У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.04.2018 Справа №601/1178/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3

при секретарі с/з ОСОБА_4

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0000117 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187 та ч.2 ст.121 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
Стороною захисту заявлено клопотання про зміну раніше застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, яке мотивується непричетністю, на думку ОСОБА_5 , його до вчинення кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується.

Суд, заслухавши клопотання сторони захисту, прокурора, яка заперечила у задоволенні даного клопотання унаслідок продовження існування ризиків, які мали місце на момент обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оглянувши матеріали судового провадження, вважає, що у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого на домашній арешт слід відмовити, продовживши строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , зважаючи на наступні обставини.

Так, відповідно до ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Згідно ст.178 КПК України, окрім інших, у тому числі, обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, які зобов`язаний суд оцінити при постановленні ухвали є: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , хоча і будучи особою молодого віку, однак раніше судимим за вчинення злочину проти власності, ніде не працюючим, його низький рівень соціальних зв`язків, який на даний час обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів проти власності, а також проти життя та здоров`я особи, що потягнуло за собою смерть особи, при тому, що у провадженні Кременецького районного суду Тернопільської області на даний час перебуває кримінальне провадження №0000156 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, що дає суду підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі обрання йому іншого, більш м`якого запобіжного заходу, як про це клопоче сторона захисту, матиме можливість, зважаючи, у тому числі, на санкції кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він обвинувачується, ухилитись від суду, вчинити інші кримінальне правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують своє існування та стороною захисту доказів про зменшення їх обсягу не подано і судом не встановлено.

Аналіз вищенаведених обставини в їх сукупності, дає суду обґрунтовані підстави вважати, що указаний обвинувачений, у разі зміни йому чинного запобіжного заходу із тримання під вартою на домашній арешт, як про це клопоче сторона захисту, останній запобіжний захід не забезпечить мети його застосування, а саме забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання обґрунтованим у попередньому абзаці даної ухвали ризикам, а тому, враховуючи вказане, а також те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 30 квітня 2018 року, а судове провадження неможливо завершити до його спливу, суд приходить до висновку, щострок дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 слід продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 23 червня 2018 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.331, главою 18 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 на домашній арешт відмовити.

Раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний щодо нього під час досудового розслідування, продовжити до 2 місяців, тобто, до 00 год. 00 хв. 23 червня 2018 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, що визначене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий суддяОСОБА_1