Справа № 502/1037/18
УХВАЛА

15 червня 2018 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні клопотання

слідчого СВ Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_3

про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

Слідчий звернувся до слідчого судді Кілійського районного суду Одеської області з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно, вилучене в ході досудового слідства у кримінальному провадженні.

На обґрунтування вказаного клопотання слідчий у ньому зазначив та прокурор, який погодив клопотання, в судовому засіданні пояснив, що до Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області 13.06.2018 р. надійшло повідомлення ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа на автокрані КАМАЗ моделі 53213, д/н НОМЕР_1 здійснює демонтаж плит дорожнього покриття з внутрішньої дороги КРС № 3, розташованої в с. Червоний Яр Кілійського району та яка є власністю КСП «Зоря».

За даним фактом 14.06.2018 р. відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

13.06.2018 р. слідчим в ході проведення огляду місця події було вилучено транспортний засіб КАМАЗ моделі 53213, д/н НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_4 та який поміщено на майданчик тимчасового утримання ОСОБА_7 .

На підставі викладеного та зважаючи на те, що відповідний транспортний засіб вважається тимчасово вилученим майном, яке використовувалось як засіб вчинення кримінального правопорушення, слідчий у клопотанні та прокурор в судовому засіданні просили слідчого суддю задовольнити клопотання та накласти арешт на відповідне майно, заборонивши користуватись та розпоряджатись ним.

Особа, яка здійснює повноваження власника відповідного майна, ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він має право керувати відповідним транспортним засобом та на підставі домовленості з ОСОБА_8 здійснював демонтаж плит у с. Червоний Яр. При цьому він не вважав, що допомагає здійснювати крадіжку. Вилучений автокран потрібен йому для використання за призначенням, тому він просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши пояснення прокурора та власника майна, дослідивши додані до клопотання матеріали та проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди .

Як зазначено в ч.ч. 1-2 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що майно стосовно якого порушено клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки використовувалось як знаряддя вчинення кримінального правопорушення та може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, що узгоджується з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, отже, клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 170-173 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 13.06.2018 р. під час проведення огляду місця події у кримінальному провадженні, внесеному 14.06.2018 р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, майно: транспортний засіб АБКС-6 на шасі КАМАЗ моделі 53213 1991 року випуску, д/н НОМЕР_1 , що зареєстрований на ОСОБА_9 та право керувати яким має ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, залишивши його на зберіганні на майданчику для тимчасового утримання Кілійського ВП.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1