05.07.2018 Провадження №1-кс/331/2627/2018
Єдиний унікальний номер №331/3228/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 липня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , перекладача ОСОБА_5 , розглянувши клопотання заступника прокурора Запорізької області начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва старшого радника юстиції ОСОБА_6 про продовження застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ОСОБА_8 ),

ВСТАНОВИВ:
В провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло клопотання заступника прокурора Запорізької області начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва старшого радника юстиції ОСОБА_6 про продовження застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ОСОБА_8 ).

В обґрунтування клопотання зазначено, що 20.12.2017 о 08 годині 15 хвилин у пункті пропуску для авіаційного сполучення Запоріжжя співробітниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України затримано ОСОБА_7 , який прибув авіарейсом з м. Стамбула Турецької Республіки, у зв`язку тим, що він за ініціативою ФСБ Росії перебуває у міжнародному розшуку каналами Інтерполу.

Після цього, 20.12.2017 в період з 10 години 40 хвилин до 12 години 30 хвилин, слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 у приміщенні службового кабінету № 16 Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області за адресою: м. Запоріжжя, вул. 8-Березня, будинок 31 (дата, час та місце фактичного затримання особи: 20.12.2017 о 08 годині 15 хвилин у пункті пропуску для авіаційного сполучення Запоріжжя), відповідно до ст. ст. 208, 582 КПК України ОСОБА_7 затримано. При собі він мав паспорт громадянина Російської Федерації для виїзду за кордон, номер НОМЕР_1 , виданий 23.09.2011 ФМС 45002.
Про затримання ОСОБА_7 20.12.2017 поінформовано ініціатора розшуку, від якого того ж дня надійшло підтвердження наміру звертатися із запитом про його екстрадицію.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.12.2017 до затриманого ОСОБА_7 застосовано тимчасовий арешт строком на 30 діб - до 18.01.2018 до 08 години 15 хвилин.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.01.2018 відмовлено у задоволенні клопотання керівника Запорізької місцевої прокуратури № 1 про застосування відносно ОСОБА_7 тимчасового арешту на 10 діб з 18 січня 2018 року з 08 години 15 хвилин.

18.01.2018 ОСОБА_7 звільнено із ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» у зв`язку із закінченням строку його тимчасового арешту, застосованого відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2017.

18.01.2018 до прокуратури Запорізької області з Генеральної прокуратури України надійшли матеріали запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації від 17.01.2018 № 81/3-704-17 про видачу ОСОБА_7 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК РФ, а також доручення щодо підготовки клопотання про застосування відносно нього екстрадиційного арешту. До Генеральної прокуратури України вказані матеріали надійшли 17.01.2018.

18.01.2018 о 09 годині 20 хвилин у зв`язку з надходженням із Генеральної прокуратури Російської Федерації матеріалів запиту про екстрадицію ОСОБА_7 . Олександрівським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області останього затримано в порядку ст. ст. 208, 582 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про застосування відносно цієї особи екстрадиційного арешту до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2018 відносно ОСОБА_7 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації строком на два місяці з моменту затримання, тобто до 18.03.2018.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 06.02.2018 скаргу адвоката ОСОБА_10 на вказану ухвалу слідчого суді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19.01.2018 залишено без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15.03.2018 строк застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту продовжено до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації до 14.05.2018.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.05.2018 строк застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту продовжено до вирішення питання про його видачу (екстрадицію) та фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації до 09.07.2018.

Матеріали запиту Генеральної прокуратури Російської Федерації про екстрадицію ОСОБА_7 оформлені належним чином відповідно до вимог Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993, Європейської конвенції про видачу правопорушників від 13.12.1957, якими врегульовано відносини між Україною та Російською Федерацією з питань видачі правопорушників.

Відповідно до запиту про видачу ОСОБА_7 Генеральною прокуратурою Російської Федерації гарантовано відсутність на меті його переслідування за політичними мотивами, у зв`язку із расовою приналежністю, віросповіданням, національністю чи політичними поглядами. Окрім того, у запиті гарантується, що згідно з нормами міжнародного права йому буде надано всі можливості для захисту, у тому числі допомога адвокатів, і його не буде піддано катуванню, жорстким, нелюдським, принижуючим гідність видам поводження або покарання тощо.

Відповідно до постанови слідчого слідчого відділу УФСБ Росії по Республіці Башкортостан ОСОБА_11 від 26.01.2017 про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у розшук 20.01.2017 відносно нього порушено кримінальну справу № 7000002 за ч. 2 ст. 208 КК РФ.

01.03.2017 слідчим слідчого відділу УФСБ Росії по Республіці Башкортостан ОСОБА_11 винесено постанову про притягнення ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 208 КК РФ.

Постановою старшого уповноваженого з особливо важливих справ Управління ФСБ Росії по Респуліці Башкортостан ОСОБА_12 від 09.03.2017 ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук.

28.12.2017 слідчим Слідчої частини з розслідування організованої діяльності Головного слідчого управління МВС по Республіці Башкортостан ОСОБА_13 винесено постанову про притягнення ОСОБА_7 як обвинуваченого по кримінальній справі № 7000002 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК РФ.

Згідно з цією постановою ОСОБА_7 , маючи умисел на участь у незаконному озброєному формуванні на території іноземної держави, 29.11.2012 авіарейсом № RWZ-9649 «Москва-Стамбул» вилетів із м. Москви та прибув до м. Стамбула Турецької Республіки, після чого не пізніше грудня 2013 року за невстановлених обставин перетнув турецько-сирійський кордон і прибув на територію Сирійської Арабської Республіки, де вступив та взяв участь у незаконному озброєному формуванні « ІНФОРМАЦІЯ_4 », яке не передбачено законодавством даної держави, з метою, що протирічить інтересам Російської Федерації. У грудні 2013 року як учасник незаконного озброєного формування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » він був забезпечений вогнепальною автоматичною зброєю автоматом «Калашнікова» та боєприпасами до нього, виданими йому керівництвом указаного озброєного формування, які він використовує для виконання задач даного формування. В обов`язки ОСОБА_7 як учасника цього формування входить охорона кордонів захопленої території НОФ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а також участь у бойових діях проти урядових сил Сирії. До цього часу ОСОБА_7 не поінформував про вихід із зазначеного формування.

Крім того, згідно з указаною постановою слідчого, незважаючи на те, що діяльність міжнародної організації «Исламское государство» рішенням Верховного суду Російської Федерації від 29.12.2014, яке набрало законної сили 13.02.2015, визнана терористичною і заборонена на території Російської Федерації, ОСОБА_7 бере участь у діяльності цієї організації і умисно після 13.02.2015 продовжує виконувати покладені на нього керівництвом зазначеної організації обов`язки. Зокрема, як учасник міжнародної терористичної організації «Исламское государство», будучи забезпеченим автоматичною вогнепальною зброєю, боєприпасами, виданими керівництвом цієї організації, здійснював озброєне патрулювання та охорону підконтрольної «Исламскому государству» території, а також брав участь у бойових сутичках з озброєними силами Сирії. До теперішнього часу ОСОБА_7 не повідомив про вихід з указаної міжнародної терористичної організації.

Кримінальна справа № 7000002 відносно зазначеної особи перебуває у провадженні слідчого відділу УФСБ Росії по Республіці Башкортостан.
07.04.2017 відносно ОСОБА_7 Кіровським районним судом м. Уфи Республіки Башкортостан РФ обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За результатами проведеної прокуратурою Запорізької області за дорученням Генеральної прокуратури України екстрадиційної перевірки, обставин, передбачених міжнародними договорами та ст. 589 КПК України, які можуть перешкодити видачі ОСОБА_7 до Російської Федерації не встановлено.

Так, за даними сектору міжнародного поліцейського співробітництва ГУНП в області від 05.02.2018 № 111/17/01-2018, ОСОБА_7 перебуває у міжнародному розшуку компетентними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 205.5, ч. 2 ст. 208 (ініціатор НЦБ Москва).

Указані дії ОСОБА_7 компетентними органами Російської Федерації кваліфіковано за ч. 2 ст. 208 КК РФ за ознаками участі на території іноземної держави в озброєному формуванні, не передбаченому законодавством даної держави, у цілях, що протирічать інтересам Російської Федерації, а також за ч. 2 ст. 205.5 КК РФ за ознаками участі у діяльності організації, яка відповідно до законодавства Російської Федерації визнана терористичною, які передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року відповідно до законодавства Російської Федерації.

Ці злочини в цілому відповідають ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 258-3 КК України і є екстрадиційними, оскільки передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк більше одного року відповідно до законодавства України.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані ОСОБА_7 діяння відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України не закінчилися.
Указані злочини не належать до військових злочинів і не мають політичного характеру.
Згідно з листом СБУ № 4/571 від 12.02.2017 Службою безпеки 07.03.2013 на підставі офіційних матеріалів, отриманих по лінії міжнародного співробітництва від Антитерористичного центру СНД, ОСОБА_7 був заборонений в`їзд в Україну строком на п`ять років у зв`язку із причетністю до діяльності міжнародних терористичних організацій (постанова від 07.03.2013 №5/2/1-4639). У Російській Федерації ОСОБА_7 02.06.2017 включено під № 51 до Переліку організацій та фізичних осіб, стосовно яких наявні свідчення про їх причетність до екстремістської діяльності або тероризму. Організація «Джейн аль-Мухаджирин валь-Ансар» включена Комітетом Ради Безпеки ООН (рішення від 06.08.2015 № 1267) до санкційного списку стосовно міжнародних терористичних організацій «Ісламська держава» та «Аль-Каїда». На підставі Імплементаційного регламенту ЄС 2015/1390 ця організація також віднесена до переліку організацій, асоційованих із мережею «Аль-Каїда». Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 25.11.2015 № 966 «Про затвердження Порядку формування переліку осіб, пов`язаних з провадженням терористичної діяльності або щодо яких застосовано міжнародні санкції» організація «Ісламська держава» внесена до цього переліку під номером (С1): 154 із назвою (С6): Islamic State in Iraq and the Levant. Крім того, згідно з резолюціями Ради Безпеки ООН, заявою ФАТФ щодо протидії фінансуванню ІД від 24.10.2014, Резолюцією ПАРЄ № 2047 від 2015 та іншими рішеннями міжнародних організацій, членом яких є Україна, Організація «Ісламська держава» вважаться терористичною.

Відповідно до листа МЗС України № 414/17-194/510-180 від 06.02.2018 рішенням Комітету РБ ООН № 1267 на підставі параграфів 1 та 16 Резолюції РБ ООН 1526 (2004) «Ісламська держава Іраку та Леванту» або «Ісламська держава» (скорочена назва) під своєю попередньою назвою «Аль-Каїда в Іраку» включена до списку терористичних організацій та підпадає під дію санкцій Ради Безпеки.
Моніторингом санкційних переліків РБ ООН, які знаходяться у вільному доступі в системі Інтернет за адресою:
https://scsanctions.un.org/fop/fop?xml=htdocs/resources/xml/ru/consolidated.xml&xslt=htdocs/resources/xsl/ru/consolidated-r.xsl, встановлено, що «Аль-Каида в Ираке» включена до нього під номером 115, а «Джейн аль-Мухаджирин валь-Ансар» під назвою «Армия эмигрантов и сподвижников» - під номером 148.

Відповідно до довідок Державної міграційної служби України № 6.5-11122/6-17 від 29.12.2017, № 8.5-498/8-18 від 15.02.2018 ОСОБА_7 з питань набуття громадянства України, визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, не звертався, статус біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, не отримував. Відомості стосовно вказаної особи у Єдиній інформаційно-аналітичній системі управління міграційними процесами відсутні.
Крім того, за даними УДМС України в Запорізькій області, ОСОБА_7 за обліками УДМС України в Запорізькій області не значиться, із заявами про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, надання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідками на постійне або тимчасове проживання в Україні, реєстрації місця проживання, не звертався, відомості щодо оформлення йому громадянства України відсутні (довідки №2301.4-383/23.3-17 від 29.12.2017, 2301.2-591/23.2-18 від 11.01.2018, №2301.2-975/23.2-18 від 02.02.2018).
Згідно з листом ГУДМС України в Дніпропетровській області № 1201.3.3-1464/1201.3-18 від 02.02.2018 ОСОБА_7 та його захисники із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, до управління не зверталися. Інформація щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відсутня.
Згідно з листами ГУДМС України в Дніпропетровській області №1201.3.3-2238/1201.3-18 від 15.02.2018 та № 1201.3.3-3327/1201.2-18 від 05.03.2018 до цього відомства 08.02.2018 звернувся захисник ОСОБА_7 . ОСОБА_14 із заявою щодо прийняття його звернення про надання статусу біженця. Вказана заява від імені ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 8 ч. 1 ст. 1 , ч. ч. 1, 7, 9 ст. 7 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» і відповідно до вимог законодавства не вважається заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Про результати розгляду зазначеного звернення 13.02.2018 поінформовано захисника ОСОБА_14 .
Крім того, згідно з листами ГУДМС України в Дніпропетровській області №1201.3.3-4318/1201.3-18 від 20.03.2018, № 1201.3.3-4801/1201.3-18 від 27.03.2018, № 1201.3.3-5707/1201.3-18 від 10.04.2018, № 1201.3.3-7259/1201.3-18 від 26.04.2018 до цього відомства 27.03.2018 звернулася захисник ОСОБА_7 ОСОБА_4 із заявою щодо прийняття документів ОСОБА_7 про надання статусу біженця. Вказана заява ОСОБА_4 з анкетою ОСОБА_7 не відповідає вимогам п. 8 ч. 1 ст. 1 , ч. ч. 1, 7, 9 ст. 7 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту» і відповідно до вимог законодавства не вважається заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Інформацію про результати розгляду вказаного звернення надано ОСОБА_4 у листі від 29.03.2018 №1201.3.-3-4983/1201.3-18.

Згідно з висновком, затвердженим 21.03.2017 начальником ГУ МВС Росії Челябінської області, ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації, документований паспортом громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_2 , виданим 02.03.2005 Ленінським РУВС м. Челябінська, 27.07.2006 знятий з реєстраційного обліку за адресою: вул. Новоросійська, 79-31, м.Челябінськ Челябінської області Російської Федерації, з 15.01.2017 перебуває у федеральному розшуку ( ініціатор розшуку - УФСБ Росії по Республіці Башкортостан).
На території України до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 не притягується (довідки № від 09.02.2018, № від 20.02.2018).

Стан здоров`я ОСОБА_7 задовільний.

Під час затримання ОСОБА_7 відмовився надати пояснення на підставі ст. 63 Конституції України.

Прокуратурою Запорізької області 02.03.2018 матеріали екстрадиційної перевірки спрямовано до Генеральної прокуратури України, 26.04.2018 прийнято рішення щодо екстрадиції ОСОБА_7 до Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК РФ.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 скарги ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на постанову Генеральної прокуратури України від 26.03.2018 про його екстрадицію до Російської Федерації залишено без задоволення.

За результатами судового розгляду апеляційних скарг ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_4 на вказану ухвалу слідчого судді від 10.04.2018, ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2018 ці апеляційні скарги задоволено, постанову Генеральної прокуратури України від 26.03.2018 та ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.04.2018 скасовано.

Підставою для скасування вказаних рішень Апеляційним судом Запорізької області стало, зокрема, те, що 26.04.2018 ОСОБА_4 оскаржено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду дії ГУ ДМС України у Дніпропетровській області щодо повернення без розгляду її звернення про надання ОСОБА_7 статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, а також звернення ОСОБА_7 від 16.04.2018 до ГУ ДМС України у Дніпропетровській області із завою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Згідно з листом ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 04.06.2018 № 1201.3.3-10317/1201.3-18 цим відомством 31.05.2018 прийнято рішення за № 54 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання ОСОБА_7 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту. Це рішення може бути оскаржено ОСОБА_7 до суду і наразі не набрало чинності.
Після вирішення питання щодо надання ОСОБА_7 статуса біженця або відмови у цьому, Генеральною прокуратурою України буде прийнято рішення за запитом Генеральної прокуратури Російської Федерації про його екстрадицію.

З огляду на таке, враховуючи те, що єдиним запобіжним заходом, який гарантуватиме запобігання втечі вказаної особи та забезпечить у подальшому його видачу, є тримання під вартою (екстрадиційний арешт).

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила його задовольнити.

ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечив, пояснив, що з висунутим обвинуваченням він не згоден, участь у терористичних актах заперечує. Крім того, зазначив, що він залишив Росію в 2012 році, кримінальну справу порушили у 2017 році. Крім того, обвинувачення за ст. 205.5 КК РФ додатково висунуте, коли його було затримано, до цього часу інкримінували лише ст. 208 КК РФ. Також додав, що не був обізнаний про те, що оголошено його розшук. В теперішній час він потребує медичної допомоги, у зв`язку із чим не може утримуватись в умовах слідчого ізолятора.

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечувала, зазначила, що вже декілька разів екстрадиційний арешт було продовжено, що в теперішній час не вбачає підстав для його продовження, оскільки відсутні ризики. Крім того, ОСОБА_7 потребує медичного обстеження, що є неможливим в умовах СІЗО, просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зобов`язавши останнього не залишати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор додаткового пояснила, що в теперішній час кінцеве рішення щодо екстрадиції не прийнято, оскільки воно оскаржене. Щодо стану здоров`я зазначила, що в матеріалах, наданих до суду, наявна довідка ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» УДПтС України в Запорізькій області, згідно якої здоров`я ОСОБА_7 є задовільним.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.29 Конституції України ніхто не може бути затриманий або триматися під вартою інакше як на підставі мотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, передбачених законом.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства та застосовуються в порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

У відносинах між Україною та Російською Федерацією у сфері екстрадиції застосовується Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ратифікована Законом України від 10.11.1994 № 240/94-ВР, Протоколом до неї від 29.03.1997, ратифікованим Законом України від 03.03.1998 № 140/98-ВР, Європейська Конвенція по видачу правопорушників 1957 року. Зазначені міжнародні договори набрали законної сили як для України, так і для Російської Федерації.

Згідно ст.ст. 1,2 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, ч. 1 ст. 573 КПК України договірні сторони зобов`язуються на вимогу видавати одна одній осіб, які перебувають на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності за діяння, за скоєння яких за законами запитуючої і запитуваної держав передбачається покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше одного року або більш тяжке покарання.

Статтею 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року (в редакції Протоколу до неї від 29.03.1997) передбачено, що після отримання вимоги про видачу запитувана сторона негайно вживає заходів до розшуку і взяття під варту особи, видача якої вимагається, за винятком тих випадків, коли видачу не може бути здійснено.

Відповідно до ст. 80 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993 у редакції Протоколу до неї від 03.03.1998 зносини з питань видачі здійснюються Генеральними прокурорами Договірних Сторін.

Згідно ч. 1 ст. 584 КПК України після надходження запиту про видачу особи прокурор звертається з клопотанням про застосування щодо цієї особи екстрадиційного арешту до слідчого судді за місцем тримання особи під вартою.

Відповідно до ч. ч. 10, 11 ст. 584 КПК України екстрадиційний арешт застосовується до вирішення питання про видачу особи ( екстрадицію) та її фактичної передачі , але не може тривати більше 12 місяців.

Проведеною прокуратурою області за дорученням Генеральної прокуратури України екстрадиційною перевіркою обставин, які можуть перешкоджати видачі ОСОБА_7 до Російської Федерації, не встановлено.

Злочини, передбачені ч. 2 ст. 208, ч. 2 ст. 205.5 КК РФ є екстрадиційними, оскільки за законодавством України передбачають покарання у вигляді позбавлення волі на строк не менше 1 року. Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за інкриміновані ОСОБА_7 діяння не закінчилися.

Згідно висновку, затвердженого 21.03.2017 року начальником ГУ МВС Росії Челябінської області, ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації, документований паспортом громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_2 , виданим 02.03.2005 Ленінським РУВС м.Челябінська, 27.07.2006 знятий з реєстраційного обліку за адресою: вул. Новоросійська, 79-31, м.Челябінськ Челябінської області Російської Федерації, з 15.01.2017 року перебуває у федеральному розшуку (ініціатор розшуку - УФСБ Росії по Республіці Башкортостан).

Згідно з листом ГУ ДМС України у Дніпропетровській області від 04.06.2018 року №1201.3.3-10317/1201.3-18 цим відомством 31.05.2018 рокуприйнято рішення за № 54 про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання ОСОБА_7 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

На території України до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 не притягується (довідки № від 09.02.2018, № від 20.02.2018).

Згідно довідки ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» № 2/7-1844 від 13.03.2018 року стан здоров`я ОСОБА_7 задовільний.

Слідчому судді надані копії клопотання Генеральної прокуратури Російської Федерації про екстрадицію ОСОБА_7 , постанов про притягнення його як обвинуваченого, оголошення його в розшук і обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, документів, що підтверджують його особу, матеріали екстрадиційної перевірки, постанови Генеральної прокуратури України від 26.03.2018 про видачу (екстрадицію) ОСОБА_7 до Російської Федерації та інші матеріали.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що захисником не надано жодних документів на підтвердження того, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може знаходитись в умовах слідчого ізолятора та дійсно потребує медичної допомоги. Також не надано і жодних обґрунтувань щодо обрання ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до положень ч. 8 ст. 584 КПК України, при розгляді клопотання слідчий суддя не досліджує питання про винуватість та не перевіряє законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження застосування відносно ОСОБА_7 екстрадиційного арешту на 60 днів, до його фактичної передачі компетентним органам Російської Федерації.

На підставі викладеного, враховуючи те, що Генеральною прокуратурою України прийнято рішення про екстрадицію ОСОБА_7 до Російської Федерації і до її передачі компетентним органам цієї країни вказана особа має перебувати під вартою, керуючись ст. 584 КПК України, ст. ст. 9, 29 Конституції України, статтями 56, 58, 60 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.1993, ратифікованої Законом України №240/94-ВР від 10.11.1994, статтею 13 Протоколу до неї, ратифікованим Законом України №140/98-ВР від 03.03.1998, -

слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання заступника прокурора Запорізької області начальника управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва старшого радника юстиції ОСОБА_6 про продовження застосування екстрадиційного арешту відносно громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ОСОБА_8 ), - задовольнити.

Визнати наявність підстав для подальшого тримання під вартою громадянина Російської Федерації ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ОСОБА_8 ) та продовжити застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (екстрадиційного арешту) терміном на 60 (шістдесят) діб.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді екстрадиційного арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Термін дії ухвали закінчується 03 вересня 2018 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1