11-кп/775/368/2018(м)
242/1807/18

Єдиний унікальний номер 242/1807/18 Головуючий суддя у суді 1-ої інст.: ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/775/368/2018(м) Суддя-доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.185 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2018 року м. Маріуполь

Апеляційний суд Донецької області колегією суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000036 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 16 травня 2018 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Красногорівка Ясинуватського району Донецької області, громадянина України, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 16 травня 2018 року ОСОБА_8 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн. Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, в сумі 1001 грн. Вирішено питання про речові докази.

За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він 15 січня 2018 року о 16.00 год., перебуваючи в тамбурі вагону № 2 електропоїзду, який стояв на залізничному вокзалі за адресою: вул. Героїв, 57, м. Авдіївка, Донецька область, побачив, що на першому пасажирському сидінні стоїть дорожня сумка, звідки з корисливих мотивів, таємно, умисно викрав майно ОСОБА_7 на загальну суму 2302,69 грн. Після чого з місця скоєння злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Вимоги апеляційних скарг та узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду першої інстанції змінити, призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначив, що законом України про кримінальну відповідальність встановлено, що розмір покарання у виді штрафу призначається саме у неоподатковуваних мінімумах доходів громадян.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримала апеляційну скаргу прокурора місцевої прокуратури, просила її задовольнити, вирок суду першої інстанції - змінити, призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Потерпілий не заперечував відносно задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, ознайомившись із доводами апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що вона підлягає задоволенню на таких підставах.

Мотиви Суду

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст.62 Конституції України та си.404 КПК України, в межах апеляційної скарги та в обсязі, підтриманому стороною обвинувачення у суді апеляційної інстанції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), за обставин, викладених у вироку, - є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, які, в силу вимог ч.3 ст.349 КПК України, судом першої інстанції не досліджувались, оскільки ці обставини ніким не оспорювалися.

Порушень вимог закону при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, колегія суддів не вбачає, не посилається на них і прокурор в апеляційній скарзі, дотримуючись вимог ч.2 ст.394 КПК України, а тому ці обставини, як і юридична кваліфікація вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, колегією суддів не перевіряються, на виконання приписів ч.1 ст.404 КПК України.

Досліджуючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

У відповідності до приписів ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає призначення покарання у виді, зокрема штрафу, у розмірі від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів ч.1 ст.53 КК України штраф - це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Отже, вказана норма закону України про кримінальну відповідальність передбачає, що покарання у виді штрафу призначається судом, перш за все, у виді ставки неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установленого законодавством України на час вчинення кримінального правопорушення, а потім визначається у грошовій сумі.

Дані вимоги закону судом першої інстанції не дотримані, оскільки ОСОБА_8 було призначено за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., ґрунтовність чого прокурором в апеляційній скарзі не оспорюється, але без визначення даного грошового стягнення у виді ставки - кратності до неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, у зв`язку з чим вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, з призначенням ОСОБА_8 покарання, яке відповідає вимогам ст.65 КК України, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, що віднесений законом до злочинів середньої тяжкості, ступеню здійснення злочинних намірів, даних про особу обвинуваченого, що вперше притягається до відповідальності, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявності обставин, що пом`якшують його покарання - повне визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

За викладеним, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, з цих підстав Суд

постановив:

апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 16 травня 2018 року щодо ОСОБА_8 змінити.

Призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В іншій частині вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4