АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1044/18 Справа № 200/9118/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2018 року м.Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.», на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2018 року по кримінальному провадженню за №0004151,-

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представника

Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» ОСОБА_8 ,

представника

ТОВ Прессінструмент ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2018 року, мотивуючи тим, що копія оскаржуваної ухвали представнику Банка «Експобанк ЧЗ а.с.» не надавалась, а її копія була роздрукована 27 липня 2018 року з Єдиного реєстру судових рішень, щодо апеляційних вимог просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання представника цивільного позивача ТОВ «Прессінструмент» про арешт майна.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги апелянт зазначає, що ухвала слідчого судді Бабушкінського районного суду м Дніпропетровська від 11 червня 2018 року незаконна, оскільки ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року знято арешт із нежитлової будівлі, з огляду на те, що у застосуванні арешту на майно відпала потреба. Посилається на те, що у кримінальному провадженні №0004151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2017 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, підозра нікому не вручалась і особи, які вчинили кримінальне правопорушення, не встановлені. Звертає увагу на те, що між банком «ЛББВ Банк ЧС а.с», правонаступником якого є банк «Експобанк ЧЗ а.с. та ТОВ «Вільногірське скло» 03 січня 2012 року укладено кредитний договір на суму 21 250 000 доларів США, вказаний кредитний договір зареєстрований у Національному банку України (реєстраційне свідоцтво №28 від 16.03.2012). Таким чином, стороною вказаного кримінального провадження є банк «Експобанк 43» права та законні інтереси якого обмежуються під час досудового розслідування. Вказує на те, що слідчим суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_1 на письмове клопотання представника банку Експобанк ЧЗ, а.с у ознайомленні з матеріалами провадженя про накладення арешту відмовлено без надання письмової відповіді, у зв`язку з чим Банк «Експобанк ЧЗ а.с.» вважає, що такими діями слідчий суддя обмежив банку доступ до правосуддя.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2018 року задоволено клопотання цивільного позивача ТОВ «Прессінструмент» про арешт майна та накладено арешт на нерухоме майно ТОВ «Вільногірське скло», у кримінальному провадженні №0004151 від 23.12.2017р. а саме: на нежитлову будівлю, розташовану за адресою Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31, загальною площею 24581,1 кв.м, яка складається з будівлі составного корпусу Б-3; основна площа 6010,1 кв.м; підсобна площа-59,6 кв.м; неопалювальна площа -290,3 кв.м.; корпус виробництва гофротари Х-2 складає: заг.пл.-5518,9 кв.м., осн.пл.-4475,4 кв.м., підс.пл.-1013,3 кв.м., площа приміщ. не врахована в загальну -30,2 кв.м.,; киснево-компресорна станція Я-3 складає:заг.пл.-7354,5 кв.м., осн.пл.- 6509,4 кв.м., підс.пл.- 769,1 кв.м., площа приміщ. не врахована в загальну 76,0 кв.м.; нежитлової будівлі Б-2 (будівля скляного корпусу № 2): І поверх приміщення І пл. 13102,2 кв.м; ІІ пл. 86,3 кв.м, ІІІ пл. 88,6 кв.м, реген. приміщення ІV пл. -309,1 кв.м, загальною площею по І поверху 13586,2 кв.м; ІІ поверх приміщення V пл. 10326,6 кв.м, VІ пл. 474,3 кв.м, VІІ пл. 16,4 кв.м, VІІІ пл. 37,9 кв.м, ІХ пл. 34,7 кв.м, Х пл. 30,1 кв.м, ХІ пл. 5,0 кв.м, ХІІ пл. 31,2 кв.м, ХІІІ пл. 38,7 кв.м, загальною площею по ІІ поверху 10994,9 кв.м ; транспортний цех з будівлею гаража Ц-2 кладає:заг.пл.-3162,8 кв.м., осн.пл.-2327,6 кв.м., підс.пл.- 762, 7 кв.м., площа приміщення не врахована в загальну -72,5 кв.м.; будівля насосної станції зворотнього водопостачання Ш-1 складає:заг.пл.- 446,8 кв.м., осн.пл.- 426,3 кв.м., підс.пл.- 20,5 кв.м.; будівля гаража Ц1- складає:заг.пл.-244,1 кв.м., осн.пл.- 182,1 кв.м., підсл.пл.- 62,0 кв.м. та заборонити будь-яким особам у будь - який спосіб здійснювати розпорядження(продаж, відчуження тощо), в тому числі шляхом проведення електронних торгів, а також заборонити будь-які реєстраційні та інші дії з вищевказаним майном.
Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано клопотання, з метою збереження речових доказів, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, є достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні слідчого майна.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника Банка Експобанка ЧЗ, а.с., який підтримав вимоги апеляційної скарги, пояснення ТОВ Прессінструмент ОСОБА_9 та прокурора, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та надані до клопотання цивільного позивача матеріали, апеляційний суд приходить до наступного.

Вирішуючи питання про дотримання строку апеляційного оскарження, апеляційний суд виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена без участі представника Банка Експобанк ЧЗ, а.с.і копію оскаржуваної ухвали вони не отримували, а отже, за правилами ч. 3 ст. 395 КПК України строк її апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання копії даної ухвали. Інших правил визначення моменту початку строку апеляційного оскарження у цих правовідносинах процесуальний закон не містить.

Оскільки з наданих матеріалів вбачається, що на момент подання апеляційної скарги Банк Експобанк ЧЗ, а.с. копію ухвали слідчого судді від 11 червня 2018 року не отримав, апеляційний суд не вбачає підстав для висновку про пропущення строку апеляційного оскарження та необхідність розгляду і вирішення питання про його поновлення.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Цей перелік є вичерпним та розширювальному тлумаченню не підлягає.
Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним порушенням, повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Як слідує з матеріалів провадження, до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшло клопотання від представника цивільного позивача, потерпілого у кримінальному провадженні ТОВ «Прессінструмент» про арешт нерухомого майна ТОВ «Вільногірське скло», що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31.
В обґрунтування клопотання представник зазначив, що на розгляді слідчого відділу Дніпропетровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 23.12.2017 року за №0004151 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
12 січня 2018 року ТОВ «Прессінструмент» у кримінальному провадженні №0004151 заявлено цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди в розмірі 11 385 724, 12 грн.
Також зазначив, що відповідно до матеріалів кримінального провадження, посадові особи ТОВ «Вільногірське скло`шляхом обману та підроблення документів, маючи на меті завдати майнової шкоди ТОВ «Прессінструмент» внесли в договірні документи завідомо неправдиву інформацію, в якій вказувались неправдиві відомості щодо розрахунків за поставлений товар та виконані послуги. Зокрема, між ТОВ «Прессінструмент» (Продавець) в особі директора ОСОБА_10 що діяла на підставі Статуту з одного боку та ТОВ «Вільногірське скло» (Покупець) в особі генерального директора ОСОБА_11 укладено договір №14/115-09 від 01.08.2009р. Відповідно до розділу першого вказаного договору: в порядку та на умовах, визначених вказаним вище договором, продавець зобов`язується поставити/виконати роботи Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти у власність товари/роботи та своєчасно здійснити оплату в порядку та на умовах визначених Договором та Специфікаціями до нього. Відповідно до п.5.3 додаткової угоди до договору №14/115-09, яка є його невід`ємною частиною «Сторони домовились, що з метою забезпечення належного виконання грошових зобов`язань за договором, Покупець (ТОВ «Вільногірське скло») зобов`язується передати ТОВ «Прессінструмент» в розпорядження з правом управління майно, яке розташоване за адресою: м. Вільногірськ, вул. Промислова, 31». Відтак, нерухоме майно ТОВ «Вільногірське скло» вказане у договорі №14/115-09, забезпечувало виконання підприємством своїх зобов`язань. Факт виконання робіт та надання послуг ТОВ «Прессінструмент» підтверджено видатковими накладними та актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за відповідний період часу, але проплати за вказані послуги та товари здійснено не було, та відповідно майно ТОВ «Вільногірське скло» у розпорядження ТОВ «Прессінструмент» не передано. Таким чином, внаслідок дій посадових осіб ТОВ «Вільногірське скло», ТОВ «Прессінструмент» завдано шкоду в особливо великих розмірах на суму 11 385 724, 12 грн.
03 січня 2018 року постановою слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_12 нерухоме майно, яке належить ТОВ «Вільногірське скло», у кримінальному провадженні №0004151 визнано речовим доказом.
Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Вирішуючи по суті клопотання цивільного позивача, слідчий суддя не взяв до уваги, що воно не відповідає вищезазначеним вимогам закону.

Згідно до положення ч. 8 статті 214 КПК України заходи кримінально-правового характеру відносно юридичної особи, в тому числі щодо її майна, можуть застосовуватися лише після повідомлення про підозру службовій особі цієї юридичної особи.
Як слідує з відомостей, внесених до ЄРДР та клопотання цивільного позивача, провадження здійснюється за ознаками диспозиції ч. 2 ст. 190 КК України, згідно якої об`єктивною стороною злочину є заволодіння майном шляхом обману, вчинене повторно, або за попередньою групою осіб, або таке, що завдало шкоди потерпілому.
Апеляційним судом встановлено, що клопотання цивільного позивача не містить у собі належних відомостей, які б вказували на наявність ознак належності арештованого майна об`єктивній стороні складу кримінального правопорушення, з урахуванням диспозиції, викладеній в ч. 2 ст. 190 КК України.
Крім того, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що клопотання про арешт майна не відповідає встановленим чинним законодавством вимогам щодо його змісту, на що слідчий суддя не звернув уваги.
З огляду на викладене з висновком слідчого судді про задоволенні клопотання прокурора з зазначених в ухвалі мотивів колегія суддів погодитися не може, оскільки у слідчого судді були наявні підстави для повернення клопотання цивільному позивачу для усунення його недоліків.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.
Виходячи з викладеного, апеляційний суд вважає за необхідне частково задовольнити апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.», ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою повернути клопотання цивільного позивача для усунення його недоліків.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах Банка «Експобанк ЧЗ, а.с.» задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11 червня 2018 року про накладення арешту на майно скасувати.

Постановити нову ухвалу Апеляційного суду, якою клопотання цивільного позивача ТОВ «Прессінструмент» про арешт майна про накладення арешту на нерухоме майно ТОВ «Вільногірське скло», у кримінальному провадженні №0004151 від 23.12.2017 року повернути цивільному позивачу ТОВ «Прессінструмент» для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4