АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1400/18 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 642/4074/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 5 вересня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001992 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0001992 було задоволено та застосовано до ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.11.2018 року. Слідчий суддя встановив наявність обгрунтованої підозри, а також існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, посилаючись на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не погоджуючись з прийнятим слідчим суддею рішенням, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 5 вересня 2018 року скасувати та застосувати до підозрюваного запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. В апеляційній скарзі її автор зазначає, що стороною обвинувачення не доведено обставин, які свідчать про необхідність застосування такого виключного запобіжного заходу. Вважає недоведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вважає, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України можуть бути мінімізовані шляхом покладення на підозрюваного додаткових обов`язків. Зазначає, що не враховано, що підозрюваний має постійне місце проживання, має на утриманні малолітню дитину, добре характеризується, раніше не судимий. В оскаржуваному рішенні не наведені пояснення захисника та підозрюваного, відсутні мотиви, з яких суд не врахував доводи сторони захисту.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги. З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні СВ Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0001992 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. 05.09.2018 року про підозру у вчиненні цього злочину був повідомлений ОСОБА_9 . Останній підозрюється органом досудового розслідування у тому, що 27.07.2018 близько 16 години 20 хвилин він, знаходячись неподалік будівлі 12 по вул. Євгена Котляра в м. Харкові, відчуваючи особисті неприязні відносини до раніше знайомого ОСОБА_10 , з яким він на протязі декількох днів провокував сварку, звинувачуючи в тому, що ОСОБА_10 незаконно заволодів мобільним телефоном їх спільної знайомої, та погрожуючи всі ці дні фізичною розправою, маючи умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , зателефонував тому та наказав прийти до будівлі АДРЕСА_1 , погрожуючи в разі відмови негайно пошкодити майно батьків ОСОБА_10 . Останній, побоюючись висловлених погроз, прийшов на вказане йому місце і підійшов до ОСОБА_8 , який, відчуваючи особисті неприязні відносини до ОСОБА_10 , маючи умисел, направлений на заподіяння йому умисних тілесних ушкоджень, наніс потерпілому удар кулаком в ліву частину обличчя, від якого ОСОБА_10 впав на асфальт, та, продовжуючи реалізацію свого умислу, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді тяжкого тілесного ушкодження, що знаходиться у причинному зв`язку з діянням, почав наносити потерпілому численні удари ногами по голові та тілу, в тому числі в ділянку лівої половини живота, ділянку краю реберної дуги ліворуч та ребер зліва. При цьому потерпілий ОСОБА_10 не міг чинити опір злочинним діям ОСОБА_8 внаслідок значної фізичної переваги останнього та лише намагався прикрити від ударів руками життєво важливі частини тіла. Діями ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_10 , згідно висновку судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 09-2783/2018 від 31.08.2018 року, заподіяно закриту тупу травму живота у вигляді розриву селезінки у ділянці воріт, який ускладнився розвитком внутрішньочеревної кровотечі, що є небезпечною для життя в момент заподіяння, і за цією ознакою відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.
Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Про обгрунтованість повідомленої ОСОБА_11 підозри свідчать надані суду матеріали клопотання, зокрема зміст протоколів допитів потерпілого ОСОБА_10 , протоколу огляду предметів від 29.08.2018 року, протоколів допитів свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , висновку експерта № 09-2783/2018 щодо тяжкості тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому.
Слідчим суддею, з висновком якого погоджується і апеляційний суд, також була встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Враховуючи зміст повідомленої ОСОБА_11 підозри та наслідки вчиненого злочину, в результаті якого потерпілому завдані тяжкі тілесні ушкодження, колегія суддів не вбачає підстав вважати недоведеними вказані ризики. Крім того, зі змісту протоколу допиту потерпілого вбачається, що через погрози ОСОБА_8 потерпілий надавав інші пояснення щодо обставин 27.07.2018 року, нібито травми він отримав з власної необережності. 31.08.2018 року ОСОБА_10 під час допиту повідомив, що ОСОБА_9 через малознайомого на ім`я ОСОБА_16 погрожував його батьку. З огляду на таку поведінку підозрюваного, який після кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, погрожує родині потерпілого, апеляційний суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, оскільки він на даний час не здатний запобігти встановленим ризикам. При цьому, доводи захисника щодо наявності на утриманні підозрюваного неповнолітньої дитини, місця роботи, за яким він позитивно характеризується, в даному випадку не спростовують висновків слідчого судді, враховуючи поведінку ОСОБА_8 , який залякував та погрожував потерпілому в цьому кримінальному провадженні.
Щодо твердження захисника про необґрунтованість підозри, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки вони нічим не підтверджуються, спростовуються наведеними вище доказами, а також враховуючи, що сам підозрюваний відмовився давати свідчення, не скориставшись таким чином правом спростувати повідомлену йому підозру.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 5 вересня 2018 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: