Справа № 640/8596/18
н/п 1-кс/640/5075/18
"18" травня 2018 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
власника майна - ОСОБА_4 ,
адвоката - ОСОБА_5 ,
16.05.2018 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Київського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 юристом 1 класу ОСОБА_7 , про накладення арешту на автомобіль КІА SPORTAGE д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , який належить ОСОБА_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, передати вказаний автомобіль ОСОБА_4 для зберігання та користування.
Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 13.06.2016 до Київського ВП ГУ НП в Харківській області надійшла ухвала Київського районного суду м. Харкова за заявою ПП "Альтаір" за ознаками ст. 289 КК України.
Допитана в якості потерпілої ОСОБА_4 повідомила, що у 2003 році у м. Харкові вона придбала автомобіль КІА SPORTAGE д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузову НОМЕР_2 . У 2008 чоловік ОСОБА_4 придбав новий автомобіль, тому автомобіль КІА SPORTAGE, ОСОБА_4 , по рекомендації чоловіка, передала по генеральній довіреності №1045 (посвідчена приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 ) партнеру чоловіка - ОСОБА_9 . Строк довіреності до 11.03.2028. Довіреність була з правом розпорядження вказаного майна. 03.11.2015 ОСОБА_4 скасувала вказану довіреність (вказана дія посвідчена приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 ), у зв`язку з чим ОСОБА_9 був направлений лист повідомлення. Вказала, що за весь час коли автомобіль знаходився у ОСОБА_9 постійно на колишню адресу ОСОБА_4 , де мешкають її батьки, приходили штрафи з ДАІ, в кількості приблизно 30 шт., а саме за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_4 зустрічалась з ОСОБА_9 та передавала йому дані постанови, щоб він їх оплачував. ОСОБА_9 при передачі автомобіля та оформленні довіреності ніяких грошей не передавав та ніякий документ, окрім генеральної довіреності складений не був. В березні 2016 до колишньої адреси ОСОБА_4 прийшли співробітники карного розшуку Комінтернівського ВП ГУНП в Харківській області та повідомили, що автомобіль та його користувач розшукуються у зв`язку з ДТП, однак чи це був саме її автомобіль однозначно не повідомили. У зв`язку з тим, що з ОСОБА_9 погіршились відносини у чоловіка ОСОБА_4 , та тим, що вона не має можливості контролювати свій автомобіль, останньою була відмінена довіреність №1045.
Слідчий вказує, що ОСОБА_4 просить повернути автомобіль з незаконного користування та накласти на нього арешт. Де зараз мешкає ОСОБА_9 вона не знає, оскільки він змінив адресу мешкання. Для неї вартість даного автомобілю є значною. Автомобіль досі зареєстрований на неї та не був перереєстрований. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключів від автомобілю у ОСОБА_4 не має. Зазначений автомобіль було оголошено в розшук та виставлено в базу «Рубіж».
Допитаний в якості свідка ОСОБА_9 , пояснив, що товаришує з родиною ОСОБА_10 . 11.03.2008 ОСОБА_4 видала на його ім`я генеральну довіреність на автомобіль КІА SPORTAGE д/н НОМЕР_1 . При цьому він передав гроші в сумі 14 000 доларів США. Однак ніякий документ при цьому не складався. ОСОБА_9 користувався автомобілем з 2008 по 2016. Далі на вказаному авто останній потрапив в ДТП та в подальшому здав його на металолом.
Згідно до рапорту поліцейського УПП в Харківській області ОСОБА_11 встановлено, що 15.05.2018 на перехресті вул. Валентинівська та Гв. Широнінців, під час патрулювання території, спрацювала система «Рубіж» на автомобіль КІА SPORTAGE д/н НОМЕР_1 . За кермом був ОСОБА_9 . В ході ОМП був вилучений автомобіль КІА SPORTAGE д/н НОМЕР_1 , чорного кольору, номер кузову НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 .
Слідчий вказав, що автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є предметом угону та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, на підставі чого у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні накладення арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження та/або користування, на зазначений транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину за ст. 289 КК України.
Слідчий зазначив, що встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно зберегло на собі його сліди; містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметом, що було об`єктом кримінально протиправних дій; набуте кримінально протиправним шляхом, з метою збереження зазначених речових доказів, та використання його під час досудового розслідування, а тому з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, з метою забезпечення в якості речових доказів автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на вищевказаний транспортний засіб виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно.
Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.
Власник майна ОСОБА_4 та її адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримали.
Користувач майном ОСОБА_9 про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив.
Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про необхідність повернення клопотання прокурору, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
З урахуванням викладеного вище, дане клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків, встановивши строк сімдесят дві години, з моменту отримання копії ухвали.
При цьому, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити право заявника звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, відповідно до вимог ст. 171 КПК України, у встановленому чинним КПК України порядку.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 171, 172, 372 КПК України,-
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1