Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5647/18
Провадження № 1-кс/644/1327/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2018 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчий СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_4 по кримінальному провадженню № 0000141 від 10 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання, в якому слідчий просить накласти арешт на майно, а саме: на всю квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , заборонивши розпоряджатися нею шляхом відчуження у будь-який спосіб.
В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що 30 травня 2011 року невстановлена особа, шляхом шахрайства заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , що належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим заподіяло останньому значний матеріальний збиток.
10 січня 2013 року матеріали досудового розслідування по даному факту внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000141 від 10 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 , пояснив що на праві приватної власності у нього мається квартира АДРЕСА_2 . Дана квартира йому дісталась від бабусі ОСОБА_7 , 1905 р.н. В період з 1983 по 1987 р. він мешкав за вищевказаною адресою разом з бабусею, а після її смерті в 1987 р. він став мешкать сам. З 2008 року він став мешкати за адресою: АДРЕСА_3 , разом зі своєю матір`ю, оскільки загубив ключі від квартири АДРЕСА_2 . Його батько ОСОБА_8 , 1931 р.н., який мешкає в м. Дніпропетровськ, в червні 2011 року приїхав у гості та вирішив піти до квартири АДРЕСА_2 . Коли прийшов, то замітив біля дверей килимок, якого раніше не було, а коли подзвонив у дверний дзвінок, то йому відчинив раніше незнайомий чоловік, який назвався ОСОБА_9 , та який пояснив, що він придбав цю квартиру в червні 2011 року за 19000 доларів США. ОСОБА_6 заявив, що дану квартиру він не продавав, ніяких договорів не підписував та з повною упевненістю заявив, що в свідоцтві договору купівлі продажу в графі продавець стоїть підпис, прізвище та ініціали, які виповнені не його рукою. Також, пояснив, що документи на квартиру він не втрачав та нікому не передавав.
В якості свідка була допитана ОСОБА_10 , яка пояснила, що вона на основі договору підробляла ріелтором в агентстві «Альянс». На початку травня 2011 року до неї звернулась сестра її цивільного чоловіка ОСОБА_11 , з проханням знайти їй квартиру для купівлі. У середині травня 2011 року вона в газеті «Прем`єр» знайшла об`яву про продаж квартири АДРЕСА_2 за 19000 доларів США. В цей же день вона подзвонила за номером, який був вказаний в газеті та домовились про зустріч, яка здійснилась в цей же день. Знаходячись в квартирі ріелтор на ім`я ОСОБА_12 надав їм документи на квартиру, які були складені на ім`я ОСОБА_6 , оформлення та стан в якому знаходилися документи ніякого сумніву в своїй достовірності не викликали. Так як, вони вже вирішили придбати цю квартиру, то ними був переданий ОСОБА_13 завдаток в сумі 300 доларів США. 30.05.2011 був укладений договір купівлі продажу у нотаріуса ОСОБА_14 , на якому був присутній ОСОБА_6 , якого вони побачили вперше. Після чого у середині червня 2011 року вони дізнались, що даної квартирою заволоділи шахраї.
В якості свідка були допитані ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , які надали покази, які співпадають з показами ОСОБА_10 .
В якості свідка був допитаний нотаріус ОСОБА_14 , який підтвердив той факт, що 30.05.2011 дійсно між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 був укладений договір купівлі продажу вищезазначеної квартири.
В якості свідка був допитаний ОСОБА_8 , який надав показання, які співпадають з показаннями ОСОБА_6 .
В якості свідка була допитана нотаріус ОСОБА_16 , яка пояснила, що довіреність від 02.02.2011 на ім`я ОСОБА_17 від імені ОСОБА_6 вона не видавала, що на довіреності стоїть не її підпис, а також, що бланк довіреності не відповідає нормам інструкції.
В якості свідка була допитана нотаріус ОСОБА_18 , яка пояснила, що 14.04.2011 нею дійсно було засвідчена довіреність від імені ОСОБА_6 на ім`я ОСОБА_13 на надання інтересів в різних установах та організаціях, а також по запитанню здачі в оренду нерухомого майна та на отримання дублікатів документів. Їй був наданий паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_6 ( НОМЕР_2 виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області від 16.12.2010). Паспорт яких-будь ознак підробки, виправлень чи невідповідності не мав. Шляхом зіставлення фотографії з паспорту, та особою, яка надала даний паспорт для оформлення довіреності, яких будь підозр на невідповідність у неї не виникло. Чи приходив ОСОБА_6 сам, чи з кимось, вона відповісти не може, так як пройшов довгий проміжок часу.
Згідно відповіді Орджонікідзевського ВП в м. Харкові ГУДМС України в Харківській області паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 від 16.12.2010 Орджонікідзевським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області не видавався.
Згідно відповіді ГУ ДМСУ в Харківській області паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 був виданий 22.03.2000 Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з обміном паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року.
Згідно висновку судово оціночно-будівельної експертизи № 679 від 30.03.2018 вартість квартири АДРЕСА_2 складає 161131,00 грн.
В якості свідка була допитана ОСОБА_20 , яка пояснила, що 22.08.2011 між нею та ОСОБА_11 був укладений договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , яку вона придбала через знайомого ріелтора на ім`я ОСОБА_21 . Під час оформлення даного договору нею та ріелтором неодноразово перевірялося наявність документів у власника на дану квартиру в тому числі і їх справжність, по результатам, яких сумнівів в тому, що ОСОБА_11 є власником не виникло. Також, що дана квартира була «проблемною» і що вона було оформлена раніше за підробленими документами, їй нічого не відомо, а те що відкрито кримінальне провадження дізналась під час допиту. Далі 25.05.2016 нею дана квартира була продана ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_20 потребувала гроші на лікування чоловіка.
В якості свідка була допитана ОСОБА_5 , яка пояснила, що приблизно в березні або квітні місяці 2016 року, вона звернулася в агентство з продажу нерухомості, з метою покупки квартири. Так, в травні місяці 2016 року з нею зв`язалися співробітники агентства, які запропонували подивитися квартиру. Вона прийшла в офіс, і разом зі співробітником, пішли на перегляд квартири АДРЕСА_2 , де їх зустріла власниця ОСОБА_20 разом зі своїм представником. Її ця квартира повністю влаштувала, і між ними був складений договір про намір покупки квартири. Даний договір був підписаний обома сторонами. 25.05.2016між нею та ОСОБА_20 був складений договір купівлі-продажу даної квартири. Під час оформлення даного договору нею та ріелтором неодноразово перевірялося наявність документів у власника на дану квартиру в тому числі і їх справжність, по результатам, яких сумнівів в тому, що ОСОБА_20 є власником не виникло. Також, що дана квартира була «проблемною» і що вона було оформлена раніше за підробленими документами, їй нічого не відомо, а те що відкрито кримінальне провадження дізналась під час допиту.
18.06.2018 винесена постанова про визнання квартири АДРЕСА_2 в якості речового доказу.
Відповідно до Інформаційної Довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 133437996 від 07.08.2018 року встановлено, що станом на цей час власником квартири за адресо: АДРЕСА_4 є ОСОБА_5 , на підставі договору купівлі-продажу (дата реєстрації 25.05.2017 року, №14694913).
Слідчий вважає, що є достатні підстави вважати що вказана квартира АДРЕСА_1 , набута у результаті вчинення кримінального правопорушення, а саме шахрайства у відношенні гр. ОСОБА_6 , та на теперішній час необхідно запобігти можливості відсудження вказаної квартири та розпоряджатися нею будь-яким чином.
В судове засідання прокурор та слідчий, власник майна не з*явилися, повідомлялися належним чином та своєчасно. Їх неявка не є перешкодою для розгляду вказаного клопотання відповідно до ст.172ч.1 КПК України.
Суд, , дослідивши надані докази, приходить до висновку, що клопотання обґрунтоване та його слід задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3)конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4)відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
На підставі ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.
Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.
Як встановлено судом, в провадженні Індустріального ВП ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне провадження № 000141 від 10 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
30.05.2011 року невстановлена особа, шляхом шахрайства заволоділа квартирою АДРЕСА_1 , що належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим заподіяло останньому значний матеріальний збиток.
Постановою від 18.06.2018 року винесеної слідчим СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_2 визнана в якості речового доказу.
Згідно інформаційної довідки №133437996 від 07.08.2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна у власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, №14694913 від 25.05.2017 року, знаходиться квартира загальною площею 30,8 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 ,
розмір частки: 1.
Зважаючи на те, що прокурором та слідчим доведені підстави накладення арешту на майно а саме: на всю квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170, 171 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчий СВ Індустріального ВП ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_3 , про накладення арешту за матеріалом досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000141 від 10 січня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на майно, а саме: на всю квартиру АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , заборонивши розпоряджатися нею шляхом відчуження у будь-який спосіб.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня ї проголошення.

Слідчий судя ОСОБА_1