Дата документу Справа № 317/4275/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №11-кп/778/383/18 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №317/4275/16-кСуддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.345 КК України
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2018 року м.Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні, першого заступника прокурора Запорізької області на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 18 вересня 2017 року, яким

на підставі угоди про примирення між потерпілими ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та обвинуваченим

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривій Ріг Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним і засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

ВСТАНОВИЛА:
Вказаним вироком районного суду ОСОБА_8 визнано винним і засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.

ОСОБА_12 , будучи особою засудженою за вчинення кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, відбуваючи покарання у Біленьківській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області №99, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Біленьке, вул.Запорізька 32, знаходячись поблизу будівлі відділення №1 виправної колонії, маючи умисел на заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків, умисно заподіяв тілесні ушкодження черговому помічнику начальника установи (далі ЧПНУ) Біленьківської виправної колонії №99 майору внутрішньої служби ОСОБА_10 та заступнику чергового помічника начальника установи Біленьківської виправної колонії №99 старшому прапорщику внутрішньої служби ОСОБА_11 за наступних обставин.

Так, 24 липня 2016 року приблизно о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_12 , перебуваючи у жилій секції №1 локальної ділянки №2 відділення №1 Біленьківської виправної колонії №99, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, с.Біленьке, вул.Запорізька 32, побачив працівників колонії, які були вдягнені у формений одяг та, виконуючи свої службові обов`язки, проводили обшук зазначеної житлової секції, після чого ОСОБА_12 почав перешкоджати працівникам колонії проводити плановий обшук та, виражаючись грубою нецензурною лайкою погрожував фізичною розправою працівникам колонії. Почувши що відбувається, ЧПНУ Біленьківської виправної колонії №99 майор внутрішньої служби ОСОБА_10 , одягнений в формений одяг та виконуючи свої службові обов`язки, прибув у приміщення жилої секції та почав вимагати щоб засуджений ОСОБА_12 разом з ним пройшов до чергової частини для надання пояснень, на що останній погодився та почав виходити з відділення №1. При виході з відділення, поблизу ганку, розуміючи що зазначений працівник колонії є працівником правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, підійшов до останнього та виражаючись грубою нецензурною лексикою, погрожуючи фізичною розправою наніс йому один удар кулаком правої руки в обличчя, від чого ОСОБА_10 впав на підлогу та втратив свідомість. Після цього, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень, підійшов до непритомного ОСОБА_10 та наніс йому не менше двох ударів ногами по голові, внаслідок чого потерпілому ОСОБА_10 заподіяно тілесні ушкодження, у вигляді: струсу головного мозку, крововиливу в області підборіддя, в області лівої щоки, саден в області лівої щоки, в лівій тім`яній області, в лівій скроневій області, які в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння працівникам правоохоронного органу тілесних ушкоджень, діючи без розриву в часі, виражаючись грубою нецензурною лексикою та погрожуючи фізичною розправою на адресу співробітників колонії, які на цей час підійшли до ґанку відділення №1 з метою припинення протиправних дій засудженого, підбіг до останніх та почав безпричинно наносити удари руками працівникам колонії, в результаті чого заступнику ЧПНУ Біленьківськой виправної колонії №99, старшому прапорщику внутрішньої служби ОСОБА_11 , який намагався припинити протиправні дії засудженого, було спричинено тілесні ушкодження у вигляді саден на задній поверхні грудної клітини зліва внаслідок укусу ОСОБА_8 . Ці тілесні ушкодження кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.2 ст.345 КК, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Йому призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 24.12.2008 року, остаточно призначено покарання у виді 1 року 9 місяців позбавлення волі.

Вирішено питання про початок строку відбування покарання, зарахування в строк покарання строку попереднього ув`язнення та речовий доказ.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд неправильно зарахував строк відбутого обвинуваченим покарання, що призвело до винесення незаконного судового рішення.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора області, посилаючись на істотне порушення судом вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, просить вирок скасувати. Направити кримінальне провадження до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку. Свої вимоги прокурор мотивує тим, що в порушення ст.474 КПК суд затвердив угоду про примирення, яка не відповідає вимогам кримінального закону, а саме ст.71 КК. Зокрема, станом на 12.09.2016 року (день з якого обчислюється строк відбуття покарання за оскаржуваним вироком) невідбутий ОСОБА_8 строк покарання за попереднім вироком складав 2 роки 5 місяців 8 днів. Таким чином, остаточне покарання призначене судом на підставі ст.71 КК у виді 1 року 9 місяців позбавлення волі є меншим ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком, а відтак є незаконним і занадто м`яким.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка повністю підтримала доводи і вимоги апеляційних скарг, просила вирок скасувати через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; обвинуваченого, захисника та представника потерпілого, які заперечили проти апеляційних скарг, оскільки з огляду на вимоги кримінального процесуального закону прокурори не мали права оскаржувати вирок з підстав, з яких він ними оскаржений; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Так, сторона захисту та представник потерпілого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_7 заперечували проти апеляційних скарг, посилаючись на те, що прокурори не мали права оскаржувати вирок на підставі угоди про примирення з підстав, з яких він ними оскаржений.

Проте колегія суддів критично ставиться до таких заперечень, оскільки відповідно до п.3 ч.3 ст.394 КПК прокурори мали право на оскарження даного вироку.

Вирішуючи доводи апеляційних скарг прокурорів колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч.3 ст.469 КПК угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 раніше був засуджений вироком Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг від 24.12.2008 року за ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК до 12 років позбавлення волі, тобто ОСОБА_8 було засуджено за особливо тяжкий злочин.

Відповідно до угоди про примирення сторони угоди узгодили призначення ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.345 КК у виді 1 року позбавлення волі та на підставі ст.71 КК за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг від 24.12.2008 року, остаточно до 1 року 9 місяців позбавлення волі.

Проте суд першої інстанції, ухвалюючи вирок на підставі даної угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим, не прийняв до уваги, що своїм рішенням про визначення остаточного покарання на підставі ст.71 КК він, тим самим, в порушення ч.3 ст.469 КПК прийняв рішення про затвердження угоди, яка укладена у кримінальному провадженні й щодо особливо тяжкого злочину, за яким 24.12.2008 року Жовтневим районним судом м.Кривий Ріг було ухвалено вирок і за яким ОСОБА_8 відбував покарання.

Внаслідок порушення вимог ч.3 ст.469 КПК, а також невірного застосування ч.5 ст.72 КК в редакції, що діяла на час ухвалення оскаржуваного вироку, суд першої інстанції помилково без передбачених на те Кримінальним законом підстав звільнив обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування невідбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду м.Кривий Ріг від 24.12.2008 року, тим самим незаконно ревізувавши даний вирок.

За таких обставин, вирок суду щодо ОСОБА_8 не можна визнати законним, оскільки судом було допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду ухвали законне та обґрунтоване судове рішення. У зв`язку з чим, вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції. Під час нового розгляду суду слід здійснити судове провадження з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та першого заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 18 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 в цій справі скасувати.

Направити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 до суду першої інстанції для проведення судового провадження у загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4