Справа № 214/2595/17
1-кп/214/185/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2018 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю захисника ОСОБА_10

за участю потерпілого ОСОБА_11

за участю представників потерпілого ОСОБА_12 , ОСОБА_13

представника відповідача - ОСОБА_14

за участю обвинуваченого ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0000240 за обвинуваченням:

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, громадянина України, з базовою вищою освітою, не працюючого одруженого, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В:

8 лютого 2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилин в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по закрижанілому, вкритому снігом та необробленому протиожеледною сумішу покриттю проїжджої частини дороги б-р Вечірній, позначеній дорожнім знаком 2.3, з боку вул. Бикова в напрямку вул. Соборної рухався автомобіль «Фольксваген» транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_11 . В цей час по позначеній дорожнім знаком 2.1, другорядній проїзній дорозі з боку вул. Водоп`янова в напрямку б-ру Вечірнього рухався автомобіль «Шкода Октавія» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_15 , який на перехресті нерівнозначних доріг в порушення вимог п. п. 10.1, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Правил дорожнього руху» України, відповідно до яких: 10.1. «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; 16.11. «На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху». 2. Знаки пріоритету 2.1 "Дати дорогу". Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі, попередньо не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху відновив рух та не надав дорогу автомобілю «Фольксваген» транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що під керуванням водія ОСОБА_11 , рухався по проїжджій частині дороги Б. Вечірнього прямо, виїхав на смугу руху вказаного транспортного засобу та допустив з ним зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Фольксваген» ОСОБА_11 був травмований.
Відповідно довисновку комісійної судово-медичної експертизи № 91 від 19.04.2017 року ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми грудної клітини ліворуч, забоїв лівого колінного суглобу та лівої кисті які за своїм характером відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 8/10.1-52 від 22.03.2017 року при заданих слідством вихідних даних, в діях водія ОСОБА_15 по керуванню автомобілем «Шкода Октавія», вбачається невідповідність вимог п.п. 10.1, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Правил дорожнього руху» України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

Допущені водієм ОСОБА_15 порушення вимог п. п. 10.1, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Правил дорожнього руху» України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Дії обвинуваченого ОСОБА_15 належить кваліфікувати за ст. 286 ч.1 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Встановлені судом обставини підтверджуються наступними доказами.

Так з показань обвинуваченого вбачається, що 8 лютого 2017 року, керуючи автомобілем допустив порушення Правил дорожнього руху, внаслідок чого сталася ДТП та потерпілий отримав пошкодження. Також зазначив, що на час ДТП була ожеледиця, він проявив неуважність, не надав дорогу транспортному засобу, автомобіль занесло і сталася ДТП. У відшкодування шкоди добровільно сплатив потерпілому 5 000 грн. на лікування. Після цього також пропонував потерпілому допомогу, але згоди з останнім не дійшли, так як потерпілий просив 100 000 грн. на лікування. Про витрати на ремонт автомобіля, потерпілий нічого не казав. Після цієї події втратив роботу, хворіє, також хворіє його дружина, для проходження належного лікування потрібен автомобіль. Обставини справи, наявні в справі докази, не оспорює. У вчиненому щиро кається.

Також у судовому засіданні дослідженні письмові докази, що стосуються особи обвинуваченого: довідки (том № 2 а.с.110, 112, 113, том №3 а.с.197), свідоцтво про укладення шлюбу (том №2 а.с.116), медичні документи (том №2 а.с.117,118, 119, 120, 121, 122, 123, 124, том №3 а.с.198, 200, 201), розписка (том №2 а.с.125), характеристика (том №2 а.с.136, том №3 а.с.199).

В силу ст.349 ч 3 КПК України, суд, визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, відповідно до ст.ст.94, 86 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, та документи, що характеризують його особу, вважає що ці докази отримані у порядку, встановленому цим Кодексом, а тому є допустимими.

Суд, відповідно до ст.ст.94, 85 КПК України, оцінюючи досліджені у судовому засіданні показання обвинуваченого, вважає що ці докази прямо підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений, керуючи автомобілем, порушив вимоги Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження середньої тяжкості.

На підставі ст. 94 КПК України, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також оцінивши сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до внутрішнього переконання про те, що показання обвинуваченого містять достатні дані на підтвердження встановлених судом обставин, що дозволяє суду ухвалити обвинувальний вирок.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, керуючись ст. ст. 50, 65 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не працює, одружений, пози-тивно характеризується за місцем проживання, який хворіє, а також дружина якого хворіє, та з урахуванням усіх зазначених обставин, вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування призначеного судом покарання.

Тому, призначивши обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, суд на підставі ст. 75 КК України, вважає за можливе звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 ч. 1 п.п. 1,2 КК України.

Суд з урахуванням характеру допущеного порушення правил дорожнього руху, часткового відшкодування завданої шкоди, тієї обставини, що обвинувачений не працює, хворіє, має дружину, яка також хворіє, вважає за можливе не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У судовому засіданні потерпілим був заявлений цивільний позов, який ухвалою суду від 12 вересня 2018 року, був залишений без розгляду.

У відповідності до вимог ст. 100 КПК України, речові докази по справі : автомобіль «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_2 - належить повернути власнику ОСОБА_15 ; автомобіль «Фольксваген», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1 - належить повернути власнику ОСОБА_17 .

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_16 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України.

ОСОБА_18 призначити покарання за ст. 286 ч.1 КК України у вигляді ОДНОГО (1) року обмеження волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_16 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням тривалістю на ОДИН (1) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_16 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Строк покарання ОСОБА_15 обчислювати з моменту оголошення вироку.

Після вступу вироку до законної сили: автомобіль «Шкода Октавія», реєстраційний номер НОМЕР_2 - належить повернути власнику ОСОБА_15 ; автомобіль «Фольксваген», транзитний реєстраційний номер НОМЕР_1 - належить повернути власнику ОСОБА_17 .

Стягнути з ОСОБА_16 на користь держави витрати понесені на залучення експертів у сумі 3651 грн. 34 коп.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Матеріали кримінального провадження залишити на зберіганні при обвинувальному акті.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України, копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя : ОСОБА_1