Справа № 589/1635/18
Провадження № 1-кс/589/765/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2018 року

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду Сумської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засіданні ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка клопотання слідчого Шосткинського відділу поліції ГУ Національної поліції в Сумській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000575 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду із клопотанням в межах кримінального провадження № 0000575 від 22.04.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, про арешт майна, а саме: навісного замка з відокремленою дужкою, який був вилучений під час огляду гаражу № НОМЕР_1 , гаражного масиву «Набережний» в м.Шостка, 22.04.2018 та поновлення строку звернення з клопотанням про накладення арешту.
В обґрунтування вказаного клопотання слідчий вказує, що в провадженні Шосткинського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000575 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з жовтня 2017 року по 08-00 год. 21.04.2018 невстановлена особа, шляхом перепилювання навісного замка проникла до гаражу № НОМЕР_1 , розташованого в гаражному масиві «Набережний» по вул. Депутатській в м. Шостка, звідки таємно від оточуючих викрала майно ОСОБА_4 , 1973 р.н., завдавши останній матеріальної шкоди на суму 8500 грн.
22.04.2018 був проведений огляд гаражу № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному масиві «Набережний» по вул. Депутатській в м. Шостка, в ході якого було виявлено та вилучено навісний замок з відокремленою дужкою, який був поміщений в спеціальний пакет «Експертна служба» № 2838164.
Посилаючись на наявність достатніх підстав вважати, що навісний замок з відокремленою дужкою, є речовим доказом кримінального правопорушення, а тому з метою збереження речового доказу, слідчий просить накласти арешт на вищевказаний навісний замок з відокремленою дужкою.

Слідчий, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився.

Перевіривши доводи клопотання і дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню враховуючи таке.

Судом встановлено, що Шосткинським ВП ГУНП в Сумської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000575 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Частиною 1 статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину.

За змістом положень частин 2 та 3 статті 170 КПК України арешт майна допускається, крім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, навісний замок з відокремленою дужкою був вилучений під час огляду гаражу № НОМЕР_1 , який розташований в гаражному масиві «Набережний» по вул. Депутатській в м. Шостка, проведеного 22.04.2018 р., та відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України мав статус тимчасово вилученого майна.

Між тим, частина 1 ст.167 КПК України дає визначення тимчасового вилучення майна, як фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тобто, застосування інституту тимчасового вилучення майна можливе відносно підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене майно, і лише до вирішення питання про арешт такого майна або до його повернення, що свідчить про конкретне визначення законодавцем можливої наступної долі тимчасово вилученого майна.

Випадки припинення тимчасового вилучення майна передбачені в ст. 169 КПК України, де вказано, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених ч.5 ст.171 та ч.6 ст.173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

При цьому, в ч.5 ст.171 КПК України вказано, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Тобто законодавець чітко визначив межі допустимого втручання слідчого в право власника (володільця) майна без наявності для цього судового рішення.

Зазначені межі охоплюються одним робочим днем, не можуть бути розширені слідчим за власною ініціативою, оскільки закон імперативно визначив, що у разі не звернення з клопотанням про арешт майно підлягає негайному поверненню його володільцю. Відповідно, вказаний строк є присічним та питання про його відновлення не може постановлюватися.
Оскільки законом не надано можливості слідчому затримувати вилучене майно понад встановлений строк та поза межами цього строку звернення до суду з клопотанням про його арешт, слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту та накладати на нього арешт, оскільки такий арешт, в розумінні статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, не буде вважатися таким, що застосований на умовах, передбачених законом.

З урахуванням викладеного, у відповідності до вимог ст.171 КПК України, слідчий повинен був звернутися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на вилучений навісний замок з відокремленою дужкою не пізніше наступного робочого дня після його вилучення, а саме: 23.04.2018 року. Разом з тим, слідчий не дотримався вимог закону, а звернувся з клопотанням лише 26.04.2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку.

Таким чином, слідчий суддя позбавлений правових підстав для накладення арешту на вказаний навісний замок саме як на тимчасове вилучене майно, адже слідчий пропустив строк звернення з клопотанням про накладення арешту, передбачений ч.5 ст. 171 КПК України, а цей строк є присічним і не підлягає поновленню.

Однак, слідчий в загальному порядку може звернутися до суду з клопотання про арешт майна, яке не є тимчасово вилученим, згідно з ч.3 ст.170 КПК України.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вказаного клопотання.

Керуючись ст. ст. 167, 169, 170, 171, 173 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання про арешт майна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області ОСОБА_1