Дата документу Справа № 316/945/18
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ЄУ № 316/945/18 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/778/701/18 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6

розглянула 07 серпня 2018року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 червня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000289за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий 2-го відділення (з розслідування злочинів невеликої та середньої тяжкості) СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого вказав, що 05.06.18 року о 20:00 год. до чергової частини Енергодарського ВП надійшло повідомлення від провідного консультанта МРЕВ м. Енергодар Василенко, про те, що при перереєстрації автомобіля «Опель Астра» д.н.з: НОМЕР_1 було виявлено, що номер кузова даного автомобіля вварений кустарним шляхом. Автомобіль належить гр. ОСОБА_7 , 1955 р.н. 05 березня 2018 року, у період часу з 20 години 10 хвилин до 20 години 50 хвилин, слідчим 1-го відділення СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 на ділянці місцевості, яка розташована біля будинку № 17 по проспекту Будівельників у м. Енергодарі, проведено огляд автомобіля марки «Опель Астра», номер кузова НОМЕР_2 , у кузові чорного кольору, д/н НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , в ході якого автомобіль, було вилучено та поміщено на штраф майданчик Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області; а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 та ключ від автомобіля, вилучено та долучено до матеріалів кримінального провадження. При огляді автомобіля, номери кузова (шасі) співпадають з номером зазначеним у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу. Згідно постанови від 06.06.2018 року - автомобіль, марки «Опель Астра», у кузові чорного кольору, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , являються речовими доказами по справі.
Слідчий посилаючись на те, що зазначене майно: автомобіль, марки «Опель Астра», у кузові чорного кольору, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , яке було вилучене в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_7 є речовими доказами вчинення злочину, оскільки наявні підстави вважати, що останній може їх приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, відчужити, просив клопотання задовольнити.
Ухвалою слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 червня 2018 року частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000289.
Приймаючи таке рішення слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту майна на автомобіль марки «Опель Астра», у кузові чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , яке було вилучене в ході проведення огляду місця події 05.06.2018 року, оскільки зазначений автомобіль відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 170 КПК України; ст. 167 КПК України, містить на собі відомості, які може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів. Разом з цим, на підставі ч. 11 ст. 170 КПК України слідчий суддя вважав за необхідне передати автомобіль марки «Опель Астра», у кузові чорного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_7 , з забороною власнику ОСОБА_7 відчужувати та розпоряджатися зазначеним майном, починаючи з дня винесення ухвали слідчим суддею.
Клопотання про арешт майна, в частині накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , слід відмовити, оскільки жодних доказів того, що вилучене майно має значення для вирішення кримінального провадження, є речовим доказом по справі та відповідає критеріям, зазначеним ст. 98 КПК України, матеріали клопотання прокурора не містять.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 , не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою вважає, що дана ухвала є незаконною та підлягає скасуванню. Вважає, що по змісту клопотання взагалі не вказано підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, що є порушенням п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК, також не зазначено документів, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, що є порушенням п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК. В судовому засіданні він наголосив, що даний автомобіль купив в 2013 році та зареєстрував на своє ім`я в МРЕО, на панелі та на стійкі є номера, які збігаються з номером кузова, він пенсіонер і не може пересуватися пішки. В ухвалі не вказано, що арешт накладено на час проведення експертизи для встановлення номера кузова, і він як власник буде позбавлений можливості ним керувати. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомлений не з`явився, у звязку з чим згідно до положень ст.ст. 306, 405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності заявника ОСОБА_7 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Заслухавши доповідача, прокурора, який вважав за необхідне ухвалу залишити без змін як законну та обґрунтовану, вивчивши матеріали провадження та, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Арештом майна згідно із ч.1 ст.170 КПК України є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
В п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку згідно із ч. 3 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону та виходячи із підстав заявленого клопотання випливає, що прокурор та слідчий повинні довести, у даному конкретному випадку, що майно, яке на їх думку, підлягає арешту, повинно відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України. Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст. 170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Судова колегія вважає зазначені вимоги закону, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно, слідчим суддею дотримані.
З матеріалів провадження вбачається, що СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000289 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України.
У поданому до суду клопотанні слідчий вказав, що зазначене майно: автомобіль, марки «Опель Астра», у кузові чорного кольору, д/н НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , яке було вилучене в ході проведення огляду місця події у ОСОБА_7 є речовими доказами вчинення злочину і є підстави вважати, що останній може їх приховати, пошкодити, знищити, відчужити.
Наявність ризику відчуження даного автомобіля підтверджується самими обставинами, за яких виявленні зазначені у клопотання факти наявності перетворювань у автівці, що також узгоджується із наданими висновками експертного дослідження.
Частинами 1, 3 ст. 170 КПК України передбачена можливість накладення арешту на майно будь-якої фізичної або юридичної особи з метою забезпечення збереження речових доказів, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
На думку колегії суддів, слідчий суддя, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні прокурора, дотримався вимог, передбачених ст.ст. 172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини провадження, а тому посилання апелянта з цього приводу безпідставні.
Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним на даному етапі кримінального провадження.
Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки обставини кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу державного регулювання як арешт майна.
При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що обмеження майнових прав відповідно до ч.1ст.170 КПК має тимчасовий характер і повинно бути негайно припинено, якщо у ході подальшого досудового розслідування або за результатами судового розгляду не підтвердиться, що це майно є предметом, доказом злочину.
Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи апелянта стосовно неогрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.
За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Енергодарського міського суду Запорізької області від 08 червня 2018 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000289за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3