УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 24.01.2018 про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 24.01.2018 про закриття кримінального провадження.

На обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що 24.01.2017 слідчим СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0007917 від 24.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Зазначену постанову вважає незаконною та необґрунтованою, посилаючись на те, що під час здійснення досудового розслідування не проведено жодних слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і не упереджене дослідження обставин кримінального провадження, у зв`язку з чим, просить скасувати постанову слідчого від 24.01.2017 про закриття кримінального провадження №0007917.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що у відповідності до ч.3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, заслухавши думку заявника, дослідивши скаргу та додані матеріали, приходить до наступного висновку.

Так, у відповідності до вимог передбачених ч.1 ст. 303, ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження можуть бути оскарженні заявником протягом десяти днів з моменту отримання копії постанови про закриття кримінального провадження.

З наданих доказів, вбачається, що заявник 08.06.2018 отримав оскаржувану постанову після звернення захисника заявника з адвокатським запитом та в наступному звернувся до суду зі скаргою, таким чином, встановлено, що заявник у визначені законом строки звернувся до слідчого судді зі скаргою. Інше протилежної стороною не доведено.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

З матеріалів скарги вбачається, що слідчим Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_4 24.01.2017 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

При винесенні постанови слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що до Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_5 про те, що 24.06.2016 близько 08 год. невідомі особи перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Печенізька, 23, заподіяли тілесні ушкодження останньому.

Разом з тим, аргументуючи висновок про закриття провадження слідчий вказує лише на те, що під час проведення слідчих дій встановити свідків та очевидців які володіють інформацією про об ставники, за яких ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження не представилось можливим. Таким чином під час досудового розслідування отримані данні, які викликають сумніви у вчиненні відносно ОСОБА_5 кримінального правопорушення, так як не встановлено свідків або інших даних які підтверджували факт вчинення відносно нього злочину.

Слідчий зазначає, що зібрані вході досудового слідства докази, дають можливість припускати, що ОСОБА_5 міг отримати тілесні ушкодження із власної необережності за інших обставин, у зв`язку з чим на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України закрито кримінальне провадження.

Згідно до ст. 2, ст.284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Крім того, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги, заявник звертаючись із заявою про вчинення кримінального правопорушення чітко вказує особу, якою останньому було спричинено тілесні ушкодження, втім слідчий при винесені постанови про закриття кримінального провадження №0007917 не вказує на проведення будь яких процесуальних дій щодо встановлення обставин кримінального правопорушення, посилається на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, поряд з тим будь-якого висновку чи обґрунтування, за яких слідчий не здійснив будь-яких інших дій у постанові не наведено, що свідчить про порушення процесуальних норм, визначених КПК України.

Таким чином, оскільки слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження №0007917 було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраних доказів в ході проведення досудового розслідування, також слідчим не обґрунтовано мотиви прийняття такого рішення, відсутні посилання на положення кримінального процесуального закону, що є суттєвими порушеннями вимог ст. 110 КПК України та безпосередньо впливають на законність прийнятого рішення слідчим щодо закриття кримінального провадження.

В зв`язку з викладеним вище, постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, а скарга задоволенню.

На підставі викладеного вище, керуючись ст..2, 9, 110, 284, 303-306 КПК України слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 24.01.2018 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Скасувати постанову слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_4 від 24.01.2018 про закриття кримінального провадження №0007917 від 24.06.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 02.07.2018

Слідчий суддя