УХВАЛА
25.04.2018 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , представника ХВК №61 ОСОБА_4 , захисника: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

встановив:
Засуджений ОСОБА_6 звернувся з даною заявою вказуючи, що він заслуговує застосування до нього умовно-дострокового звільнення.
Прокурор та представник ХВК-№61 заперечували проти задоволення заяви засудженого, вказуючи, що він є засудженим, який тільки становиться на путь виправлення, але ні є таким, що довів своє виправлення. ОСОБА_6 та його захисник просили задовольнити клопотання , оскільки він відбув більше ? строку відбуття покарання та став на шлях виправлення.
Вислухавши думку учасників розгляду справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Апеляційного суду Черкаської області від 10.06.2008 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених за ч.2 ст. 186, п. п. 4, 9,12 ч.2 ст. 115 КК України у виді 12 років позбавлення волі.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, ухвалою Суворовського районного суду м. Херсон від 21.03.2016 р., зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 20.08.2007 року по 16.09.2008 року.
Кінець строку: 25.07.2018 року.
Раніше судимий:
07.08.1990 року Ленінградським районним судом м. Києва за ч.3 ст. 117, ч.2 ст. 118, ст. 42 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений по кінцю строку відбування покарання.
23.02.1998 року Залізничним районним судом м. Києва за ч.1 ст. 141 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 02.09.1998 р. на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію».
25.12.1999 року Васильківським районним судом Київської області за ч.2 ст. 142 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.
Відповідно до наявної в матеріалах справи характеристики на ОСОБА_6 в установах виконання покарань знаходиться з 12.08.2015 року, під час перебування в СІЗО м. Київ режим не порушував, стягнень та заохочень не мав.

У Херсонській виправній колонії (№61) відбуває покарання з 02.02.2016 року, оскільки хворий на туберкульоз легень. За період відбування покарання засуджений ОСОБА_6 зарекомендував себе посередньо, за порушення встановленого режиму відбування покарання має 1 стягнення та має 9 заохочень. З представниками адміністрації ввічливий, працевлаштований старшим днювальним відділення № 2. На заходи виховного впливу реагує. Роботи з благоустрою виконує, соціальні зв`язки підтримує шляхом листування.

Виходячи з встановленого суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Враховуючи викладене, дані про його попередні судимості, ту обставину, що засуджений знову вчинив тяжкий злочин, проти життя та здоров`я особи, вчинений з особливою жорстокістю, суд вважає, що своєю поведінкою і ставленням до праці засуджений не довів своє виправлення, так як вбачається що його поведінка та становлення до праці більш пов`язані примусом щодо нього режиму утримання, а ні дійсним ставленням його до додержання правил поведінки та праці.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.537 ст.539 КПК України
у х в а л и в:
У задоволенні заяви ОСОБА_6 про його умовно - дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція в апеляційний суд Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 7-ти днів з дня проголошення повного тексту даної ухвали.

СуддяОСОБА_1