Справа №585/4530/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/556/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних справах
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_8 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день за два згідно ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону №838-VIIІ від 26.11.2015 року.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2018 року клопотання засудженого задоволено частково та зараховано ОСОБА_8 у строк покарання період попереднього ув`язнення з 29 липня 2002 року по 09 вересня 2003 року включно, та з 26 травня 2005 року по 10 січня 2006 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі.

В апеляційної скарзі засуджений ОСОБА_8 просить переглянути ухвалу суду першої інстанції та винести рішення, яким зарахувати йому у строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з розрахунку день за два з 29.07.2002 року по 27.08.2004 року, а також з 14.05.2015 року по 24.02.2006 року. Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що після набрання вироком законної сили і до часу відбуття в місця позбавлення волі він продовжував перебути в слідчому ізоляторі в тих самих умовах та камерах.

Заслухавши доповідь головуючого-судді, пояснення захисника засудженого ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, засуджений ОСОБА_8 звертався до суду із заявою про зарахування йому в строк відбування покарання попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року).

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання засудженого.

Так, судом встановлено, що вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Сумської області від 16.05.2003 року ОСОБА_8 засуджений за п.п.1,9 ч.2 ст. 115, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 263, ст. 70 КК України до довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання засудженому рахується з 29.07.2002 року.

Вирок апеляційного суду Сумської області від 16.05.2003 року набрав законної сили 09.09.2003 року.

Крім того, вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.12.2005 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 3 ст. 142 КК України 1960 року, ч. 4 ст. 187, ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання визначено обчислювати з 26.05.2005 року.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 22.12.2005 року набрав законної сили 10.01.2006 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

За таких обставин, з огляду на наведене та з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України та ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», судом першої інстанції було обґрунтовано зараховано засудженому ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з часу обрання запобіжного заходу до набрання вироками законної сили, а саме: з 29.07.2002 року по 09.09.2003 року включно, та з 26.05.2005 року по 10.01.2006 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Доводи апеляційної скарги засудженого, про необхідність зарахування йому за правилами ст. 72 КК України час перебування в слідчому ізоляторі після набрання вироком законної сили, тобто після 09.09.2003 року та 10.01.2006 року відповідно, до моменту прибуття до виправної колонії, не ґрунтуються на вимогах закону та не можуть бути прийняті до уваги.

У розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку з цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбування покарання.

Таким чином, після набрання вироками законної сили ОСОБА_8 відбував призначене йому покарання, яке не відноситься до терміну попереднього ув`язнення, а отже і не підлягає перерахунку відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України.

Виходячи з аналізу положень ст.72 КК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення», строк попереднього ув`язнення, який підлягає зарахуванню у строк покарання, складає період з дня обрання запобіжного заходу до дня набрання вироком законної сили.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги засудженого про незаконність ухвали суду першої інстанції.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування або зміну оскаржуваного вироку суду, при апеляційному розгляді не встановлено.

Таким чином, колегія суддів не знаходить підстав для зміни чи скасування ухвали суду, а тому апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА :

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 лютого 2018 року щодо ОСОБА_8 , залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4