Справа № 452/1075/18
Провадження № 1-кп/452/153/2018
ВИРОК
Іменем України

31 жовтня 2018 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

його представника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Самборі Львівської області судовий розгляд у кримінальному провадженні № 0000238 про обвинувачення,-

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , громадянина, України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, згідно ст. 89 КК України несудимого,-

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1

ст. 186, ч. 1 ст. 125 КК України,-

в с т а н о в и в:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 , 10.04.2018 року, близько 01 год. 00 хв., знаходячись в приміщенні Народного дому в АДРЕСА_2 , маючи умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, наніс останньому декілька ударів кулаками рук по обличчі та тулубу, чим згідно висновку судово-медичної експертизи спричинив перелом суглобового паростка нижньої щелепи зліва, перелом кісток носа, осаднення шкіри в лобній ділянці справа на межі з волосяною частиною, синець фіолетового кольору в правій орбітальній ділянці, який займає верхню і нижні повіки, яскраво червоний крововилив в білковій оболонці правого ока біля зовнішнього кута очної щілини, синець синюшно-фіолетового кольору в правій виличній ділянці, синець зеленого кольору в ділянці нижньої щелепи справа, синець синюшно-фіолетового кольору на спинці носа, на фоні якого вертикальне садно, синець зеленого кольору в правій підключичній ділянці ближче до ключового суглобу, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою довготривалості розладу здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене

ч.1 ст. 122 КК України.

Крім цього, ОСОБА_7 , 05.05.2018 року о 02 год. 10 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, на пероні залізничного вокзалу, що в м. Самборі Львівської області по вул. Вокзальній, 1, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна та розуміючи протиправний характер своїх дій, підійшов до потерпілого ОСОБА_6 , який сидів на лавці, став з ним розмовляти та під час розмови відкрито шляхом ривка викрав з його руки мобільний телефон марки «NOКІА» модель «RМ-1133» вартістю 190 грн. з двома стартовими пакетами, а саме: стартовим пакетом мобільного оператора «Київстар» вартістю 25 грн. та стартовим пакетом мобільного оператора «МТС Водафон» вартістю

25 грн., на рахунку якого знаходились грошові кошти в сумі 23 грн., чим заволодів майном потерпілого ОСОБА_6 на загальну суму 263 гривні.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене

ч.1 ст. 186 КК України.

Крім цього, він 05.05.2018 року о 02 год. 15 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи всередині приміщення залізничного вокзалу, що в м. Самборі Львівської області по вул. Вокзальній, 1, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_6 , під час конфлікту , маючи умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, наніс потерпілому декілька ударів кулаками по обличчі, чим згідно висновку судово-медичної експертизи заподіяв йому садно підорбітальної ділянки зліва, яке відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене

ч.1 ст. 125 КК України.

Під час судового розгляду ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному та показав, що 10.04.2018 року, приблизно о 01 год., в Народному домі в с. Чуква під час виниклого конфлікту наніс ОСОБА_4 декілька ударів кулаками рук в обличчя та тулубу.

05.05.2018 року приблизно о 02 год. 10 хв. на пероні залізничного вокзалу в

м. Самборі Львівської області у ОСОБА_6 відкрито викрав мобільний телефон зі стартовими пакетами, а через п`ять хвилин в приміщенні цього ж вокзалу під час виниклого конфлікту наніс ОСОБА_6 декілька ударів кулаками по обличчі.

Пред`явлений до нього потерпілим ОСОБА_4 позов про відшкодування майнової шкоди визнав повністю. Позов про відшкодування моральної шкоди спочатку визнав частково, потім не визнав, посилаючись на те, що з потерпілим примирився, попросив у нього пробачення.

Крім повного визнання вини обвинуваченим у вчиненому, його винуватість у скоєному підтверджується показаннями потерпілого ОСОБА_4 , матеріалами справи.

Так, потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив факт заподіяння йому 10.04.2018 року в Народному домі с. Чуква обвинуваченим тілесних ушкоджень внаслідок нанесення ударів кулаками по тілу, з приводу чого він лікувався, на що витратив відповідні кошти, переносив фізичну біль, моральні страждання, у зв`язку з чим просив стягнути зі ОСОБА_7 в його користь 1500 грн. заподіяної майнової шкоди та 50 000 грн. заподіяної моральної шкоди.

В останнє судове засідання потерпілий не з`явився, представив суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, цивільний позов підтримує повністю.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

Учасники судового провадження не оспорювали обставин винуватості ОСОБА_7 у спричиненні ОСОБА_8 середньої тяжкості тілесного ушкодження, у відкритому викраденні мобільного телефону у ОСОБА_6 та спричиненні йому легкого тілесного ушкодження, а тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному

заподіянні ОСОБА_4 10.04.2018 року в приміщенні Народного дому в с. Чуква Самбірського району Львівської області середньої тяжкості тілесного ушкодження, а тому кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 122 КК України є вірною.

Суд також вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у відкритому викраденні 05.05.2018 року у АДРЕСА_3 , мобільного телефону у ОСОБА_6 , а тому кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 186 КК України є вірною (грабіж).

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному

заподіянні ОСОБА_6 05.05.2018 року легкого тілесного ушкодження та вірною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що у відповідності ч. 2 ст. 50 КК України мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня

2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від

12 червня 2009 року, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення.

При виборі обвинуваченому заходу примусу і порядку його відбування у відповідності до даної норми разом зі ступенем тяжкості вчиненого злочину, суд враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, в тому числі, ст. ст. 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Відповідно до встановлених обставин, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує те, що ОСОБА_7 згідно ст. 89 КК України несудимий, позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку у наркологічному та психіатричному кабінетах, пом`якшуючі та обтяжуючі вину обставини.

Як пом`якшуючі вину обставини суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочинів.

Обтяжуюча вину обставини - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд вважає за можливе обрати ОСОБА_7 міру покарання у виді позбавлення волі в межах мінімальної санкції інкримінованих йому злочинів.

Беручи до уваги, що обвинувачений згідно ст. 89 КК України раніше несудимий, потерпілі не наполягають на обранні йому суворої міри покарання, суд вважає, що його виправлення можливе без позбавлення волі і дійшов висновку про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, вважаючи таку міру покарання необхідною та достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_4 , пред`явлений до ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди в розмірі 1 500 грн., підлягає повному задоволенню, оскільки підтверджений належними та допустимими доказами, а саме квитанціями стоматологічного кабінету ПП Д-Люкс.

У відповідності до п. 3 абзац пункту 5 Постанови Пленуму Верховного суду України №4 від 31.03.1995 року в редакції 25.05.2001, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, яка полягає, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача,

наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші

обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно п. 9 Постанови розмір

відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та

обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин: стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди може бути зменшений судом з урахуванням ступеня вини заподіювача та майнового стану

відповідача (громадянина).

Суд приходить до переконання, що позов ОСОБА_4 , пред`явлений до

ОСОБА_7 про відшкодування 50 000 грн. заподіяної моральної шкоди, підлягає частковому задоволенню в розмірі 10 000 грн., ураховуючи ступінь тяжкості вини заподіювача, характер та обсяг фізичних втрат потерпілого, заподіяну йому шкоду, зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, майновий стан обвинуваченого, який ніде не працює, не має самостійного джерела доходів, виходячи із засад розумності,

виваженості та справедливості.

Процесуальних витрат по справі немає.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 369, 371, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винуватим за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 186, ч. 1 ст. 125 КК України та засудити:

- за ч. 1 ст. 122 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 186 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 125 КК України до 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. штрафу.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Встановити ОСОБА_7 іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

У відповідності до п. п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов про відшкодування майнової шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_4

1 5000 (одну тисячу п`ятсот) грн. заподіяної майнової шкоди.

Цивільний позов про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_4

10 000 (десять) грн. заподіяної моральної шкоди.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до

Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя