Провадження № 1-кп/742/15/18
Єдиний унікальний № 742/3120/17
ВИРОК
Іменем України
21 травня 2018 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 -, потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника обвинувачено адвоката ОСОБА_8 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0000092 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Давидівка, Пирятинського району Полтавської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 , громадянина України, дільничний офіцер поліції сектору превенції Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, з базовою вищою освітою, одруженого, маючої на утриманні малолітню доньку, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.162 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_7 перебуваючи згідно наказу начальника ГУНП в Полтавській області № 355ос від 28.10.2016 р. на посаді інспектора Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта поліції, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» будучи працівником правоохоронного органу, здійснював функціями представника влади і таким чином згідно з ч. 3 ст. 18 КК України та п. 1 примітки до ст. 364 КК України був службовою особою.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) Національна поліція України (далі - поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України та іншими нормативно-правовими актами.

Обвинувачений ОСОБА_7 займаючи посаду інспектора Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, будучи працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання старший лейтенант поліції, здійснюючи функції представника влади, відповідно до Закону маючи право застосовувати заходи, висувати вимоги та приймати рішення, обов`язкові для виконання, будучи таким чином службовою особою, наділеною владними повноваженнями, діючи умисно, усвідомлюючи незаконність своїх дій, всупереч чинному законодавству, а саме: ст. 30 Конституції України, ст.ст. 13, 233, 234 КПК України в частині того, що ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє або на підставах, визначених у законі, а проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не допускається інакше як за мотивованим рішенням суду, крім у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин:

08.11.2016 р. обвинувачений ОСОБА_7 спільно зі старшим інспектором-черговим Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 та громадянином ОСОБА_10 на власному автомобілі ОСОБА_10 марки «Mercedes Benz» д.н.з. НОМЕР_1 прибули за адресою: АДРЕСА_3 , з метою виявлення раніше судимого громадянина ОСОБА_11 , мешканця м. Пирятин, Полтавської області, який, на думку ОСОБА_7 , міг перебувати за вищевказаною адресою.

У супереч вимогам ст. 30 Конституції України та ст.ст. 13, 233, 234 КПК України 08.11.2016 р. близько 14.40 години ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність у Пирятинському ВП ГВП ГУНП в Полтавській області кримінального провадження відносно ОСОБА_11 , рішення суду щодо проведення обшуку, підстав для врятування життя людей та майна, а також безпосереднього переслідування особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, незаконно проник до жилого будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_6 , без відповідної добровільної згоди власника даного будинку. У зазначений вище час ОСОБА_7 явно виходячи за межі своїх службових повноважень провів у вищевказаному житловому будинку незаконний обшук без вмотивованого рішення суду, подавляючи при цьому своїм статусом представника правоохоронного органу волю ОСОБА_6 , яка перебувала у зазначеному володінні, до захисту її законних прав, порушивши таким чином конституційне право ОСОБА_6 на недоторканість житла.

Продовжуючи свої протиправні дії, порушуючи вимоги ст. 30 Конституції України та ст.ст. 13, 233, 234 КПК України, 08.11.2016 р. близько 15.00 години обвинувачений ОСОБА_7 , достовірно знаючи про відсутність у Пирятинському ВП ГВП ГУНП в Полтавській області кримінального провадження відносно ОСОБА_11 , рішення суду щодо проведення обшуку, підстав для врятування життя людей та майна, а також безпосереднього переслідування особи, погрожуючи потерпілій ОСОБА_6 пошкодженням замка та вхідних дверей, незаконно проник до жилого будинку за адресою: АДРЕСА_3 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_6 , без відповідної добровільної згоди власника даного будинку. У зазначений час, ОСОБА_7 явно виходячи за межі своїх службових повноважень провів у вищевказаному житловому будинку незаконний обшук без вмотивованого рішення суду, подавляючи при цьому своїм статусом представника правоохоронного органу волю ОСОБА_6 , яка перебувала за межами зазначеного володіння, до захисту її законних прав, порушивши таким чином конституційне право ОСОБА_6 на недоторканість житла.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , своєї вини у пред`явленому обвинуваченні не визнав, та дав показання суду, що у листопаді 2016 р. він працював інспектором Пирятинського відділення поліції, так у переддень 08 листопада 2016 р., на службовій нараді на роботі було доведено орієнтування, що ОСОБА_12 звільнившись із місць позбавлення волі вчинив на території м. Полтава якийсь тяжкий злочин, а оскільки ОСОБА_9 який у 2013 році їздив забирати ОСОБА_13 , якого було затримано працівниками Прилуцької поліції за адресою проживання потерпілої ОСОБА_6 і останній знав наглядно зазначену адресу, то обвинувачений попросив показати зазначену адресу поїхавши з ним. Зустрівши знайомого ОСОБА_10 якому по справам було потрібно до м. Прилуки , останній погодився повезти ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , так вони вирушили до м. Прилук. Прибувши до с. Єгорівка Прилуцького району, Чернігівської області, де раніше проживав ОСОБА_12 свій автомобіль залишили на вулиці біля одного із господарств розташованих неподалік за 70-80 метрів, а самі пішли у сторону двору потерпілої в якому раніше проживав ОСОБА_12 . ОСОБА_7 оскільки хвіртка була відчинена, і двері до будинку від останньої знаходилися неподалік, постукав у двері, яку відчинила жінка, що була агресивно налаштована. Всі вони їй відрекомендувались та показали службові посвідчення, при цьому повідомили, що шукають ОСОБА_13 у зв`язку з підозрою у вчиненні злочину. Розмова велась на підвищених тонах, оскільки жінка упереджено ставилась до працівників поліції через притягнення до кримінальної відповідальності її сина. Коли потерпіла стала кричати, то ОСОБА_14 сказав ОСОБА_15 пройти по вулиці біля господарства з метою перешкодити втечі ОСОБА_16 , якому потерпіла могла сигналізувати про втечу, на що свідок відійшов по вулиці щоб перевірити чи немає розшукуваного ними чоловіка неподалік. Після чого ОСОБА_7 залишив свій номер телефону потерпілій, та всі залишили господарство, і поїхали до м. Пирятин. Щодо проникнення ОСОБА_7 як до господарства так і проведення обшуків у будинках потерпілої категорично заперечив, вказавши, що до будинків він не проникав ,і обшуків у них не проводив, бо на такі дії у нього не було відповідних процесуальних документів, не було навіть таких намірів, їздили з метою встановити місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_17 . Крім того зазначив , що свідок ОСОБА_18 під час того як вони усі втрьох разом спілкувалися з потерпілою біля хвіртки господарства, не приходив, і такого взагалі не було. Просив суд, винести виправдувальний вирок за недоведеністю вчиненого кримінального правопорушення , в якому він обвинувачується .

Зважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 , його вина у порушенні недоторканості житла потерпілої, підтверджується повністю сукупністю досліджених та проаналізованих в судовому засіданні доказів .
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні дала показання суду, що близько 16 год. 00 хв.(точного часу не пам`ятає ) 08 листопада 2016 р., побачила з вікна свого будинку невідомого чоловіка одягненого у цивільний одяг, якого вона пізніше в тому числі і в залі суду впізнала яким виявився обвинувачений ОСОБА_7 , який ходив по території її господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 . Вийшовши з будинку вона почала питати, що він хоче, на що останній повідомив, що розшукує раніше судимого громадянина ОСОБА_19 , який на його думку, може перебувати за вказаною вище адресою, і який назвався працівником поліції із м. Пирятина. До того ж, невідомий чоловік, яким виявився обвинувачений ОСОБА_7 був не сам, на нього чекало ще двоє невідомих чоловіків біля хвіртки господарства потерпілої, які були також одягнені у цивільний одяг, та які не пересікали території її господарства. Один із них потім у присутності свідка ОСОБА_18 назвався працівником відділу поліції, а інший свідком. ОСОБА_7 намагався забрати мобільний телефон у потерпілої, щоб та нікуди не подзвонила, але вона надіслала смс повідомлення своєму сусіду ОСОБА_18 , щоб той прийшов на допомогу. Невдовзі обвинувачений ОСОБА_7 всупереч волі потерпілої та за відсутності відповідних документів для проведення обшуку проник до будинку останньої, наголосивши лише про те, що у нього це «оперативная разработка», і він має право зайти до її будинку. Зайшовши до будинку та взявши за плечі малолітнього онука потерпілої став допитувати про раніше судимого громадянина ОСОБА_19 . На що, онук відповів, що йому нічого невідомо. Далі обвинувачений ОСОБА_7 на протязі близько 7 хв., ходив та оглядав кімнати будинку потерпілої, відчиняв меблеві дверцята, підсвічував під ліжком та після чого самостійно залишив приміщення її будинку. Погрожуючи потерпілій пошкодженням замка та вхідних дверей іншого житлового будинку, розташованого на подвір`ї потерпілої за адресою: АДРЕСА_3 , якщо остання не відчинить, без її добровільної згоди проник у присутності свідка ОСОБА_18 до вказаного вище будинку, де на протязі 3-4 хв. ходив та оглядав його з останнім. Під час огляду, який був проведений без добровільної згоди потерпілої не було виявлено жодного стороннього предмету, і за результатами такого огляду працівником відділу поліції ОСОБА_7 не пред`явлено службового посвідчення, відповідних документів для проведення огляду та обшуку, не складалося жодного процесуального документу і не було залучено жодного свідка, скоєні дії обвинуваченим здалися потерпілій протиправними. Коли обвинувачений ОСОБА_7 вирішив покинути будинок потерпілої та направився у бік хвіртки, він залишив їй записаний на папері свій мобільний номер, на той випадок коли щось стане відомо про ОСОБА_20 . За 20 хв. після такого огляду потерпіла повідомила своєму чоловіку ОСОБА_21 про такий огляд, коли він прийшов додому, а також до Прилуцького ВП. Щодо міри покарання покладається на розсуд суду .

Свідок ОСОБА_21 чоловік потерпілої ОСОБА_6 дав показання суду, що він не був свідком злочину від 08 листопада 2016 р., всі фактичні обставини кримінального правопорушення ОСОБА_7 йому відомі зі слів його дружини ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_18 , який є його сусідом. Приїхавши додому того ж дня, побачив свою дружину, яка плакала та онука, який був дуже наляканий. Зі слів сусіда ОСОБА_18 стало відомо про обшук житлових будинків дружини начебто працівниками поліції, які приїхали до господарства дружини на власному автомобілі, який припаркували на відстані 200 м. від двору, та те що, той прийшов на допомогу за викликом ОСОБА_6 , був присутній при огляді будинків особою, яка відрекомендувалася йому працівником поліції. Працівники Прилуцького відділу поліції, які прибули за викликом та склали відповідний акт, був прочитаний та підписаний свідком ОСОБА_21 та потерпілою ОСОБА_6 , в якому зазначено, що невідомі особи незаконно проникли на територію домоволодіння, в якому незаконно проводили обшук. Після цього свідок телефонував обвинуваченому ОСОБА_7 на мобільний номер, який він залишив потерпілій та мовляв, що так цю справу не залишить.

Свідок ОСОБА_18 є сусідом потерпілої ОСОБА_6 та дав показання суду, що 08 листопада 2016 р., на дзвінок потерпілої ОСОБА_6 , із проханням про допомогу прийшов за її викликом. Побачив одягненого у цивільний одяг обвинуваченого ОСОБА_7 , який стояв та говорив із потерпілою ОСОБА_6 , яка була знервована і плакала. Ще двоє невідомих чоловіків, які стояли біля хвіртки господарства потерпілої, які приїхали на автомобілі темного кольору та який припаркували більше ніж за 100 м. від двору потерпілої, та які на прохання свідка відрекомендуватися - не відрекомендувалися, не пред`явивши жодного документу, який посвідчує особу. До того ж, наголошуючи, що приїхали виконувати спецоперацію: шукати раніше судимого громадянина ОСОБА_19 , який здійснив крадіжки у м. Пирятині, і що це його не стосується. На думку свідка обвинувачений ОСОБА_7 здійснював морально-психологічний тиск на потерпілу, оскільки остання дала ключі свідку примусово від другого будинку, перебуваючи під тиском, щоб той відчинив та зачинив замок та вхідні двері, жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , куди обвинувачений ОСОБА_7 зайшов разом із свідком ОСОБА_18 де в його присутності здійснював обшук вказаного будинку, оглядав кімнати, заглядав до погребу присвічувавши ліхтариком, робив це на протязі 10-15 хв., і за результатами таких дій ОСОБА_7 не складав жодного процесуального документу, і не залучав жодного понятого .

Свідок ОСОБА_9 працює старшим інспектором черговий Пирятинського відділення поліції дав показання суду, що 08 листопада 2016 р., під час зустрічі із ОСОБА_7 дізнався проте, що він шукає раніше судимого громадянина ОСОБА_19 , який здійснив крадіжки. ОСОБА_10 та разом із ОСОБА_7 вирушили до с. Єгорівка Прилуцького району, Чернігівської області, оскільки свідок візуально пам`ятав де раніше проживав ОСОБА_12 . Прибувши за зазначеною адресою свій автомобіль залишили на вулиці біля іншого господарства, а самі пішли у сторону двору в якому раніше проживав ОСОБА_12 . Вони постукали в металеву хвіртку, яку відчинила жінка, що була зі слів свідка агресивно налаштована. Всі вони їй відрекомендувались та показали службові посвідчення, при цьому повідомили, що шукають ОСОБА_13 у зв`язку з підозрою у вчиненні крадіжок. Розмова велась на підвищених тонах, оскільки жінка упереджено ставилась до працівників поліції через притягнення до кримінальної відповідальності її сина. Свідок та ОСОБА_10 залишились на вулиці біля хвіртки до господарства з метою перешкодити втечі ОСОБА_13 , який міг, на їх думку, бути в будинку. Потім свідок відійшов по вулиці щоб перевірити чи немає розшукуваного ними чоловіка неподалік. Повернувшись назад виявив, що ОСОБА_7 спілкується з господинею будинку, а ОСОБА_10 стояв на тому ж місці на вулиці біля хвіртки. ОСОБА_7 при ньому залишив свій номер телефона жінці, після чого обвинувачений залишив подвір`я та всі вони разом поїхали до м.Пирятин. Щодо проникнення ОСОБА_7 до будинку свідок заперечив, вказавши що такого не було. Також вказав, що підстав для проведення обшуку в господарстві та будинку вони не мали, як і не мали намірів проводити такий обшук, їздили з метою встановити місцезнаходження розшукуваного ОСОБА_17 .

Свідок ОСОБА_22 начальник сектору моніторингу Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області дав показання суду, що 08 листопада 2016 р., він був присутнім при зверненні ОСОБА_21 із заявою про особистий прийом до начальника Прилуцького ВП з проханням розібратися стосовно візиту працівників поліції на територію його господарства та будинку. Звернення ОСОБА_21 було зареєстроване до журналу єдиного обліку заяв Прилуцького відділу поліції. Свідку було надано вказівку зробити запит до Пирятинського відділення поліції, щоб з`ясувати у кого із працівників поліції перебуває у користуванні мобільний номер, який зазначив ОСОБА_21 , і чи виїздили вони за його адресою. Відповідь була такою, що вказаний мобільний номер перебуває у користуванні в одного із працівників ОСОБА_23 відділення поліції.

Свідок ОСОБА_10 працюючий ФОП, дав показання суду, що 08 листопада 2016 р., близько 09 год. ранку свідок зустрів на зупинці м. Пирятин ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Обвинувачений ОСОБА_7 запитав свідка про те, чи зможе він відвезти його у справах до м. Прилук, на що свідок відповів, що зможе тільки у другій половині дня. О 14 год., того ж дня свідок разом із знайомим ОСОБА_24 на своєму авто марки Мерседес забрав ОСОБА_9 і ОСОБА_7 , після чого всі разом вирушили в дорогу, яку знав чи ОСОБА_14 , чи ОСОБА_15 . Прибувши за зазначеною адресою свідок припаркував своє авто неподалік господарства потерпілої біля іншого господарства, де він та працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_9 вийшли із автомобіля та пішли, він же трохи відстав, оскільки питав у незнайомого чоловіка напевно власника господарства де припаркував своє авто, чи можна щоб постояв автомобіль, а його знайомий ОСОБА_24 залишився сидіти у Мерседесі. ОСОБА_10 потім побачив біля одного із господарств ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які розмовляли із його власницею ОСОБА_6 . Уся розмова тривала на протязі 10-15 хв. Працівники поліції відрекомендувались та показали службові посвідчення, при цьому повідомили, що шукають ОСОБА_13 у зв`язку з підозрою у вчиненні злочину. Остання була агресивно налаштована з приводу розмови стосовно розшукуваного ОСОБА_13 , який раніше проживав саме за тією адресою, за якою прибули працівники поліції. Це свідку стало відомо під час розмови працівників поліції та ОСОБА_6 . ОСОБА_7 при ньому залишив свій номер телефона ОСОБА_6 на той випадок коли щось стане відомо про ОСОБА_17 . Щодо проникнення ОСОБА_7 на територію господарства потерпілої свідок заперечив, вказавши що такого не було. Також вказав, що ОСОБА_7 постійно перебував у полі його зору, повідомивши навіть сусіда потерпілої ОСОБА_25 про те, що він працівник Пирятинського відділення поліції, який шукає ОСОБА_13 у зв`язку з підозрою у вчиненні крадіжок.

Свідок ОСОБА_25 є троюрідним братом та сусідом потерпілої ОСОБА_6 з якою він не спілкується, та дав показання суду, що 08 листопада 2016 р., побачив автомобіль Мерседес, який зупинився біля його господарства та із якого виходили люди та водій, який попросив дозволу на парковку автомобіля біля його двору. Невдовзі двоє чоловіків пішли до господарства ОСОБА_6 , поспілкувавшись на протязі 3-4 хв., покликали до себе водія автомобіля. Де всі вже разом стояли на вулиці біля господарства ОСОБА_6 та розмовляли на протязі 10-15 хв., та до яких ще підійшов інший свідок ОСОБА_18 . Після того ж, ОСОБА_7 підійшов до свідка ОСОБА_25 та сказав, що шукає ОСОБА_13 у зв`язку з підозрою у вчиненні крадіжок, а двоє чоловіків, які були разом із ним пішли до автомобіля. За увесь той час, свідок не бачив потерпілої із території свого господарства, бо він займався своїми справами. Також додав, що ОСОБА_7 залишав свій номер мобільного для зв`язку на той випадок коли щось стане відомо про ОСОБА_17 . Крім того зазначив, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не могли не бачити свідка ОСОБА_18 оскільки саме останній йшов до господарства потерпілої. Свідок затрудняється сказати чи ще хтось сидів у автомобілі Мерседес який був припаркований біля його господарства.

Свідок ОСОБА_26 дав показання суду, що у листопаді у 2016 р. працював дільничним Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, 08.11.2016 р. перебуваючи на добовому чергуванні він отримав дзвінок від чергового Прилуцького ВП ОСОБА_27 який повідомив,що до чергової частини Прилуцького ВП надійшло повідомлення від громадянки ОСОБА_6 про те, що невідомі особи, які видавали себе за поліцейських їй погрожували. Свідок разом із водієм поїхали на виклик, прибувши за викликом ОСОБА_6 , остання з чоловіком ОСОБА_21 під час допиту повідомили, що невідомі особи, що назвалися працівниками поліції налякали її та онука під час проникнення до її житлового будинку. Далі свідок відібрав по даному факту заяву та пояснення .

Свідок ОСОБА_27 дав показання суду, що у листопаді 2016 р. він працював черговим чергової частини Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області, до якої по телефону надійшло повідомлення від ОСОБА_6 , про те, що невідомі особи, які видаючи себе за поліцейських проникли до її житлового будинку та провели обшук. Свідок направив за адресою ОСОБА_6 когось із слідчо-оперативної групи. Також вказав, що телефонував на мобільний номер, який вказала ОСОБА_6 , який належав одній із осіб, яка проводила обшук її будинку. Але даний мобільний номер, як вияснилося належав поліцейському не з Прилуцького ВП.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні дав показання суду, що у 2016 р. працював різноробочим у ОСОБА_10 , так 08 листопада 2016 р. ОСОБА_29 йому запропонував поїхати на автомобілі до м. Прилук за автозапчастинами. По дорозі до м. Прилуки ОСОБА_10 разом із свідком взяли із собою ще двох чоловіків, як потім з`ясувалося поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . Після прибуття на одну із вулиць м. Прилуки із автомобіля вийшли всі крім самого ОСОБА_30 який залишився у авто і сидів на задньому сидінні за сидінням водія , де спочатку ОСОБА_7 та ОСОБА_9 пішли до одного з господарств, а за ними після того як поспілкувався ОСОБА_10 із невідомим чоловіком біля господарства де припаркував авто пішов і ОСОБА_10 , де останні вели розмову біля хвіртки господарства потерпілої на протязі 10 хв., усі постійно перебували у полі його зору близько 60 метрів, та не заходили на територію господарства потерпілої, когось іще хто б підходив до господарства потерпілої він не бачив. Потім усі повернулися до авто, а ОСОБА_7 підійшов до чоловіка біля господарства якого стояв автомобіль, і щось йому сказав, після чого усі поїхали.

Крім того вина обвинувачено ОСОБА_7 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується іншими оголошеними, дослідженими та проаналізованими в судовому засіданні доказами:
Так згідно рапорту чергового Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_31 , згідно фабули якого вбачається, що 08.11.2016 року об 15.39 год. на службу 102 звернулася ОСОБА_6 , та повідомила, що 08.11.2016 року за адресою АДРЕСА_3 , до неї у будинок без будь яких пояснень увірвались працівники поліції та провели обшук, просить розібратись в даній ситуації, і дане повідомлення було зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення 08.11.2016 року за № 11982. (т.1 а.п.12)

Заявою потерпілої ОСОБА_6 до керівника Прилуцької місцевої прокуратури від 14.11.2016 р., згідно якої остання повідомляла, що 08.11.2016 року близько 15 год. до її подвір`я за адресою АДРЕСА_3 ,зайшло троє невідомих чоловіків у цивільному одязі, представившись працівниками поліції, які проводять оперативно розшукові заходи по встановленню місцезнаходження чоловіка на ім`я ОСОБА_32 , проживаючого у м. Пирятин, при цьому ніяких посвідчень не пред`являли, після чого один із трьох чоловіків відштовхнувши потерпілу без її дозволу зайшов до будинку, інші залишилися на вулиці біля будинку, де почав дивитися у шафах, під ліжками, після чого підійшовши до малолітнього онука 2012 року народження запитував у останнього чи не бачив він ОСОБА_33 у їхньому будинку. Після він вийшов із будинку, а потерпіла в цей час зателефонувала до свого сусіда ОСОБА_18 щоб останній був свідком цих подій. Після чого, вказаний чоловік який представився поліцейським сказав щоб потерпіла відкрила інший будинок, інакше вони відірвуть замок, і зайдуть самі, на що остання погодилася, куди зайшов потім невідомий їй чоловік, який пройшовся по кімнатах, а разом з ним і ОСОБА_18 , через деякий час останні вийшли з будинку, та залишивши номер телефону невідомі чоловіки покинули її господарство.(т.1.а.п.4,5)

Згідно повідомлення т.в.о.начальника Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області на ім`я начальника Прилуцького ВП від 15.11.2016 р., сім картою з номером НОМЕР_2 користується старший лейтенант поліції ОСОБА_7 інспектор Пирятинського ВП, згідно з наявними даними, працівники підпорядкованого підрозділу до м. Прилуки та Прилуцького району в період з 07.11. по 09.11.2016 року не відряджались.(т.1.а.п.15, та довідка від 02.08.2017 а.п.115)

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту з ілюстративною фототаблицею до нього від 01.08.2017 року, з метою перевірки і уточнення відомостей які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчим шляхом відтворення дій, обстановки та обставин незаконного проникнення до житла та проведення там обшуку службовою особою, було проведено слідчий експеримент, в ході якого потерпіла ОСОБА_6 дала відповідні показання, вказала, що може впізнати невідомих осіб, та погодилася показати на місцевості всі обставини незаконного обшуку, так в ході проведення слідчого експерименту потерпіла вказувала і показувала добровільно слідчому в присутності понятих, що один з трьох невідомих чоловіків які прибули до її господарства 08.11.2016 року, незаконно проник до її будинків власником яких вона є № АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 де незаконно провів у них обшуки . Він проведений з дотриманням вимог ст. 240 КПК України, згідно якої слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, а так доводи захисту, щодо недопустимості як доказу по провадженню даного протоколу, так як така слідча дія проведена в порушення вимог ст.240 КПК України, суд вважає не обґрунтованими, не підтвердженими, і такими що не заслуговують на увагу . (т.1а.п. 92-107).

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.08.2017 року, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 серед пред`явлених осіб по фотознімкам, впізнала особу по обличчю на фотознімку №3 яка проводила у її житловому будинку обшук 08.11.2016 року близько 15 години, ним виявився ОСОБА_7 . (т.1а.п.108-110)

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.08.2017 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_18 серед пред`явлених осіб по фотознімкам, впізнав особу по обличчю на фотознімку №1 яка проводила у господарстві потерпілої ОСОБА_6 обшук 08.11.2016 року, так як чітко запам`ятав його тому що перебував з останнім поруч під час обшуку, ним виявився ОСОБА_7 . (т.1а.п.89-91)

Згідно копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності потерпіла ОСОБА_6 є власником житлових будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 . (т.1 а.п.122-125).

Згідно повідомлення заступника начальника Пирятинського ВП ГУНП в Полтавській області від 14.08.2017 року, у провадженні слідчих Пирятинського ВП впродовж 2016-2017 років відсутні кримінальні провадження відносно громадянина на ім`я ОСОБА_32 під прізвиськом « ОСОБА_34 », при цьому слідчими Пирятинського ВП впродовж 2016-2017 років не отримувалися ухвали слідчого судді на проведення обшуків за можливим перебуванням останнього в АДРЕСА_3 .(т.1.а.п.112)

Згідно Наказу ГУ НП в Полтавській області від 28.10.2016 р.№ 355о/с, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 було призначено на посаду інспектора Пирятинського ВП Гребінківського відділу поліції ГУНП в Полтавській області.(т.1.а.п.134)

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши та проаналізувавши всі докази по справі в їх сукупності з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вони повністю узгоджуються між собою та викривають обвинуваченого в інкримінованому йому злочині. Невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 факту незаконного проникнення ним як службовою особою до житла потерпілої, та незаконне проведення в них обшуку, суд розцінює як спробу уникнути передбаченої законом кримінальної відповідальності, та нести за це відповідне покарання, а також заплутати суд, щодо істинності даної події злочину, але така позиція обвинуваченого до вчиненого злочину спростовується дослідженими доказами в їх сукупності, зокрема: чіткими, послідовними та логічними показаннями потерпілої ОСОБА_6 які остання давала як в суді так і на досудовому слідстві не плутаючись, такі узгоджувалися між собою, не різнились, і не суперечили одні одному, так потерпіла фактично відразу після того як невідомі особи залишили її господарство повідомила на службу 102 поліції об 15 годині 39 хвилин 08.11.2016 року, що за адресою АДРЕСА_3 , до неї у будинок без будь яких пояснень увірвались працівники поліції та провели обшук, просила розібратись в даній ситуації(т.1.а.п.12), протоколом проведення слідчого експерименту з ілюстративною фототаблицею до нього від 01.08.2017 року за участі потерпілої , протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілій за фотознімками від 01.08.2017 року;

показаннями свідка ОСОБА_18 який відразу на дзвінок потерпілої ОСОБА_6 із проханням про допомогу прийшов за її викликом, де побачив, одягненого у цивільний одяг обвинуваченого ОСОБА_7 якого пізніше впізнав за фотознімками так і в суді, який стояв та говорив із потерпілою ОСОБА_6 , та яка була знервована і плакала, та ще двох невідомих чоловіків, які стояли біля хвіртки господарства потерпілої, автомобіль який був припаркований за 100 м. від двору потерпілої, від яких свідок дізнався, що останні приїхали виконувати спецоперацію шукати раніше судимого ОСОБА_19 , на думку свідка обвинувачений ОСОБА_7 здійснював морально-психологічний тиск на потерпілу, оскільки остання дала ключі ОСОБА_18 примусово від другого будинку, перебуваючи під тиском, щоб той відчинив та зачинив замок та вхідні двері жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , куди обвинувачений ОСОБА_7 зайшов разом із свідком ОСОБА_18 де в його присутності здійснював обшук вказаного будинку; протоколом пред`явлення особи для впізнання свідку за фотознімками від 01.08.2017 року;

показаннями свідка ОСОБА_25 який вказав , що він хоч і є дальнім родичем потерпілої, але як з нею так і її чоловіком не спілкуються, і він бачив трьох людей які залишили свій автомобіль біля його господарства та пішли до господарства потерпілої, де зокрема щось розмовляли на вулиці біля господарства ОСОБА_6 на протязі 10-15 хв., та до яких ще підійшов інший свідок ОСОБА_18 , крім того зазначив, ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 не могли не бачити свідка ОСОБА_18 оскільки саме останній йшов до господарства потерпілої , і такі показання суд бере до уваги, та вважає їх достовірними, оскільки фактично вказаний свідок не заінтересований в розгляді даної справи на жодній із сторін, і такі показання свідка зокрема узгоджуються між собою з показаннями потерпілої та свідка ОСОБА_18 щодо перебування останнього в господарстві потерпілої, не різняться, і не суперечать одні одному.

Показання потерпілої з показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_25 узгоджуються між собою, не різняться, і не суперечать одні одному, а так спростовують показання свідків ОСОБА_9 працівника поліції колегу ОСОБА_7 по Пирятинському ВП Полтавської обл., і знайомого ОСОБА_7 свідка ОСОБА_35 в частині незаконного проникнення обвинуваченим до житла потерпілої, та незаконного проведення в них обшуку, так і факту заперечення останніми факту відсутності свідка ОСОБА_18 який прийшов на допомогу потерпілій ОСОБА_6 , і тому суд не бере до уваги їх в цій частині, та відноситься до таких критично, оскільки такі не відповідають всім обставинам даного кримінального провадження, а також вказані свідки можуть бути заінтересовані в розгляді даної справи.

Показання свідка ОСОБА_28 суд не бере до уваги та відноситься до таких критично, оскільки такі не відповідають всім обставинам кримінального провадження, в частині, що за всим, що відбувалося біля господарства потерпілої, та хто там знаходився було постійно у його полі зору, так як останній взагалі не виходив із автомобіля та при тому сидів на задньому пасажирському сидінні, і авто знаходилося за 60-80 метрів від господарства потерпілої .

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаними, і його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.162 КК України,як незаконне проникнення до житла особи, і незаконне проведення в них обшуку, вчинені службовою особою .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При обранні міри покарання ОСОБА_7 , суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч.2 ст.162 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу винного та його позицію до вчиненого, згідно службової характеристики за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем роботи в цілому позитивно, за час служби 8 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності, 7 разів заохочувався (т.1 а.п.71, 116), згідно довідки Пирятинської центральної районної лікарні від 06 вересня 2017 року за №1306, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває (т.1 а.п.133), працюючого дільничний офіцер поліції сектору превенції Пирятинського ВП Гребінківського ВП ГУНП в Полтавській області, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину (т.1.а.п.127-129), раніше не судимого (т.1 а.п.131), та враховуючи і позицію потерпілої, яка щодо покарання покладалася на розсуд суду, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого немає (т1.а.п.135), і вважає за можливе призначити йому покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції статті, однак суд вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно нього іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст.75-76 КК України.
Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст. ст. 370-371, 374 КПК України суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.162 КК України і призначити йому покарання у виді 2(двох) років позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік, якщо засуджений протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 не обирати.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили:

- компакт-диск DVD+R «Axent» №GD/кі-п/17/3727 від 10 квітня 2017 року; компакт-диск DVD +R «Axent» №8146/3/КТ від 28 квітня 2017 року; компакт-диск DVD+R «Axent» №09987 ВК від 10 квітня 2017 року залишити в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.п.53, 57-59).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а в разі неоскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили.
Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору,та надіслати потерпілій.

Суддя ОСОБА_1