Справа № 367/3255/18
Провадження по справі № 1-кп/367/378/2018
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000422 від 25.02.2018 року за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не одноразово судимого, останній раз вироком Ірпінського міського суду Київської області від 17.01.2011 року за ч. 1 ст. 393, ст. 71 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 24.02.2018 року близько 16 год. 00 хв., перебуваючи біля магазину «Кока-кола», розташованого поблизу ринку за адресою: м. Буча, вул. Горького 1, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді майнової шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи повторно, шляхом зловживання довірою ОСОБА_4 , попросив в останнього надати йому в тимчасове користування для здійснення телефонного дзвінка мобільний телефон «BRAVIS» Trace A504 чорного кольору. Після чого, ОСОБА_4 , довіряючи ОСОБА_5 та вважаючи, що після здійснення телефонного дзвінка останній поверне мобільний телефон, добровільно надав ОСОБА_5 у тимчасове користування власний мобільний телефон «BRAVIS» Trace A504 чорного кольору. З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_5 , отримавши реальну можливість розпоряджатися мобільним телефоном «BRAVIS» Trace A504 чорного кольору, пішов у напрямку свого місця проживання та розпорядився вказаним телефоном на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на суму 1831 грн. 60 коп.. Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) вчинене повторно, вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

27 квітня 2018 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом, для її розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Згідно умов угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України сторони погодились, про те, що ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням, сторони погоджуються, що його дії за ч. 2 ст. 190 КК України кваліфіковано вірно.

Крім того, сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , а саме за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, із покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення від 27.04.2018 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому в судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Пояснив, що наслідки укладання угоди йому відомі.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити узгоджену в ній міру покарання.

У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Суд, заслухавши прокурора, потерпілого, обвинуваченого, дослідивши угоду про примирення, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення з огляду на наступне.

Відповідно до з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, обвинувальний акт з підписаною сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження. Відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, які обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

Перевіривши угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілим на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Крім того, дії обвинуваченого за вказаною статтею кваліфіковано вірно.

Суд вважає, що при узгодженні, в угоді про примирення, міри покарання обвинуваченому, а саме за ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, із звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України із іспитовим строком на 2 роки, сторонами враховано особу обвинуваченого, який раніше судимий, одружений, офіційно не працюючий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , яким є його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 якою є рецидив злочинів.

Крім того, судом встановлено, що угода про примирення від 27 квітня 2018 року укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, укладання угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між потерпілим та обвинуваченим, та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 374-376, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 27 квітня 2018 року укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000422 між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Речовий доказ по кримінальному провадженню мобільний телефон «Bravis» Trace A504 чорного кольору, переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити власнику ОСОБА_4 ..

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області з підстав, передбачених частиною 3 статті 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі неподання апеляційної скарги.

Суддя: ОСОБА_1