АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

заявника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2017 року, постановленої у справі № 201/16267/17 (пр. № 1-кс/201/10356/2017) за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровської області,

ВСТАНОВИЛА:

09 листопада 2017 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_6 про надання роз`яснення ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_7 від 08.11.2017 року з посиланням на ст. 380 КПК України, у якій останній вказав на те, що у справі №201/16267/17 було винесено дану ухвалу про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність слідчого прокуратури Дніпропетровській області, яку заявник обґрунтовував тим, що ним було подано клопотання до прокуратури Дніпропетровської області щодо визначення суб`єкта злочину за кримінальним провадженням щодо ознак ст. 136 КК України, яке до цього часу на думку скаржника не розглянуто та не надіслано відповідної постанови скаржнику, тому він просив зобов`язати прокуратуру Дніпропетровської області розглянути його клопотання та надати реєстри про відправку відповідної постанови, визнати порушення слідчим вимог ч.1 ст. 220 КПК України в частині не надсилання скаржнику постанови про закриття кримінального провадження та зобов`язати слідчого розглянути клопотання скаржника. В своїй заяві ОСОБА_6 просив роз`яснити йому, якою нормою КПК України передбачено надавати одну постанову від 30.10.2017 року на 9 його різних за прохальною частиною клопотань.

30 березня 2018 року слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_6 , мотивуючи тим, що 02 листопада 2017 року ОСОБА_6 було подано скаргу на бездіяльність слідчого прокуратури, який, на його думку, в порушення ч. 1 ст. 220 КПК України не розглянув клопотання останнього від 27 жовтня 2017 року про визначення суб`єкту злочину за ст. 136 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2017 року в задоволені поданої скарги було відмовлено з підстав того, що клопотання скаржника було розглянуто слідчим прокуратури відповідно до положень ч. 1 ст. 220 КПК України, про що винесено відповідну постанову слідчим прокуратури Дніпропетровської області від 30 жовтня 2017 року, копію якої направлено поштою заявнику.

Оскільки, як в поданій скарзі, так і в клопотанні, долученому до нього, ОСОБА_6 ставив перед слідчим прокуратури Дніпропетровської області лише одну вимогу, слід вважати твердження заявника про 9 різних вимог в прохальній частині клопотання безпідставним, а тому ухвала слідчого судді від 08 листопада 2017 року не підлягає роз`ясненню, при цьому слід звернути увагу, що дане судове рішення є зрозумілим, логічно вибудованим, ясним та не містить будь-яких двозначних тверджень, що викликають труднощі його розуміння. Вимоги заявника здебільшого виражають його незгоду з прийнятою постановою слідчого прокуратури, про що свідчить відсутність у даній заяві посилань на незрозумільсть для нього саме положень ухвали слідчого судді від 08 листопада 2017 року.

Таким чином, враховуючи, що вимоги заявника торкаються тих питань, які не були предметом судового розгляду слідчим суддею в ухвалі від 08 листопада 2017 року, вважає, що в поданій заяві про роз`яснення судового рішення слід відмовити.

Також слідчий суддя зазначає, що особа, яка звернулась із заявою про виправлення описки у судовому рішенні ОСОБА_6 , та прокурор були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили, особа, а тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 379 КПК України, неприбуття у судове засідання даних учасників не перешкодило розгляду питання про виправлення описки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даного судового рішення, а також визнати порушення слідчим суддею його процесуального права, передбаченого ст. 94, 412 КПК України, скасувати ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги ОСОБА_6 посилається на те, що оскаржувана ухвала постановлена з грубим порушенням норм чинного законодавства, в ухвалі суду відсутня мотивація відмови, а доводи судді щодо відмови в задоволенні його заяви сходяться до його особистої думки, яка є безпідставна та необґрунтована. Вказує, що факти, викладені в ухвалі, грунтуються на особистій та надуманій думці судді, тобто на припущеннях, які не спростовують з точки зору Закону його вимоги за розглядом його скарги. Крім того, ухвала суду за своїм змістом порушує право заявника на ч. 3 ст. 21 КПК України в частині того що він має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом, та ч. 4 ст. 21 КПК України в частині того, що якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Вислухавши суддю-доповідача, думку заявника ОСОБА_6 , перевіривши надані матеріали, вивчивши і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляційній скарзі, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 380 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що у випадках, коли судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Роз`яснення рішення - це викладення рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Відповідно до вимог вказаної норми КПК України, роз`яснення судового рішення можливо у випадку, якщо воно є нечітким за змістом, містить положення, які викликають суперечки щодо неоднакового тлумачення висновків суду чи їх розуміння, при цьому суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду.

Як вбачається з наданих матеріалів, в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали зазначені мотиви прийнятого рішення, проаналізовані та викладені всі доводи заявника, у висновках містяться посилання на відповідні норми кримінального процесуального закону, а резолютивна частина цього судового рішення містить чіткий і зрозумілий висновок.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність підстав для відмови в задоволені вимог, викладених заявником у своїй заяві про роз`яснення судового рішення, як таких, що торкаються тих питань, які не були предметом судового розгляду слідчим суддею в ухвалі від 08 листопада 2017 року, та погоджується з тим, що дане судове рішення є зрозумілим, логічно вибудованим, ясним та не містить будь-яких двозначних тверджень, що викликають труднощі його розуміння. Вимоги заявника здебільшого виражають його незгоду з прийнятою слідчим прокуратури ОСОБА_8 постановою, про що свідчить відсутність у його заяві посилань на незрозумілість для нього положень саме оскаржуваної ухвали слідчого судді від 08 листопада 2017 року, а не вищевказаної постанови слідчого.

Враховуючи, що ОСОБА_6 фактично порушує питання про роз`яснення мотивів прийняття рішення, що не підпадають під поняття роз`яснення рішення, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги останнього.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 376, 380, 405, 407, 419, 422 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2018 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 листопада 2017 року залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

______________ _________________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4