкова.
Під час проведення огляду місця події 22.09.2018 встановлено, що на відрізку траси «509 км. траси Е40 Львів-Київ-Харків», на узбіччі знаходиться автомобіль ЗИЛ 130 синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний цистерна, під керуванням ОСОБА_7 . На момент огляду в цистерні вказаного автомобіля знаходиться рідина з різким запахом нафтопродуктів. Під час огляду місця події ОСОБА_7 надав товарно-транспортну накладну №22/9 від 22.09.2018 в якій зазначено, що ФОП « ОСОБА_3 » відпустив ОСОБА_7 нафтопродукт А-92 в кількості 7375 куб.дм. Під час огляду місця події вилучено - автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний цистерна, ключі від вказаного автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 , товарно-транспортна накладна видана від ФОП « ОСОБА_3 » ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_4 - №22-9 від 22.09.2018 видана на відпуск нафтопродукту А-92 в кількості 7375 куб. дм.
Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа підприємець, місце реєстрації АДРЕСА_1 , КВЕД (основний) вантажний автомобільний транспорт; технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, мобільний телефон НОМЕР_5 .
Слідчим зазначено, що вилучене вилучені 22.09.2018 під час огляду місця події, речі, предмети та документи є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та необхідні для проведення судово-хімічної та інших експертиз, а також проведення інших слідчих дій з метою всебічного, повного та неупередженого встановлення всіх обставин справи, відповідно до положень ст. 98 КПК України можуть містити відомості, які у подальшому будуть використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому з метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, використання, передачі, орган досудового розслідування просить накласти на них арешт.
У судове засідання слідчий, прокурор не з`явились. Слідчий ОСОБА_4 надав суду заяву про розгляд поданого ним клопотання без його участі у зв`язку зі службовою зайнятістю, повністю його підтримуючи. Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
ОСОБА_3 , власник майна, у судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на вилучене під час проведеного огляду місця події майна, посилаючись на те що він є приватним підприємцем, його діяльність пов`язана з перевезенням пасажирів і небезпечних вантажів, у тому числі паливно-мастильних матеріалів, а накладення арешту на автомобіль позбавить його є джерела доходу та можливості здійснювати підприємницьку діяльність згідно з отриманою ним ліцензією.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на вилученому 22.09.2018 р. в період часу з 20.05 до 23.50 огляду місця події, а саме: на відрізку траси «509 км. траси Е40 Львів-Київ-Харків», зазначеному в клопотанні майні у вигляді: рідини з різким запахом нафтопродуктів, відповідно до товарно-транспортної накладної в кількості 7375 куб. дм та товарно-транспортної накладної, виданої від ФОП « ОСОБА_3 » ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_4 - №22-9 від 22.09.2018 видана на відпуск нафтопродукту А-92 в кількості 7375 куб. дм, - яке може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та яке може бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Предметом злочину, передбаченого ст. 204 КК України, є алкогольні напої, тютюнові вироби або інші підакцизні товари, зокрема, нафтопродукти.
Вилучений при огляді автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний цистерна, на якому транспортувався підакцизний товар також відповідає критеріям ст. 98 КПК України, як знаряддя вчинення злочину.
Згідно з реєстраційною карткою та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Водночас, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 має ліцензію АГ №592660 на надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів автомобільним транспортом, що підтверджено ліцензією серії АГ № 592660, а його право на користування підтверджене тимчасовим реєстраційним талоном серії НОМЕР_3 .
Таким чином, згідно з положеннями п. 5 ч. 3 ст. 173, ч. 4 ст. 173 КПК України, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, з метою запобігання зупиненню законній підприємницькій діяльності, слідчий суддя стосовно автомобіля ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , ключів від нього, свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та тимчасового реєстраційного талону на вказаний автомобіль серія НОМЕР_3 підстав для задоволення клопотання не вбачає та у відповідності до положень ч. 11 ст. 170 КПК України вважає за можливе накласти арешт без позбавлення права користування.
Посилання слідчого на необхідність арешту вказаного автомобіля з позбавленням права користування з метою подальшого використання для збереження рідини, схожої на пальне, що в ньому знаходиться, не ґрунтується на вимогах ст. 100 КПК України та положеннях Постанови Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 р.
Більш того, автомобіль - цистерна за своїми властивостями, відповідно меті використання, пристосований для транспортування палива, а не для його тривалого зберігання.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий судя,
Накласти арешт з забороною користування та розпорядження на наступне майно, що було виявлене та вилучене під час проведення огляду 22.09.2018, яке належить ОСОБА_3 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
- рідину з різким запахом нафтопродуктів, відповідно до товарно-транспортної накладної в кількості 7375 куб.дм;
- товарно-транспортну накладну, видану від ФОП « ОСОБА_3 » ідентифікаційний номер фізичної особи платника податків НОМЕР_4 - №22-9 від 22.09.2018 видана на відпуск нафтопродукту А-92 в кількості 7375 куб. дм.
Накласти арешт без заборони користування на автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , спеціалізований вантажний цистерна, який на праві власності належить ОСОБА_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , ключі від нього, свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 та тимчасовий реєстраційний талон на автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_3 , зобов`язавши слідчого негайно повернути вказане майно володільцю - ОСОБА_3 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , передавши останньому його на відповідальне зберігання та попередивши його про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України.
Місцем зберігання арештованого майна (окрім автомобіля ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , ключів від нього, свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 та тимчасового реєстраційного талону на автомобіль ЗИЛ 130 д.н.з. НОМЕР_1 , серія НОМЕР_3 ) визначити СУ ФР ГУ ДФС у Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1

Про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України попереджений

«____»____________2018 р. _____________________.