Справа № 461/6015/14-к
Провадження № 1-кс/461/7745/18
УХВАЛА
про скасування арешту майна

14.09.2018 року слідчий суддя Галицького районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові клопотання представника Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
встановив:
представник Публічного акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК»ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 14.06.2013 року на приміщення за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 .

Клопотання мотивує тим, що 14.06.2013 року на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у кримінальному проваджені № 0000011 від 27.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, на вищевказане нежитлове приміщення накладено арешт. Вважає, оскільки досудовим розслідуванням не встановлено фактів заволодіння даним майном шахрайським шляхом, а ОСОБА_4 , як стороні іпотечного договору, укладеного з ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», не пред`явлено підозри у кримінальному провадженні, на даний момент відпала потреба у застосуванні арешту майна.

Представника заявника в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задоволити.

Слідчий на розгляд клопотання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Згідно положень КПК України, неявка слідчого не є перешкодою для розгляду клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Галицького ВП ГУ НП у Львівської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000011 від 27.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 14.06.2013 року, в межах кримінального №0000011 від 27.11.2012 року, накладено арешт на приміщення за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 . Підставою для накладення арешту були обгрунтовані підозри слідства про заволодіння вказаним майном шахрайським способом.

Статтями 7 та 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Встановлено, щоприміщення за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 , являється предметом іпотечного договору №5858246, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» 26.11.2007 року.
Органом досудового розслідування не надано суду даних про те, що досудовим розслідуванням встановлено факт заволодіння цим майном шахрайським шляхом, а ОСОБА_4 , як стороні іпотечного договору, укладеного з ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», не оголошено підозру.
Приймаючи рішення за клопотанням слідчий суддя враховує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно яких будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів.
Враховуючи те, що з моменту арешту майна пройшло достатньо часу для встановлення усіх необхідних обставин справи, слідчим не надано суду доказів щодо заволодіння арештованим майном незаконним шляхом ОСОБА_4 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, приходжу до переконання, що потреби і надалі обмежувати власника у володінні майном немає, продовження такого арешту спричиняє збитки інтересам власника, оскільки на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст.170 КПК України, тому клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

постановив:

Клопотання задоволити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 14.06.2013 року на приміщення за адресою АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1