справа №176/745/18
провадження №1-кп/176/84/18
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України,з середньою освітою, який не працює, підприємницькою діяльністю не займається, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, не одружений, малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, опікуном чи піклувальником не призначався та інших утриманців не має, державних відзнак та нагород не має, щодо якого інвалідність за висновком МСЕК не встановлена, раніше судимого: 15.08.2017 року Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 1 КК України до громадських робіт 160 годин, 29.12.2017 року знятий з обліку П`ятихатського міськрайонного відділу з питань пробації у зв`язку з відбуттям призначеного покарання, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,
за участю учасників судового провадження: прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,
ОСОБА_3 03.03.2018 в період часу приблизно з 22 години 30 хвилин до 24 години 00 хвилин, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , вживав спиртні напої з потерпілою ОСОБА_5 , де в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме зимової жіночої куртки, зеленого кольору, належної ОСОБА_5 .
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_3 дочекався поки потерпіла заснула. ОСОБА_3 , діючи на досягнення свого злочинного умислу, направленого на повторне, таємне викрадення чужого майна, скориставшись обставинами, що потерпіла спала, та за його діями ніхто не спостерігає, приблизно о 01 годині 00 хвилин 04.03.2018, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебуваючи на кухні квартири АДРЕСА_2 , взяв зимову жіночу куртку, зеленого кольору, торгової марки «Сауori», належну потерпілій ОСОБА_5 .
Заволодівши викраденим та обернувши його у свою власність, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 матеріальний збиток, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1009/18 від 17.03.2018 року на загальну суму 930 грн. 30 коп., а викраденим майном згодом розпорядився на власний розсуд.
В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчинені кримінального правопорушення, встановленого цим вироком, визнав повністю, щиро розкаявся, однак на підставі ст. 63 Конституції України відмовився давати суду показання з приводу обставин діяння. Просив суворо не карати.
При цьому докази його вини, здобуті досудовим слідством, визнає повністю та не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального правопорушення та вважає недоцільним їх дослідження.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , скориставшись своїм конституційним правом, відмовився давати суду показання, разом з тим не оспорює фактичні обставини кримінального правопорушення, докази його винуватості, погоджується з правовою кваліфікацією вчиненого кримінального правопорушення, у суду не виникають сумніви щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які повністю визнаються обома сторонами, в порядку передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, а також з огляду на те, що обвинувачений відмовився давати суду показання, суд обмежився дослідженням матеріалів кримінального провадження.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи доведені наявними у справі доказами, то суд також визнає їх доведеними, а саме фактичні обставини, пов`язані з датою, часом, місцем, способом вчинення злочину, формою умислу, кількістю, найменуванням викрадених речей та їх оцінкою.
Суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_3 за фактом викрадення зимової куртки потерпілої ОСОБА_5 органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненеповторно.
При визначені обвинуваченому виду та міри покарання суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення середньої тяжкості, суспільно небезпечні наслідки, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин невеликої тяжкості, за місцем мешкання характеризується добре.
У якості пом`якшувальних покарання обвинуваченому обставин суд враховує та бере до уваги його щире каяття у вчиненому злочинові та активне сприяння розкриттю злочину. Обтяжуючих покарання обставин суд не вбачає.
Аналізуючи викладене в сукупності, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження нових злочинів обрати покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, у вигляді обмеження волі з іспитовим терміном.
Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України при ухваленні судового рішення судом вирішується питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду сторонами під час судового розгляду. Виходячи з обсягу доказів, що за диспозитивністю сторін був визначений та надавався під час судового розгляду, суд не має підстав та можливості для прийняття рішення про долю речових доказів, оскільки під час судового розгляду будь-які речові докази суду не надавались, обставини про їх наявність у справі не акцентувались та будь-якими доказами не підтверджені.
Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
Визнати ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити покарання 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1