Справа № 521/9326/18
Номер провадження:1-кс/521/3498/18
УХВАЛА
06.06.2018 року

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в м. Одесі, затвердженого прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_4 , про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0001717 від 17.05.2018 року, за ознаками кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:
З клопотання вбачається, що 17.05.2018 року до ЧЧ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області надійшов рапорт слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі про те, що в ході здійснення досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004060 від 05.10.2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172. ч 1 ст. 364 КК України, було встановлено, що посадові особи КП ЖКС «Черьомушки», зловживаючи своїм службовим становищем, здійснили заволодіння приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 66, яке має статус комунального майна та було виділене Одеською міською радою для розміщення 5-тої дільниці КП ЖКС «Черемушки», та яке знаходиться на балансі Департаменту комунальної власності Одеської міської ради та перебувало в господарському віданні на праві користування посадових осіб КП ЖКС «Черемушки».
Окрім того, згідно відповіді КУ «Міське агентство з приватизації житла», станом на 21.05.2018 року квартира АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не приватизовані, та відноситься до комунальної власності.
Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 , перебуває у власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія та номер №514 виданого 22.03.2018 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .
Органи досудового розслідування вважають, що є достатньо підстав вважати, що за допомогою завідомо неправдивих офіційних документів був скоєний злочин, а саме, незаконне заволодіння квартирою АДРЕСА_3 , оскільки приватизація майна не відбувалась, жодних офіційних документів, та розпоряджень щодо видачі дозвольних документів не відбувалась.
Враховуючи вищезазначене, на теперішній час, у органів досудового розслідування виникла необхідність у забезпеченні заходів кримінального провадження, такого як накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , яка постановою слідчого визнана речовим доказом з метою забезпечення схоронності слідів злочину які збереглися в квартирі та запобігання можливості реалізації даної квартири третім особам та запобігання приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження вказаної квартири.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, вислухавши думку прокурора, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України - клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України регулює підстави для арешту майна, та зазначає яке саме майно може бути арештовано.

П. 1 ч. 2 чт. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ст. 170 КПК України, арешт майна полягає у тимчасовому позбавленні підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати, розпоряджатися та/або використовувати певне його майно.

Виходячи з положень ст. 170 ч. 2 арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження не можливо виконати завдання кримінального провадження.

Керуючись ст. 132, 167, 168, 170, 172, 173, 175 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській област ОСОБА_7 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 .
Заборонити будь-яким способом користуватись та розпоряджатись зазначеними об`єктами нерухомого майна, що передбачає заборону перетворення, знищення, відчуження, пошкодження майна на яке накладено арешт.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1