Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

16 жовтня 2018 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора на вирок Іванківського районного суду Київської області від 5 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 0000822,

у с т а н о в и в :

Вироком Іванківського районного суду Київської області від 05.09.2018 року ОСОБА_2 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309, ч.3 ст.185 КК України і йому призначено покарання за ч.2 ст.309 КК України 4 роки позбавлення волі, за ч.3 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Апеляційного суду Київської області від 08.02.2017 року і за сукупністю вироків ОСОБА_2 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

01.10.2018 року прокурор у кримінальному провадженні прокурор Іванківського відділу Броварської місцевої прокуратури ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції змінити, а саме, вважати ОСОБА_2 засудженим за ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного за ч.3 ст.185 КК України за цим вироком та за вироком Апеляційного суду Київської області від 08.02.2017 року призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Крім того, прокурор просить на підставі ч.1 ст.71 КК України призначити ОСОБА_2 покарання шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
Свої апеляційні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме, положення ч.1 ст.70 КК України, призначивши покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, оскільки злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_2 вчинив до ухвалення вироку Апеляційного суду Київської області від 08.02.2017 року.

Вивчивши апеляційну скаргу та матеріали провадження, вважаю, що вона подана без додержання вимог ст.396 КПК України.
Так, згідно з ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі, крім іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, які мають бути чітко сформульовані, відповідати положенням ст.407 КПК України, якою передбачено, яке рішення має право ухвалити суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду, і повинні узгоджуватися з іншими положеннями кримінального процесуального закону.
Незважаючи на те, що прокурор просить призначити ОСОБА_2 остаточне покарання за сукупністю вироків такого ж виду і в тому ж розмірі, як його призначив суд першої інстанції, на підставі ч.4 ст.70 КК України він просить призначити покарання із застосуванням принципу часткового складання, який є більш суворим порівняно з принципом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Тобто формально прокурор порушує питання про погіршення становища обвинуваченого, висловлює вимоги саме про призначення ОСОБА_2 відповідних покарань, що можливо здійснити не шляхом зміни вироку, а шляхом скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання і постановлення нового вироку в цій частині судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч.4 ст.70 КК України, на яку посилається прокурор, за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Тобто положення вказаної норми відсилають до інших норм, в тому числі ч.1 ст.70 КК України, згідно з якою при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

А тому, порушуючи питання про призначення покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, прокурор повинен чітко зазначити, за сукупністю яких злочинів воно має бути призначене. Між тим, прокурор просить призначити покарання, призначене за ч.3 ст.185 КК України та за вироком Апеляційного суду Київської області, що не відповідає вимогам закону.

Стосовно вимоги про призначення покарання за сукупністю вироків слід зауважити, що згідно з ч.1 ст.71 КК України якщо засуджений до після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Зі змісту вказаної норми випливає, що застосування принципів призначення покарання за сукупністю злочинів, а прокурор просить його призначити шляхом часткового складання, є недоречними. До того ж, порушуючи питання про призначення покарання за сукупністю вироків, прокурор повинен чітко сформулювати, які за видом та розміром покарання і призначені якими конкретними вироками мають приєднуватися.
Вказані обставини унеможливлюють апеляційний розгляд, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч.1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених ст.396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
А тому апеляційну скаргу прокурора слід залишити без руху, встановити строк для усунення зазначених раніше недоліків та роз`яснити, що якщо недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк не буде усунуто, відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається.
На підставі викладеного, керуючись ст.399 КПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора на вирок Іванківського районного суду Київської області від 5 вересня 2018 року щодо ОСОБА_2 залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків апеляційної скарги 10 /десять/ днів з дня отримання копії ухвали особою, яка її подала.
Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду ОСОБА_1