Справа №581/830/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/373/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 грудня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець: с. Беєве Липоводолинського району Сумської області, проживає по АДРЕСА_1 , раніше судимий: останній раз вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 грудня 2012 року за ч.2 ст.297, ч.1 ст.263, ч.2, 3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі,

визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 на вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 грудня 2017 року, якою вона порушує питання про зміну вироку суду в частині призначення покарання ОСОБА_7 та застосування до нього положень ст.69 КК України.

Даним вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді арешту на строк 6 місяців, за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 2449 грн. 90 коп.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, правильності кваліфікації дій за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини, що мають значення для справи, не надав об`єктивної оцінки доказам, що підтверджують пом`якшуючі покарання обставини, чим призначив ОСОБА_7 надто суворе покарання, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення. Вказує, що при призначенні обвинуваченому покарання, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_7 одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002 та 2006 року народження, наявність у нього хвороби, у зв`язку з чим у нього ампутовано пальці обох ніг, при цьому у потерпілих відсутні вимоги майнового характеру до обвинуваченого, вину у скоєному ОСОБА_7 визнав, щиро розкаявся, що свідчить про усвідомлення негативного значення своїх дій, та у своїй сукупності знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, є підставою для застосування ст.69 КК України із призначенням її підзахисному більш м`якого покарання, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що 30 жовтня 2017 року близько 19 год., перебуваючи на території двору ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , зайшов до літньої кухні вказаного господарства, звідки таємно, повторно викрав 15 кг належних ОСОБА_10 волоських (грецьких) горіхів, завдаши у такий спосіб потерпілій майнової шкоди на суму 487 грн. 50 коп.

01 листопада 2017 року ОСОБА_7 близько 19 год., перебуваючи за вищевказаною адресою, зайшов до господарства ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , та, проникнувши до літньої кухні, таємно викрав 12,5 кг належних ОСОБА_10 волоських (грецьких) горіхів, завдаши у такий спосіб потерпілій майнової шкоди на суму 406 грн. 25 коп.

02 листопада 2017 року близько 00 год. 15 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою по АДРЕСА_3 , шляхом удару цеглиною у віконне скло у барі-магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », проник до нього та таємно, повторно викрав належні ФОП ОСОБА_11 алкогольні напої та кондитерські вироби, завдавши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 282 грн. 54 коп.

03 листопада 2017 року близько 21 год. ОСОБА_7 , перебуваючи на території двору ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , через хвіртку до вказаного двору та через незамкнені двері проник всередину літньої кухні, звідки таємно, повторно викрав 15,02 кг належних ОСОБА_10 волоських (грецьких) горіхів, завдавши у такий спосіб потерпілій майнової шкоди на суму 488 грн. 15 коп.

04 листопада 2017 року в обідній час ОСОБА_7 , перебуваючи на території двору ОСОБА_9 та його співмешканки ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 , зайшов до вказаного господарства ОСОБА_9 і ОСОБА_10 за вказаною адресою та, проникнувши до літньої кухні, викрав звідти 14,02 кг належних ОСОБА_10 волоських (грецьких) горіхів, якими розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій майнової шкоди на суму 455 грн. 65 коп.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, захисника та обвинуваченого на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора щодо залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України, за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, ґрунтуються на зібраних по справі доказах, які були досліджені відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, та учасниками кримінального провадження не оспорюються.

Дії ОСОБА_7 за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України кваліфіковані судом правильно.

Аналізуючи доводи захисника в частині призначеного покарання, колегія суддів вважає їх необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, суд, у кожному конкретному випадку, повинен дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції в достатньої мірі дотримався вказаних вимог кримінального закону.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, який згідно вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, відбував покарання у виді позбавлення волі, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює, одружений, має двох дітей, відсутність зі сторони потерпілих вимог майнового характеру, а також надані у досудовій доповіді відомості та наявну у нього хворобу, в якості пом`якшуючих покарання обставин взяв до уваги щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, та обставину, що обтяжує покарання, а саме рецедив злочинів, і обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 , на підставі ч.1 ст. 70 КК України, остаточного покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції інкримінованої статті, що за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Таким чином, судом при призначенні покарання враховані обставини, що пом`якшують покарання, а також дані про особу винного, на які посилається у поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , в тому числі і стан здоров`я, відсутність майнових претензій з боку потерпілих та щире каяття, проте які не є виключними підставами для застосування судом до ОСОБА_7 положень ст.69 КК України, до того ж, колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання в мінімальних межах санкції інкримінованої статті.

За таких обставин, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги захисника необгрунтованими та не знаходить підстав для зміни постановленого судом вироку та пом`якшення призначеного судом покарання, як про це ставиться питання в поданій апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 грудня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою - в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно : суддя - доповідач ОСОБА_2