Справа № 755/5508/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2018 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23 листопада 2015 року, за №0017736, за обвинуваченням:
ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст.366, ч. 1 ст. 384 КК України,
ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 135, ч. 1 ст. 384 КК України, -
В С Т А Н О В И В :

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив усне клопотання про продовження відсторонення від посади обвинуваченого ОСОБА_9 , оскільки він, займаючи посаду оперуповноваженого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, може впливати на свідків, які працюють у Дніпровському управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та на іншого обвинуваченого, з метою зміни їх показів.
Потерпілі підтримали клопотання прокурора.
Захисник ОСОБА_7 просила у задоволенні клопотання прокурора відмовити, оскільки вказані прокурором ризики, не є обґрунтованими, окрім того, клопотання про відсторонення від посади обвинуваченого повинно було подаватись у письмовому вигляді.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника.
Захисник ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, вказавши що клопотання прокурора повинно бути письмовим та вмотивованим, що не відповідає дійсності.
Обвинувачений ОСОБА_10 підтримав думку захисників.

Заслухавши думки учасників судового процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 396, ч. 1 ст. 366 КК України.

ОСОБА_9 на підставі наказу заступника Голови Національної поліції України - начальника Головного управління Національної поліції м. Києві від 07.11.2015 року №10 призначено на посаду оперуповноваженого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві. На підставі цього ж наказу ОСОБА_9 присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09.06.2017 року ОСОБА_9 відсторонено від посади оперуповноваженого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві до 09.08.2017 року. В подальшому строк відсторонення був продовжений, останній раз ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15.03.2018 року, а саме до 15.05.2018 року.

Відповідно до вимог ст. 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і не залежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу. Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців.

Спеціальними умовами відсторонення від посади є: наявність в особи процесуального статусу підозрюваного, обвинуваченого; перебування його на посаді. Слід також зазначити, що відсторонення від посади це тимчасове, вимушене недопущення особи, яка перебуває у певних службових відносинах з органами державної влади та місцевого самоврядування, підприємствами, установами чи організаціями, до виконання своїх функціональних обов`язків з підстав і в порядку, передбачених КПК України.

Стаття 43 Конституції України передбачає, кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, тому будь-які обмеження щодо реалізації цього права, в тому числі і відсторонення від посади під час кримінального провадження, повинно здійснюватись виключно з підстав та у порядку, передбаченому КПК України.

Згідно норм ч. 1 ст. 155 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про відсторонення від посади, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність достатніх підстав вважати, що такий захід необхідний для припинення кримінального правопорушення, припинення або запобігання протиправній поведінці підозрюваного чи обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для досудового розслідування, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слід зазначити, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як відсторонення від посади, з метою запобігання вищевказаним ризикам, передбачає доведення в сукупності фактів, які свідчать про існування таких ризиків та наявності у обвинуваченого можливості здійснення протиправних дій шляхом використання займаної посади.

Частиною 2 статті 155 КПК України, при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.

Суд вважає, що прокурором доведено такі потреби судового розгляду, які виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_9 як відсторонення останнього від посади, оскільки саме перебування його на посаді сприяло вчиненню кримінального правопорушення, в якому ОСОБА_9 обвинувачується, а також останній перебуваючи на посаді оперуповноваженого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, може здійснити незаконний вплив на свідків, зокрема працівників Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, які на даному етапі ще не допитані, має доступ до приміщення зазначеного управління поліції, яке має обмежений доступ, тому наявні ризики, що він має можливість знищити чи підробити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також з метою зашкодити проведенню швидкого, повного та неупередженого розслідування, може незаконно впливати на осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню, що може негативно відобразитись на ході судового розгляду.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 65 Закону України «Про запобігання корупції» особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Згідно п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 13 червня 2000 р. № 950, особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом, якщо інше не передбачено Конституцією.
Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при відстороненні від посади (п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність обставин визначених п.п.-7 ч. 2 ст. 155, ч. 1 ст. 154, ч. 1 ст. 157 КПК України.

Тож, враховуючи вищезазначене, доводи сторони захисту про невідповідність клопотання положенням Глави 14 КПК України, на думку слідчого судді, є такими, що не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи, та інші) свідчать про те, що прокурором у судовому засіданні, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, доведено необхідність задоволення клопотання прокурора, а тому слід продовжити відсторонення від посади обвинуваченого з метою припинення та/або запобігання протиправній поведінці обвинуваченого, який, перебуваючи на посаді, може продовжити свою злочинну діяльність, перешкоджати кримінальному провадженню, знищити чи підробити речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, протиправно перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Що стосується доводів сторони захисту, то на даний час здійснюється судовий розгляд, крім того, прокурором не порушується питання щодо застосування відсторонення від посади, а досліджується питання про продовження строку відсторонення від посади відповідно до ст. 158 КПК України, тому доводи захисника щодо необхідності подання прокурором саме письмового клопотання не містять правового обґрунтування.

Виходячи із викладених обставин, відповідно до загальних засад кримінального провадження, передбачених ст. 17 КПК України, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку відсторонення обвинуваченого ОСОБА_9 від займаної посади строком на два місяці.

Відсторонення обвинуваченого від посади є необхідним для належного забезпечення кримінального провадження, дотримання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України та загальних засад кримінального провадження, передбачених ст.7 КПК України.
Керуючись ст.ст. 155-157, 534, 309, 392 КПК України, суд,
У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.
Продовжити відсторонення обвинуваченого ОСОБА_9 від посади оперуповноваженого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві строком до 15 липня 2018 року, включно.
Покласти обов`язок щодо подання копії даної ухвали до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві до відома та виконання на прокурора у кримінальному провадженні № 0017736.
Ухвала підлягає негайному виконанню у порядку, передбаченому для виконання судових рішень.
Суддя: ОСОБА_1