Справа № 150/155/18
Провадження № 1-кп/150/28/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2018 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000013 від 01.02.2018 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із початковою середньою освітою (6 класів), непрацюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого:
- вироком Томашпільського районного суду від 09.10.2003 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- вироком Томашпільського районного суду від 30.12.2003 за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- вироком Томашпільського районного суду від 20.01.2005 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;
- вироком Жмеринського міськрайсуду від 09.09.2010 за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років 11 місяців позбавлення волі; 26.02.2016 звільнений з УВП за відбуттям строку покарання;
- вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 31.08.2017 за ч. 2 ст. 185 КК України до обмеження волі строком на 1 рік з іспитовим строком 1 рік;
- вироком Чернівецького районного суду від 06.02.2018 за ч.2 ст. 289, ст.ст.71, 72 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,
судимість не знято та не погашено, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України,
за участю сторін та учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
28 січня 2018 року біля 16 години ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 , разом із господарем розпивали спиртні напої. ОСОБА_3 , помітивши, що ОСОБА_6 зберігає власні кошти в шухляді серванта в гаманці чорного кольору, оскільки останній взяв звідти частину коштів та пішов в магазин за горілкою, вирішив їх викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел та можливість легкої наживи шляхом викрадення майна, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному будинку під час нетривалої відсутності господаря, діючи з прямим умислом, таємно та з корисливих мотивів шляхом вільного доступу викрав вищевказані кошти ОСОБА_6 в сумі 700 гривень. У подальшому ОСОБА_3 , дочекавшись ОСОБА_6 , завершив розпивання з ним купленої горілки, після чого місце злочину покинув, розпорядившись викраденими грошовими коштами на власний розсуд.
Потерпілим в результаті вчинення кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , громадянин України, непрацюючий.
Дії ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав, показавши, що у вказаний в обвинувальному акті день приблизно в 11 годині він приїхав до мами в смт. Вапнярка, пообідавши поїхали в с.Тимонівку до племінників, по дорозі сестра в машині дала йому 500 гривень і мама 200 гривень, купюру номіналом 500 грн. розміняв, купив пиво, дав трьом племінникам по 10 гривень. Повернувся в с. Борівка, по вул. Перемоги зустрів потерпілого ОСОБА_6 , запропонував останньому випити, дав йому 25 гривень на пляшку, по дорозі зайшли до ОСОБА_7 , випили по чарці, після чого ОСОБА_6 запропонував піти до нього. У ОСОБА_6 розпивали спиртні напої разом із ОСОБА_8 . Потерпілий ОСОБА_6 взяв із серванту гроші і пішов до магазину, щоб купити горілки, тоді він пішов за ним і зустрів останнього в магазині, купив одну пляшку пива і пачку сигарет «Прилуки», розрахувався пятидесятигривневою купюрою, після чого пішов додому на вул. Кармелюка, більше в магазин не заходив. Вдома дав співмешканці ОСОБА_9 250 гривень на підгузки дитині. Після цього пішов в гості до сестер, де дав на горілку 50 гривень. Приблизно через 3-4 тижні прийшли працівники поліції, які повідомили про крадіжку, показували гаманець. Зазначив, що коли ОСОБА_6 брав із серванту гроші, в кімнаті був ще ОСОБА_8 , він грошових коштів в будинку потерпілого не брав. Працівники поліції на подвір`ї ОСОБА_6 здійснювали на нього фізичний тиск, при обранні запобіжного заходу слідчому судді про обставини фізичного насильства не озвучував.
Будучи допитаним у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що з обвинуваченим ОСОБА_3 зустрілись на вулиці, пили алкоголь обвинуваченого. Спиртні напої із обвинуваченим ОСОБА_3 розпивали вперше. Вподальшому, в себе вдома розпили ще десь по 100 грам горілки, після цього, в присутності обвинуваченого взяв із серванта 50 грн. (всього було 800грн.), пішов в центр по пляшку і сигарети, обвинувачений ОСОБА_3 залишився сам. Через пів години повернувся додому, де застав обвинуваченого, після чого обвинувачений пішов додому, ще був світловий день. Зранку виявив відсутність коштів у серванті в розмірі 750грн. (купюрами по 200, 100 і 50 гривень). Працівники поліції прийшли до нього разом із обвинуваченим ОСОБА_3 , який при слідчих віддав йому 300 гривень, вину визнав.
Окрім того, на спростування показань обвинуваченого ОСОБА_3 зазначив, що: ОСОБА_8 заходив до нього в день крадіжки на декілька секунд позичити сокиру, до того як він пішов до магазину, він проводив його до дверей, за цей час останній не міг викрасти гроші, алкогольні напої з ними не вживав. Також вказав, що проживає в будинку один, грошові кошти не могли бути викрадені із будинку, оскільки він зачиняв двері. В центрі із ОСОБА_3 не зустрічався. Обвинувачений ОСОБА_3 не показував і не повідомляв, чи є у нього грошові кошти, заперечив факт отримання від обвинуваченого грошових коштів у сумі 25 гривень на горілку. Зазначив, що має до обвинуваченого ОСОБА_3 претензії матеріального характеру на суму в розмірі 400 гривень. Просить призначити покарання на розсуд суду.
Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини у інкримінованому йому злочині, вчиненому при вищевикладених обставинах, його винуватість підтверджується як показаннями потерпілого та свідків, так і дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження №0000013, а саме:
- показами свідка ОСОБА_10 , яка суду показала, що приблизно о 16 годині до неї в магазин «Продукти» зайшов ОСОБА_3 , купив пляшку пива, розрахувався купюрою номіналом 200 гривень, сказав, що вислала сестра з Польші, ще бачила у нього купюру номіналом 50 гривень. Більше в той день обвинувачений до магазину не заходив, приблизно через годину зачинила магазин. Зазначила, що ОСОБА_6 в той день в магазині не було. Через декілька днів в магазині сказали, що ОСОБА_6 обікрали і дільничний з працівниками поліції розпитували, хто приходив до магазину та що купував, конкретно запитували про ОСОБА_3 ;
- показами свідка ОСОБА_8 , який суду показав, що десь о 10 годині ранку прийшов до ОСОБА_6 позичити сокиру, в нього в кімнаті за столом знаходився ОСОБА_3 , він дав їм по сигареті та пішов додому, більше в будинок ОСОБА_6 не повертався. Чи вживали обвинувачений з потерпіли алкогольні напої не бачив. ОСОБА_6 зранку на наступний день повідомив, що в нього пропали гроші, запитував місце проживання ОСОБА_3 , дзвонив до співмешканки останньої ОСОБА_9 , яка повідомила, що грошові кошти ОСОБА_3 дала його сестра;
- витягом з ЄРДР кримінального провадження №0000013, з якого вбачається, що 01.02.2018 до Чернівецького ВП Могилів-Подільського ВП ГУНП у Вінницькій області звернувся із письмовою заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , про те, що 28.01.2018 ОСОБА_3 , перебуваючи в його домоволодінні, шляхом вільного доступу вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 700 гривень;
- заявою ОСОБА_6 , зареєстрованою в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення та інші події за №162 від 01.02.2018;
- письмовою заявою ОСОБА_3 від 06.02.2018, згідно якої він відшкодував ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 300 гривень по факту викрадення в останнього грошових коштів в сумі 700 гривень та розпискою ОСОБА_6 від 06.02.2018 про отримання від ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 300 гривень;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 08.02.2018 з компакт-диском до нього, проведеного на підставі письмової заяви ОСОБА_6 , за участю підозрюваного ОСОБА_3 , у присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , проведеного по АДРЕСА_2 , з метою перевірки і уточнення відомостей щодо вчинення крадіжки ОСОБА_3 грошових коштів в сумі 700 гривень, що належать ОСОБА_6 . У ході проведення слідчого експерименту ОСОБА_3 повідомив про події, які відбувалися наприкінці січня 2018 року, обставини вчинення крадіжки, а саме грошових коштів в сумі 700 гривень із гаманця ОСОБА_6 , продемонструвавши присутнім послідовність вчинених ним дій. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_3 вину у крадіжці визнав у повному обсязі, повідомивши, що покази надав добровільно без будь-якого тиску з боку працівників поліції чи сторонніх осіб, щиро покаявся.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають.

Разом з цим, судом в порядку ст.89 КПК України, визнається недопустимим доказом протокол огляду місця події від 01.02.2018, - території домоволодіння АДРЕСА_2 , оскільки значна частина тексту є нечитабельною, відтак, встановити його зміст неможливо, що, на думку суду, є порушенням права на захист.
Покази обвинуваченого, що грошові кошти у сумі 500грн. йому дала сестра, а 200грн. мама, а також факт здійснення тиску працівниками поліції під час проведення слідчого експерименту, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи жодними доказами, відтак, судом не беруться до уваги.
Протиріччя у показах обвинуваченого, наданих під час розгляду справи в суді та під час проведення слідчого експерименту 08.02.2018 року, суд оцінює як намагання ОСОБА_3 уникнути відповідальності.
Окрім того, не знайшов підтвердження під час судового розгляду факт розпивання алкогольних напоїв в будинку потерпілого ОСОБА_8 , оскільки такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями ОСОБА_6 та ОСОБА_8 .
У силу ст. 370 КПК України, суд обґрунтовує вирок лише на доказах, які були розглянуті у судовому засіданні і обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і постановляється лише при умові, коли в ході судового розгляду винуватість обвинуваченого доведена.

Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши представлені суду докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно.
Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд враховує характер та тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до злочину середньої тяжкості; фактичні обставини справи; відношення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, який вину не визнав, однак, частково відшкодував заподіяну шкоду; дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності та вчинив даний злочин під час іспитового строку за вироком від 31.08.2017, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення та перевиховання; відповідно до виданої виконкомом Борівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області 05.02.2018 за №268 довідки-характеристики, непрацює, проживає у АДРЕСА_1 , без реєстрації із співмешканкою ОСОБА_9 , має шкідливі звички, порушує громадський спокій, по місцю проживання характеризується із негативної сторони; згідно довідок Чернівецької лікарні планового лікування №16 від 05.02.2018 та листа КУ «Томашпільська центральна районна лікарня» на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.
Окрім того, судом взято до уваги долучені стороною захисту довідки виконкому Вапнярської селищної ради від 02.04.2018 про склад сім`ї ОСОБА_13 (матері обвинуваченого), що проживає разом з ОСОБА_14 (сестрою обвинуваченого), яка є інвалідом І групи з дитинства.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення обвинуваченого, з урахуванням позиції потерпілого, який відніс вирішення питання призначення покарання на розсуд суду, позиції прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної статті Особливої частини та призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання, останнє слово обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, та вважає за необхідне призначити йому покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої статті.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 06.02.2018, який набрав законної сили 13.03.2018, засуджений за ч. 2 ст. 289, ст. 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив злочин до постановлення вироку у першій справі, яким до нього застосовано покарання у виді позбавлення волі, відтак, суд вважає за необхідне застосувати ч. 4 ст. 70 КК України.

Частиною 4 ст.70 КК України встановлено, що якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, то покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу слід залишити без змін - тримання під вартою.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю злочинів з урахуванням вироку Чернівецького районного суду Вінницької області від 06.02.2018, шляхом часткового складання призначених покарань у виді 5 /п`яти/ років 6 /шість / місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 09 лютого 2018 року.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили залишити без змін - тримання під вартою.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Чернівецький районний суд Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику, направити потерпілому.

Суддя ОСОБА_1