Справа № 549/300/18
Провадження № 1-кс/549/130/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2018 року слідчий суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Чорнухи скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 ,

встановив:

11 червня 2018 року до слідчого судді Чорнухинського районного суду Полтавської області звернувся скаржник ОСОБА_3 із скаргою на бездіяльність слідчого Чорнухинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , яка полягає у невнесенні відомостей про злочин передбачений ч.1 ст.190 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою скаргу з підстав викладених у скарзі.

Слідчий Чорнухинського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 надав суду письмові пояснення., в яких зазначив, що вивчивши заяву про вчинення злочину та додані до неї матеріали, було встановлено, що по даному факту вже проводиться досудове розслідування в рамках ЄРДР №0000123від 12.03.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 383 та ч.1 ст. 384 КК України. Даний факт підтверджується і самою заявою ОСОБА_3 , оскільки в даному кримінальному провадженні він і виявив , на його думку, ознаки шахрайства. Крім того, заяву ОСОБА_3 від 06.06.2018 приєднано до кримінального провадження , внесеного в ЄРДР за № 0000123 від 12.06.2016.

Заслухавши скаржника, слідчого, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження №0000123 слідчий суддя встановив наступне.

Главою 26 КПК України визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.
Аналіз положень ст. ст. 214, 303 КПК України свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто така заява, як передумова для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні має містити достатні дані про наявність в описаній заявником події ознак кримінально-караного діяння.
Згідно з п. 1.2 розділу ІІ Положення „Про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року № 139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.
Статтею 11 КК України визначено, що злочином є передбачене кримінальним кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.
Чинним Кримінальним кодексом України визначено, які саме діяння є злочинами, в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать дійсно про ознаки того чи іншого злочину, то є підстави вважати таке звернення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки за такими заявами та повідомленнями повинні прийматися передбачені законом процесуальні рішення.
Якщо ж у повідомленні чи заяві таких ознак немає, то вони не можуть вважатися такими, за якими обов`язково повинні прийматися ті чи інші процесуальні рішення.
Не зважаючи на те, що ст.214КПК України прямо не передбачено проведення перевірки щодо змісту заяви, виходячи з змісту ч. 5 ст.214 КПК України, зміст таких відомостей має бути підданий оцінці.
Повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомленнях потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.
З листа слідчого Чорнухинського ВП ГУНП в Полтавській області від 07.06.2018 та матеріалів кримінального провадження №0000123 від 12.06.2018 року вбачається, що заява ОСОБА_3 про вчинення злочину передбаченого ч.1 ст.190 КК України зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №514 від 06.06.2018.

Також в слідчому відділенні наявні матеріали кримінального провадження внесені до ЄРДР №0000243 від 27.12.2017 року, які об`єднані в одне провадження під єдиним №0000123. По даному кримінальному провадженню проводиться досудове розслідування.

Відповідно до листа слідчого ОСОБА_4 , заява ОСОБА_3 від 06.06.2018 року приєднана до ЄРДР за №0000123 від 12.06.2016 року.

Оскільки КПК України надана можливість оскаржити дії прокурора, слідчого то у слідчого судді виникають повноваження щодо перевірки правильності висновку слідчого в результаті такої оцінки.
Наведені заявником дані не можуть бути достатніми і безумовними підставами для внесення таких відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування вказаного ним злочину, оскільки не містять фактичних даних чи посилання на обставини, які б свідчили про вчинення вказаного в заяві кримінального правопорушення, а обставини, викладені у заяві, не охоплюються поняттям злочину, визначеному у ст. 11 КК України.
Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене й те, що в контексті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року) а не формально розглянути справу скарга не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Чорнухинського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: