У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000128 прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, мешканця АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України та ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 13.08.2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.364 та ч.2 ст.366 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 .

Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , 03.07.2015 року згідно наказу №20-ДП Міністром оборони України призначений на посаду тимчасового виконувача обов`язків начальника державного підприємства Міністерства оборони України «Мукачівська госпрозрахункова дільниця»( надалі ДП МОУ «Мукачівська ГРД»), таким чином наділений адміністративно-господарськими та організаційно-розпорядчими функціями по поточному управлінню підприємством.

У липні 2015 року на рахунках ДП МОУ «Мукачівська ГРД» знаходились грошові кошти в сумі 1 700 000,00 гривень, які частково були поміщені на строковий вклад (депозит) №1 від 29.05.2015 року, укладений до ПАТ «Державний ощадний банк України».

В той же час, ОСОБА_4 діючи умисно, зловживаючи службовим становищем, одноосібно всупереч Статуту, посадової інструкції, фінансового плану Підприємства, п.9 ст.65, п.п. 2, 5, 6, 9 ст. 75 Господарського кодексу України, п.13 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2006 № 1673, без відома та участі трудового колективу, при збитковій діяльності за 2014 рік, відсутності затверджених фінансовим планом на 2015 рік витрат коштів на надання різного роду допомоги, незаконно 17.07.2015 року уклав, підписав та завірив печаткою підприємства договори «Про надання поворотної фінансової допомоги» №01/07, №02/07 та №03/07 з Концерном «Військессетменеджмент», у відповідності до яких зобов`язався надати Концерну на безоплатній основі поворотну фінансову допомогу в сумі всіх наявних у підприємства грошових коштів.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи в супереч інтересів підприємства, достроково розірвав строковий вклад (депозит) з ПАТ «Державний ощадний банк України» та, шляхом підписання фінансових документів, перерахував на рахунок Концерну «Військессетменеджмент» 21.07.2015 року, згідно платіжного доручення за №16 700 000,00 гривень, 23.07.2015 року, згідно платіжних доручень за №№ 18,19 по 500 000,00 гривень, всього на загальну суму 1 700 000 гривень, таким чином вчинивши розтрату грошових коштів підприємства.

Надалі, з метою приховання своєї злочинної діяльності Концерном «Військессетменеджмент» на рахунок ДП МОУ «Мукачівська ГРД» повернуто поворотної фінансової допомоги на загальну суму 981 603,00 гривень , в тому числі в серпні 2015 року на суму 27 000,00 гривень та у вересні 2015 року на суму 954603,00 гривні.

Таким чином, внаслідок умисних дій службової особи тимчасового виконувача обов`язків начальника ДП МОУ «Мукачівська ГРД» ОСОБА_4 , який використали службове становище всупереч інтересам служби, грошові кошти в сумі 718397,00 грн., незаконно були перераховані на рахунок іншої юридичної особи, чим державним інтересам завдано матеріальних збитків на загальну суму 718397,00 гривень, яка у 250 і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, тобто спричинено тяжкі наслідки.

В подальшому 17.09.2015 року уклав, підписав та завірив печаткою підприємства договори «Про купівлю-продаж майнових прав» №19/09/15 та №20/09/15 з Державним підприємством Міністерства оборони України «Укрвійськбуд» (далі за текстом ДП МОУ «Укрвійськбуд»), у відповідності до яких ДП МОУ «Мукачівська ГРД» придбала майнові права на об`єкти нерухомості квартири, розташовані в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: м. Житомир, проспект Миру, будинок 36.

Після чого, діючи в супереч інтересів підприємства, шляхом підписання фінансових документів, перерахував на рахунок ДП МОУ «Укрвійськбуд» у ПАТ КБ «Хрещатик» 18.09.2015 року згідно платіжного доручення №48 418 740, 00 гривень та згідно платіжного доручення №49 308 322, 50 гривень, всього на загальну суму 727 072,50 гривень, відповідно вчинивши розтрату всіх наявних грошових коштів підприємства.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, ОСОБА_4 вручено 02.02.2016 року , тоді ж йому вручено повістку про необхідність прибути до слідчого для допиту та розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу на 05.02.2016 року на 9 год. 30 хв., проте останній до слідчого не прибув, що свідчить про умисел на уникнення від кримінальної відповідальності.

В подальшому ОСОБА_4 на телефонні дзвінки не відповідав, працівники ДП «МГРД» в ході допиту свідками у кримінальному провадженні повідомили, що ОСОБА_4 перебуває десь в м. Києві, де саме їм не відомо. Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту вручена адвокату ОСОБА_6 , також адвокату повідомлено про час та місце проведення судового засідання.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, тяжкість покарання, яке йому загрожує, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не завершено, підозрюваний не одружений та не має дітей, згідно вимоги ВІТ ГУНП в Закарпатській області раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, що у своїй сукупності дає підстави вважати, що він може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, експертів, іншого підозрюваного, знищити або пошкодити речові докази вчинення кримінального правопорушення, приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, прокурор просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у клопотанні. Вказав, що наведенні в клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а тому виключають можливість обрання стосовно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою.

Крім того, прокурор вказав, що підозрюваний на протязі трьох років ухилявся від явки на виклик до слідчого шляхом перебування на стаціонарному лікуванні.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечили. Також захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 подав заперечення, у яких вказав, що прокурором в повній мірі не доведено наявність ризиків, на які він посилається у клопотанні, та не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у ньому, а тому просив застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку прокурора про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, пояснення підозрюваного та його захисника, перевіривши докази, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні Військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України знаходяться матеріали об`єднаного кримінального провадження про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 КК України та ч.2 ст.364 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 13.08.2015 року.

02.02.2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів. Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно п.3 абз.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4, запобіжні заходи застосовуються за наявності підстав вважати, що підозрюваний буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Разом з тим, в п. 13.3 вищевказаної Постанови роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного.

Це можливо, коли особа немає постійного місця проживання, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби, продовжує вчиняти злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, порушила умови запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі, раніше ухилялася від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів слідує, що ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності, проте не встановлено, що підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, зловживає спиртними напоями чи вживає наркотичні засоби. Має постійне місце проживання.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою супроводу її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховано тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке очікує особу в разі доведення винуватості, проте, вважає, що такі ризики слід оцінювати у сукупності з даними про особу підозрюваного, які б давали підстави для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні даного злочину за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу, а саме тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід відмовити та вважає за необхідне застосувати відносно останнього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який у повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Керуючись п. "с" ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, постановою Пленуму Верховного Суду України № 4 від 25 квітня 2003 року "Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства" ст. ст. 177, 178, 181, 183, 186, 194, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя.

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364 та ч.2 ст.364 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із застосуванням електронних засобів контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого та прокурора за їх першою вимогою;

2) заборонити залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 цілодобово;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Встановити строк дії ухвали ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом до 24 листопада 2018 року включно.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного Дніпровському управлінню поліції м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1