Справа № 201/7196/18
Провадження 1-кс/201/4658/2018
У Х В А Л А

27 червня 2018 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши заяву ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, у кримінальному провадженні № 0001145 від 15.09.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява, у якій заявник просить повернути вилучені під час обшуку 22.06.2018 р. за адресою АДРЕСА_1 предмети та документи.

В обґрунтування доводів поданої заяви ОСОБА_3 вказує, що клопотання про арешт вилученого майна органом досудового розслідування не подавалось.

Представник заявника адвокат ОСОБА_4 , подала клопотання, в якому просила проводити судове засідання з розгляду заяви за її відсутності, у зв`язку із занятістю в іншому судовому засіданні, заяву підтримала в повному обсязі.

Представник прокуратури Дніпропетровської області прокурор ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, також подав до суду клопотання щодо розгляду справи за його відсутності, у зв`язку з неможливістю явки, у зв`язку з його участю у слідчих діях. В даному клопотанні прокурором не було висловлено жодної позиції щодо результату розгляду даної скарги. Дослідивши матеріали за клопотанням, суд приходить до наступного правового висновку.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2018 р. було надано дозвіл прокурору відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про кримінальному провадженню № 0001145 від 15.09.2017 р., на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення зазначених у клопотанні документів і предметів, що мають значення для розкриття кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212, ч. 2 ст. 191 КК України.

Судом встановлено, що 22.06.2018 р. прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , було проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 . Вказаний обшук проводився на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.06.2018 р. за кримінальним провадженням № 0001145 від 15.09.2017 р.

Цими ж матеріалами підтверджено, що протоколом прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області від 22 червня 2018 року було виявлено та вилучено майно та документи, за адресою АДРЕСА_1 , перелік якого відображений у протоколі обшуку.

Перевіряючи з огляду на вимоги заяви правомірність вилучення та подальшого утримання органом досудового розслідування вищезазначеного вилученого майна та документів, а також належність останнього до категорії тимчасово вилученого майна та можливості його повернення власнику або володільцю в порядку, передбаченому ст.ст. 167-169 КПК України, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 16 КПК України передбачено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Підстави та порядок здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, пов`язаних із вилученням під час здійснення досудового розслідування кримінального провадження документів, речей, електронних інформаційних систем або їх частин та іншого майна, а також його правомірним утриманням для встановлення обставин кримінального провадження регламентується вимогами ст. ст.167-169,170-174,234-236 КПК України.

Так, ч. 1ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Крім цього, частиною другою статті 168 КПК України встановлено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. В той же час, абзац другий цієї частини статті в імперативному порядку дозволяє тимчасово вилучити електронні інформаційні системи або їх частини, мобільні термінали систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересам та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Даний тип майна (щодо якого в ухвалі не надано прямого дозволу на відшукання) відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України вважається тимчасово вилученим майном. Тимчасово вилучене майно протягом короткого проміжку часу повинно бути або арештоване судом (слідчим суддею) або повернуто володільцю (ст. 171 КПК України). Якщо зазначені вимоги закону не виконані і таке майно не повернуто, його володілець згідно з п. 1 ч. 1ст. 303 КПК Українимає право оскаржити в судовому порядку бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогамистатті 169 цього Кодексу.

Як встановлено у судовому засіданні із розгляду матеріалів, клопотання про накладення арешту органом досудового розслідування не подавалося в межах кримінального провадження № 0001145, відповідна ухвала слідчим суддею не постановлялася, доказів іншого не надано.

Виходячи з принципів, закріплених у п. 3 ст.169, ч. 1 ст.100 КПК України щодо повернення вилучених речей як таких, що не арештовані, слід дійти висновку, що вилучені речі слід повернути.

Ураховуючи викладене, зважаючи на наведені обставини та вимоги кримінального процесуального закону, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 303, 304, 307, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_3 задовольнити.

Зобов`язати прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіонального прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 або будь-якого іншого прокурора або іншого слідчого в провадженні якого на час отримання даної ухвали буде знаходитися кримінальне провадження № 0001145 негайно повернути усі вилучені під час обшуку 22.06.2018 р. проведеного по вул. Алексєєнко Надії, буд. 21, м. Дніпро, речі, грошові кошти, предмети та документи (в межах кримінального провадження № 0001145).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1