справа № 208/2143/18
№ провадження 1-кп/208/413/18
ВИРОК
Іменем України

03 серпня 2018 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у стадії підготовчого судового засідання обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000444 від 10.03.2018 року і угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 з одного боку, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, українцем, громадянином України, маючим середню спеціальну освіту, не працюючим, не одруженим, не маючим на утриманні неповнолітніх дітей, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимим:
- 29.01.2010 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим терміном на 3 роки;
- 23.03.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий строк за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.01.2010 року, остаточно до відбування призначено 5 років позбавлення волі;
- 20.05.2011 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуто покаранням за вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.03.2011 року, до відбування 5 років позбавлення волі, звільнений із місць позбавлення волі 21.05.2014 року умовно-достроково 3 місяці 19 днів, обвинуваченим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -
встановив:
Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000444 від 10.03.2018 року та угоди про визнання винуватості від 17.04.2018 року, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах:
ОСОБА_4 , наприкінці грудня 2017 року приблизно о 18.30 год., знаходячись біля відділення пошти, розташованого за адресою: м. Кам`янське, пр. Свободи, 88, в районі Залізничного вокзалу м. Кам`янського, побачив на землі камуфльований рюкзак, в якому виявив речі та продукти харчування. Взявши зазначений рюкзак, ОСОБА_4 направився за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .
Знаходячись за місцем свого мешкання, ОСОБА_4 виявив у рюкзаку паперову коробку, в якій знаходились двадцять шість патронів. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав боєприпаси та у останнього виник умисел на незаконне зберігання боєприпасів, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС № 622 від 21.08.1998 року, цілком усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, розуміючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, сховав паперовий згорток, у якому знаходилось двадцять шість патронів в свій черевик, де став у подальшому незаконно зберігати їх без передбачених законом дозволу за місцем свого мешкання. 10.03.2018 року приблизно о 12.00 год., реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на незаконне носіння, зберігання боєприпасів, ОСОБА_4 взяв вищевказаний черевик, у якому знаходилась паперова коробка з патронами у кількості 26 шт., поклав їх до своєї сумки з метою перенесення зазначених патронів з місця свого мешкання в сторону вул. Айвазовського в м. Кам`янському, з метою здати вищевказані патрони до пункту прийому металобрухту, тим самим переносив зазначені боєприпаси, без передбаченого законом дозволу. 10.03.2018 року приблизно о 15.55 год., на зупинці громадського транспорту, розташованої біля будинку № 22/2 по вул. Д. Яворницького м. Кам`янському, відносно ОСОБА_4 було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення (№ 161792 від 10.03.2018 року) за ч. 2 ст. 178 КУпАП.
У ході огляду особистих речей ОСОБА_4 працівниками поліції, в присутності двох понятих, у сумці, яка знаходилась у останнього, виявлено черевик, у якому були виявлені та вилучені двадцять шість патронів, які згідно висновку експерта № 25/3.1/319 від 16.03.2018 року є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї 9 мм пістолетними патронами до пістолету ПМ (АПС). Патрони призначені для стрільби з пістолетів ПМ, АПС, Форт та деяких моделей пістолетів-кулеметів та придатні для стрільби. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
17 квітня 2018 року між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000444 та притягнутим в якості обвинуваченого у цьому провадженні ОСОБА_4 , в присутності захисника обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури, за адресою: м. Дніпродзержинськ, вулиця І. Ясюковича, 2 укладено угоду про визнання винуватості.
Відповідно до змісту укладеної та підписаної сторонами угоди:
Сторони повністю погодились з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 263 КК України. Сторони підтверджують, що в результаті вчинення зазначеного вище кримінального правопорушення обвинуваченим збитки державі не заподіяні, а тому потреби у їх відшкодуванні немає.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття. Враховуючи дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме те, що останній офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнав повністю провину у вчиненні інкримінованого йому злочину, щиро розкаявся, готовий співпрацювати з правоохоронними органами у викритті нових злочинів, сторони погодились на призначення останньому наступного покарання: визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбуття призначеного покарання ОСОБА_4 звільнити з випробуванням, встановивши 2-річний іспитовий термін, на період якого покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України.
Сторони, підписуючи вказану угоду, розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України.
Підстави оскарження вироку, яким затверджена угода, в апеляційному порядку, що визначені в ч. 4 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені ч. 3 ст. 424 КПК України, обвинуваченому роз`яснено.
Також наслідком укладання угоди для обвинуваченого є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а саме: права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.
У разі невиконання обвинуваченим угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право впродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду, яким затверджена угода, з клопотанням про скасування вироку.
Наслідком скасування вироку є призначення судового розгляду в загальному порядку.
Крім того, обвинувачений розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що між ним та прокурором укладено угоду про визнання винуватості у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України з призначенням йому вказаного остаточного покарання. Злочин вчинив при зазначених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості обставинах, просить затвердити укладену між ним і прокурором угоду.
Суд, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України відноситься до тяжкого злочину, тому згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України в даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.
Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.
Суд переконався в тому, що угоду сторонами підписано добровільно, свідомо, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.
Як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.
З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, те що ОСОБА_4 офіційно не працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, визнав повністю провину у вчиненні інкримінованого йому злочину, щиро розкаявся, готовий співпрацювати з правоохоронними органами у викритті нових злочинів, суд прийшов до висновку, що ці обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, а тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, щодо судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 квітня 2018 року, укладену між прокурором Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000444 від 10.03.2018 року з одного боку та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 з іншого боку, укладену в приміщенні Дніпродзержинської місцевої прокуратури за адресою: м. Кам`янське, вулиця І. Ясюковича, 2.
Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного йому покарання, якщо він впродовж іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 1 144, 00 гривні витрат, пов`язаних з проведенням експертизи № 25/3.1/319 від 16.03.2018 року.
Речові докази, а саме двадцять 9 мм патронів до пістолету Макарова (ПМ) та шість стріляних гільз, що знаходяться у експертному спец. пакеті № 3971941, номер книги обліку речових доказів 452, порядковий номер 000041 - знищити.
На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст. 473, 394 КПК України.
Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1