Справа № 738/634/18
№ провадження 1-кс/738/193/2018
УХВАЛА

іменем України

15 травня 2018 року слідчий суддя Менського районного суду Чернігівської області: ОСОБА_1
за участю

секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
слідчого: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, -

В С Т А Н О В И В:

Представник потерпілого ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 , звернувся в Менський районний суд Чернігівської області зі скаргою на постанову слідчого від 18.04.2018 року, якою частково відмовлено у задоволенні поданого представником клопотання, а саме про допит та проведення слідчого експерименту з малолітнім свідком ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В судове засідання представник потерпілого ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_5 не з`явилися, від представника потерпілого надійшла заяво про розгляд справи за його відсутності.
Слідчий в судовому засіданні з вимогами скарги не погодився та пояснив, що він не має змоги допитати малолітнього свідка, так як про це заперечує його мати ОСОБА_8 , яка надала відповідна заяву. На даний час ОСОБА_8 не проживає з потерпілим ОСОБА_5 і проведення будь-яких слідчих дій з їхнім спільний сином може нанести психологічну травму дитині.
Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги.
Вислухавши доводи присутніх учасників розгляду скарги, дослідивши долучені матеріали, встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини.
13.04.2018 року, представник потерпілого звернувся з письмовим клопотанням до слідчого з про проведення слідчих дій.
18.04.2018 року заявлений суб`єкт оскарження виніс постанову, якою частково відмовив у проведенні слідчих дій.

Даючи оцінку оскаржуваному рішенню слідчого, суд керується загальними засадами кримінального провадження, положеннями кримінального процесуального закону, які визначають порядок (процедуру) кримінального провадження та вимоги, яким повинні відповідати процесуальні рішення слідчого та/або прокурора.

Так, імперативним приписом, зафіксованим у ст. 7 КПК України, законодавець визначив, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Ч. 2 ст. 9 цього Кодексу визначає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, …, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення та винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини мотив і мета вчинення кримінального правопорушення (ст. 91 КПК України).

Відповідно до положень ст. 93 цього Кодексу сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних (слідчих) розшукових дій, витребування та отримання речей, документів тощо, проведення інших процесуальних дій.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів чи обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК).

Належними є докази які прямо чи непрямо підтверджують існування обставин що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК).

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про повну чи часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова.

Згідно з приписами п. 2 ч. 5 ст. 110 цього Кодексу мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити: відомості про зміст обставин, яка є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З дослідженої в судовому засіданні Постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання від 18.04.2018 вбачається, що вона є мотивованою, та такою, що винесена відповідно до діючих норм КПК. Мотивом відмови в допиті малолітнього свідка ОСОБА_7 є ризик нанесення йому психологічної травми. При цьому стороною скаржника в своєму клопотанні від 13.04.2018 року не зазначено, які саме відомості може повідомити малолітній свідок, не аргументовано неможливість іншим процесуальними діями отримати зазначені відомості, також не вказано, чи може дана особа, за своїм психологічним станом брати участь в слідчих діях.

За таки обставин слідчий суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 226-227, 303-308 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1