Справа № 175/3721/18
Провадження №1-кс/175/1216/18
Ухвала

Іменем України

27 вересня 2018 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна вжитого в рамках кримінального провадження №0000452,

встановив:

До слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна накладеного на підставі слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська в рамках кримінального провадження №0000452 від 14.05.2015 року за ч.3 ст.191 КК України, а саме знявши заборону на розпорядження квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Так, судом встановлено, що 03 липня 2015 року слідчим суддею Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська винесено ухвалу, якою клопотання слідчого СУ ГУ МВС України в Дніпропетровській області про накладання арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000452 від 14.05.2015 року за ч.3 ст.191 КК України задоволено частково та накладено заборону на розпорядження квартирами АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Після чого, відповідною постановою від 30.06.2016 року слідчим СУ ГУ НП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_4 на підставі ст.110, п.2 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження №0000452 від 14.05.2015 року було закрите за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.
Разом з тим, відповідно до ст. 32 КПК України чітко визначено територіальну підсудність кримінального провадження.
Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що кримінальне провадження здійснювалося СУ ГУ НП в Дніпропетровській області та всі процесуальні рішення приймалися та виносилися слідчими органами та судом у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність законних підстав для можливості скасування заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з тим, що це не відноситься до територіальної підсудності (юрисдикції) Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області.
За таких обставин, враховуючи вищевказані обставини справи та приймаючи до уваги норми чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту.
В зв`язку з вищевикладеним та керуючись ст.ст. 32, 174 КПК України суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна вжитого в рамках кримінального провадження №0000452 відмовити.

Відповідно 309 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги апеляційному оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1