Справа № 367/5120/17
Провадження по справі № 1-кп/367/209/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду кримінальне провадження, внесене 21.06.2017 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001686, по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Гостомель Київської області, громадянина України, маючого початкову вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 13.05.2017 р., близько 04 год 05 хв (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), під час правомірного перебування в торгівельному залі АЗС «ТНК», за адресою: м. Буча, Київської області, вул. Депутатська, 42, в якому здійснює господарську діяльність ТОВ «ВОСТОК», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, з полиці дерев`яного столу касира заволодів металевим касовим ящиком, вартістю 1 183,33 грн., в середині якого знаходились грошові кошти в сумі 500,00 грн. В подальшому з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив ТОВ «ВОСТОК» матеріальну шкоду на загальну суму 1 683,33 грн.

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою вину у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнав повністю, повідомив, що він вночі 13.05.2017 р. (точний час не пам?ятає), перебував в торгівельному залі АЗС «ТНК», за адресою: м. Буча, в якому крім нього нікого не було. Що на нього найшло він не знає, але він вирішив забрати з полиці дерев`яного столу касира металевий касовий ящик. Забравши цей касовий ящик, він пішов додому, по дорозі ящик викинув, а гроші, які були в ньому, залишив собі. Визнав, що в АЗС «ТНК», за адресою: м. Буча, Київської області, вул. Депутатська, 42, здійснює господарську діяльність ТОВ «ВОСТОК», вартість викраденого ним металевого ящика становить 1 183,33 грн., а в його середині були грошові кошти в сумі 500,00 грн.

У скоєному розкаявся, просив суворо не карати, зазначив, що влаштувався на роботу, став на шлях виправлення.

В зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєнні злочину, визнанням обставин скоєння злочину, кваліфікації його дій та доказів, зібраних органом досудового розслідування, дослідження доказів було обмежене лише допитом обвинуваченого та дослідженням документів, які характеризують його особу. Показання обвинуваченого в цій частині суд вважає правдивими і кладе їх в основу вироку.

Обираючи міру покарання суд враховує, що обвинувачений скоїв злочин, який відноситься до злочинів середньої тяжкості.

Як особа обвинувачений характеризується посередньо, раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставинами, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого, суд знаходить: визнання своєї вини та щире каяття в скоєнні злочину.

Обставин, що обтяжують відповідальність обвинуваченого, суд не знаходить.

Враховуючи зазначені обставини в їх сукупності, те, що обвинувачений щиро розкаявся, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому можливо, призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України, згідно ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з наданням йому іспитового строку і покладенням на нього обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.
При цьому, суд не знаходить підстав для обрання покарання у виді штрафу, як наполягав обвинувачений, оскільки суду не надано доказів того, що він має постійну роботу чи інший постійний дохід.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він має на утриманні неповнолітню доньку.

Прокурор та представник потерпілого не заперечували проти клопотання обвинуваченого.

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що до ОСОБА_6 не може бути застосовано Закон України «Про амністію у 2016 році», виходячи з наступного.

Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які не позбавлені батьківських прав, і на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Однак, не зважаючи на те, що обвинувачений вперше вчинив злочин середньої тяжкості, має малолітню доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ним не надано доказів того, що його не позбавлено відносно неї батьківських прав. Тому відсутні підстави для застосування до нього амністії.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого до набрання вироку законної сили суд залишає без змін у виді особистого зобов?язання. Доказів наявності по провадженню процесуальних витрат та речових доказів суду не надано.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України, п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю в 01(один) рік.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 1, 2 ст. 76 КК України, зобов?язавши його:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Залишити без змін до набрання вироку законної сили запобіжний захід у виді особистого зобов?язання обвинуваченого, зобов?язавши:

-прибувати за кожною вимогою до суду ;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по справі.

На вирок до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області може бути подано апеляцію протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з визначених ст.ст. 394, 473 КПК України підстав.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі неподання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги з дня вирішення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення буде вручено обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення буде надіслано учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1