Справа № 458/439/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2018 року м.Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю начальника Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури: ОСОБА_3

представника цивільного позивача: ОСОБА_4

та захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Турці обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, інвалідності немає, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 в кінці липня 2017 року, з метою незаконної порубки лісу в лісовому масиві, з корисливих мотивів, перебуваючи у кварталі №20 обходу №5 Надсянського лісництва Турківського дочірнього лісогосподарського підприємства ЛГП "Галсільліс", територія якого відноситься до природно-заповідного фонду - є регіональним ландшафтним парком "Надсянський" та розташований на території Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області, умисно, незаконно зрізав бензопилою одне сироростуче дерево породи "ялиця", загальною кубомасою 0,93 м.куб., чим завдав матеріальну шкоду інтересам держави в розмірі 3800,10 грн.

Дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ст.246 КК України, оскільки останній вчинив незаконну порубку дерев на території природно-заповідного фонду.

26 квітня 2018 року між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій останнього за ст.246 КК України. ОСОБА_6 зобов`язався під час судового розгляду у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування вказаного покарання, оскільки не позбавлений батьківських прав і має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також отримана згода ОСОБА_6 на його призначення. В угоді передбачені наслідки укладення угоди, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_6 .

Розглядаючи відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовче судове засідання представник цивільного позивача Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області ОСОБА_8 не з`явився, хоч був належним чином судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідно до закону, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення. 10.05.2018 року подав через канцелярію суду заяву, в якій просить суд підготовче судове засідання провести без його участі.

У підготовчому судовому засіданні начальник Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив суд цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити від відбування вказаного покарання, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не позбавлений батьківських прав і має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просив угоду про визнання винуватості укладену між ним та начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 затвердити і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.246 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання та просив суд звільнити його від відбування покарання на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки не позбавлений батьківських прав та має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого-адвокат ОСОБА_5 просить угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні затвердити.

У підготовчому судовому засіданні представник цивільного позивача Турківського ДЛГП "Галсільліс" ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 26.04.2018 року між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 .

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим згідно з ст.246 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 повністю усвідомлює зміст укладеної з начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 , її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди від 26 квітня 2018 року про визнання винуватості між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 і ОСОБА_6 та призначення останньому узгодженого сторонами покарання. На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування зазначеного в угоді покарання, оскільки не позбавлений батьківських прав і має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування не застосовувався.

Цивільний позов не заявлявся, потерпілих немає.

Шкода завдана державі в особі Верхньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області в розмірі 3800,10 грн.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 314, 368, 370, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 26 квітня 2018 року, укладену між начальником Турківського відділу Самбірської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про визнання винуватості.

ОСОБА_6 визнати винуватим за ст.246 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 квітня 2018 року покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

На підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного судом покарання, оскільки не позбавлений батьківських прав і має малолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ у кримінальному провадженні: одне дерево породи «ялиця» загальною кубомасою 0,93 м.куб., яке знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_6 , жителя АДРЕСА_1 , - конфіскувати в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку вручається негайно прокурору та обвинуваченому після його проголошення.

Головуючий: