Справа № 296/8883/18
УХВАЛА
Іменем України

12 вересня 2018 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 327 скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржники 03.09.2018 року звернулися до слідчого судді із скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 20.08.2018 року, в обґрунтування якої зазначили, що на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суді м. Житомира від 14.09.2017 року Житомирською місцевою прокуратурою 22.09.2017 року внесено відомості до ЄРДР за № 0000157 за заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про вчинення членами житлово-побутової комісії та адміністрацією ДУ «ЖУВП №8» ряду злочинів, зокрема підроблення документів, викрадення або знищення документів, невиконання рішення суду. У кримінальному провадженні слідчим визначено кваліфікацію за ч.1 ст.366 КК України. 25.09.2017 року підслідність у зазначеному провадженні визначено за прокуратурою Житомирської області. 20.08.2018 року старший слідчий слідчого відділу прокуратури Житомирської області юрист 1 класу ОСОБА_9 виніс постанову про закриття кримінального провадження, в якій вказано на відсутність в діях ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.382 КК України.

Скаржники вважають, що слідство тривало з 14.09.2017 року по 20.08.2018 року формально, однобічно, висновки слідчого базуються виключно на показах зацікавлених осіб, які притягувались до кримінальної відповідальності, слідчий виніс оскаржувану постанову безпідставно, не провівши належним чином слідчих дій та не врахувавши конкретні обставини справи, зокрема не надав правової оцінки доказам, які вказують на наявність корупційних зв`язків між членами житлової комісії та окремих осіб, які перебувають на квартирному обліку, а також не надав оцінки акту незаконного зняття скаржників із черги на отримання житла, тому просили скасувати оскаржувану постанову.

В судове засідання скаржники не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їхньої участі, скаргу підтримали та просили її задовольнити з тих же підстав.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, матеріали закритого кримінального провадження № 0000157 суду представлені не були. За ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

У відповідності п.4 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Як вбачається з матеріалів скарги, на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суді м. Житомира від 14.09.2017 року Житомирською місцевою прокуратурою 22.09.2017 року внесено відомості до ЄРДР № 0000157 за заявами ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 про вчинення членами житлово-побутової комісії та адміністрацією ДУ «ЖУВП №8» ряду злочинів, зокрема підроблення документів, викрадення або знищення документів, невиконання рішення суду.

20 серпня 2018 року старший слідчий слідчого відділу прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000157 за відсутністю у діяннях ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.1 ст.364, ч.1 ст.366, ч.1 ст.367, ч.1 ст.382 КК України.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язанні всебічно, повно і неупереджено дослідити усі обставини кримінального провадження. Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Усебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи; а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній мають бути викладені всі підстави, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Як вказують скаржники у своєму зверненні, при закритті даного кримінального провадження, слідчим не дотримано вимог Закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження. Зокрема, не встановлено, коли і за яких обставин викрадено документи із особових справ, зважаючи на те, що ОСОБА_3 завчасно зняв ксерокопії з усіх документів облікової справи, згодом виявив їх відсутність у справі, надав слідчому ці копії та вказав про це в заяві. Однак, слідчим, не зважаючи на встановлення факту викрадення документів, що стверджується відповідними актами, які слідчий не долучив до матеріалів справи, з цього приводу не проведено жодної слідчої дії. Це знайшло своє підтвердження долученим до справи актом перевірки, із якого вбачається, що особова справа ОСОБА_4 була загублена. Також не надано правової оцінки факту незаконного взяття на квартирний облік ОСОБА_11 , незаконному виділенню йому житла та його родинним зв`язкам із членом житлової комісії ОСОБА_10 , що, на думку заявників, може свідчити про наявність корупційної складової. Крім того, не надано правової оцінки фактам штучного погіршення житлових умов осіб, які мали отримати житло, та їхні родинні зв`язки із членами житлово-побутової комісії, що також, на думку скаржників, свідчить про корупційний конфлікт інтересів.

Також скаржники, на обґрунтування своєї незгоди з рішенням слідчого, вказують, що досудове розслідування, яке тривало у даному провадженні № 0000157 з 14.09.2017 року по 20.08.2018 року, було проведено формально, однобічно, висновки слідчого базуються виключно на показах зацікавлених осіб, які притягувались до кримінальної відповідальності, причому слідчий не взяв до уваги акт від 04.06.2018 року про результати перевірки в рамках даного кримінального провадження за фактом внесення окремими службовими особами ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» завідомо неправдивих відомостей щодо розподілу та виділення квартир, чим позбавили частину працівників (пенсіонерів) установи права на отримання житла, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Дана перевірка була проведена відповідними спеціалістами в області житлового права за дорученням цього ж слідчого.

При цьому скаржники вказують, що при винесенні постанови слідчий, на їх думку, сам вчинив службовий злочин, перевищивши свої службові повноваження, оскільки знаючи, що його постанова має преюдиційне значення, тобто, факти зазначені в ній в майбутньому будуть вважатись як доведені і доказуванню не підлягають, не можуть знову переглядатись в іншому процесі, що може негативно вплинути на розгляд цивільних справ, слідчий дав оцінку рішенням суду, які набули законної сили, зазначивши про необов`язковість їх виконання.

Так, надаючи оцінку в постанові про факти знищення або викрадення документів із житлових справ слідчий вказав, що об`єктивно встановити подію знищення або викрадення документів із особових справ осіб, що стоять у черзі на отримання житла у ДУ «ЖУВП №8», а саме подію злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України, неможливо, оскільки працівники ДУ «ЖУВП №8» категорично заперечують вказаний факт, а заявники у провадженні не можуть жодним чином підтвердити факт направлення будь-яких документів до ДУ «ЖУВП №8» та вказати, які саме документи, ким та коли було знищено або викрадено.

З приводу цього, скаржники вказують, що встановлення фактів того ким, коли і при яких обставинах викрадено документи повинно здійснюватись слідством, а не заявниками. Крім цього, ОСОБА_3 завчасно знявши копії документів, які містились в обліковій справі, виявив їх відсутність у справі, надавши копії слідчому, вказавши про них в заяві. Також заявниками вказується, що факт викрадення документів встановлений самим слідчим і підтверджується відповідними актами, які слідчий повинен був долучити до справи, ретельно дослідивши даний епізод. Однак, із цього приводу, слідчим також не проведено жодної дії. Це знайшло своє підтвердження долученим слідчим до справи актом перевірки, з якого вбачається, що облікова справа ОСОБА_4 була загублена.

В частині незаконного взяття на облік ОСОБА_11 , слідчий вказує, що відповідно до п.п.1 п.13 правил обліку громадян, які потребують поліпшені житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР РМ УРСР Української республіканської ради затвердженою постановою Ради Міністр Української РСР Української республіканської ради професійних спілок від 1 грудня 1984 р. № 470 (далі Правила обліку), на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, в тому числі які забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчий комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народні депутатів разом з радами профспілок. Цей рівень періодично переглядаєте вказаними органами. Відповідно до п.п.2 п.32 Правил обліку, громадяни, які перебували і квартирному обліку за місцем роботи і перейшли на інше підприємство, установу, організацію у тому ж населеному пункті (крім зазначених в абзаці другому пункту 16 Правил), беруться на облік за новим місцем роботи, а якщо там не ведеться облік, то у виконавчому комітеті Ради народних депутат за місцем проживання, із збереженням попереднього часу перебування і обліку та у списках осіб, які користуються правом першочергового одержані жилих приміщень, у випадках звільнення у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації, скороченням чисельності або штату працівників. Враховуючи зазначені вимоги Правил обліку, ОСОБА_11 законно поставлено на квартирний облік до ДУ «ЖУВП №8», а тому можливо стверджувати про відсутність складу кримінальних правопорушень ч.1 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Виходячи із наведеного, слідчий своєю постановою, на думку скаржників фактично узаконив незаконність отримання житла ОСОБА_11 , який є зятем ОСОБА_10 , перебуває на пільговій черзі під номером 81 і під номером 87 загальної черги. Відповідно довідки в матеріалах провадження ОСОБА_11 , 1976 р.н., проходив службу в органах внутрішніх справ (далі - ОВС) на посадах середнього та старшого начальницького складу в період з 05 жовтня 1996 року (наказ УМВС України в Житомирській області від 04 жовтня 1996 року № 00125) по 15 червня 2016 року. Звільнений з ОВС у запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів), відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ, з 15 червня 2016 року (наказ УМВС України в Житомирській області від 20 грудня 2016 року № 21 о/с дек). На підставі постанови КМ, Міністерством внутрішніх справ України надано вказівку (№41919/Тх від 04.12.2015) щодо скасування квартирного обліку на місцях та скасування контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов. Спільним рішенням ліквідаційної комісії та профспілкового комітету УМВС України в Житомирській області (протокол №1 від 16.12.2015) квартирний облік УМВС в Житомирській області ліквідовано.

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 15.03.2016 №189 «Про внесення змін в додаток 1 до рішення виконавчого комітету міської ради від 13.12.2007 №940» УМВС України в Житомирській області виключено з Переліку підприємств, установ та організацій міста Житомира, які здійснюють квартирний облік громадян за місцем їх роботи, шо потребують поліпшення житлових умов.

Відповідно до п.1 ст.31 «Правил обліку громадян, потребуючих поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР» у випадку ліквідації квартирного обліку за місцем роботи облікові справи громадян передаються у виконавчий комітет відповідної ради народних депутатів із збереженням попереднього часу перебування на квартирному обліку і у списках осіб, які користуються правом на першочергове отримання жилих приміщень.

11.10.2016 року ОСОБА_11 особисто забрав облікову справу квартирного обліку у секретаря житлової комісії ОСОБА_16 ..

Із наведеного вбачається, що після скасування квартирного обліку УМВС, ОСОБА_11 для збереження черги на житло зобов`язаний був стати на чергу у виконавчий комітет із збереженням черги на житло і в цьому випадку після його працевлаштування на новому місці він міг бути поновлений у черзі на житло. Разом із тим встановлено, що ОСОБА_11 перший раз був звільнений із ОВС 04.11.2015 року і постановою Житомирського окружного адмінсуду поновлений на посаді з 07.11.2015 року із нарахуванням та виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 29 квітня по 15 червня 2016 року. Заводячи суд в оману, він отримав кошти за той період, коли він з 22 лютого 2016 року вже працював в установі №8. Слідчий в постанові зазначив, що ОСОБА_11 перейшов, тобто був переведений на інше місце роботи, проте дана обставина спростована відповідними наказами.

Про незаконність виділення житла ОСОБА_11 , на думку скаржників, свідчить також акт, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження, де останній за рішенням комісії від 09.11.2016 року протокол № 5 складом сім`ї 4 особи (він, дружина та 2 дочки, 2007 р.н., 2013 р.н.) був взятий на квартирний облік в Установу з 04.03.2002 р., зі збереженням часу перебування на квартирному обліку за попереднім місцем роботи, а саме УМВС України в Житомирській області, (звідки був звільнений через скорочення штатів). Працює в установі з 22.02.2016 року. Живе із сім`єю по договору найму від 02.09.2016 року в упорядкованій 3-х кімнатній квартирі жилою площею 37,7 кв.м. у тещі, де зареєстровано 6 осіб, проте зареєстрований за даною адресою з 2004 року (пп. 5 п. 13 Правил). Таким чином, на думку заявників, не вірно застосована норма чинного законодавства, стосовно взяття на облік. Комісія прийняла незаконне рішення «пільгова черга - 81, загальна черга - 87, виділити квартиру в будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 42,3 кв.м, жилою площею 25,5 кв.м. зі зняттям з квартирного обліку...». Відповідно до затвердженого співвідношення розподілу у загальну чергу виділено дві квартири (на момент розгляду перебувало 102 особи, із них 8 осіб, які перебували лише на загальних підставах).

Також скаржники не погоджуються із висновком слідчого в постанові щодо епізоду незаконної реєстрації ОСОБА_15 у гуртожиток ДУ «ЖУВП №8», де встановлено, що відповідно до диспозиції ч.1 ст.364 КК України, злочином є зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для себе чи іншої фізичної особи або юридичної особи, використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило істотну шкоду охоронюваним законом правам, свободам чи інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб. Діями посадових осіб потерпілим заподіяно істотної шкоди, які на протязі 2-х років позбавлені права на отримання житла і в матеріальному вигляді є підстави зробити відповідні розрахунки, пов`язані із втратою права на житло. Стосовно незаконної реєстрації ОСОБА_15 скаржники вважають, що слідчий повинен був дати оцінку спираючись на диспозицію ст.366 КК, а саме службового підроблення, тобто складання, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

Так, ОСОБА_15 справа якого розглядалася за № 41 у протоколі від 29.11.2016 року № 5,один був взятий на квартирний облік з 21.04.2004 року. Облікова справа поновлювалась у 2005, 2013, 2016 роках. Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію від 21.09.2016 року, зареєстрований в гуртожитку Установи, номер кімнати відсутній, жила площа та інша інформація щодо займаного житла у довідці відсутня, з чого випливає, що він фактично там не проживає, проте 07.12.2016 року комісія в складі голови, заступника та секретаря житлово-побутової комісії склали акт про його житлові умови за тією ж адресою, про що була видана довідка про склад сім`ї, із зазначенням характеристики житлової площі та зробили висновок, що він потребує поліпшення житлових умов у житловому приміщенні в якому він не проживає. Акт складений після прийняття рішення про надання йому квартири 07.12.2016 р.. Комісія на підставі цих документів прийняла незаконне рішення: «...виділити квартиру в будинку по АДРЕСА_2 , загальною площею 43,8 кв.м, жилою площею 24,2 кв.м., зі зняттям з квартирного обліку...». Факт складання неправдивих офіційних документів, на думку скаржників є очевидним, із зазначенням осіб, які вчинили цей злочин.

Також скаржники зазначають, що слідчий не звернув увагу на ознаки корупції при виділенні житла члену житлової комісії ОСОБА_13 , справа якої розглядалася за № 33 у протоколі від 29.11.2016 року № 5. Із документів облікової справи встановлено, що ОСОБА_13 , одна перебуває на квартирному обліку з 12.09.1988 р. протокол № 7. Відповідно до довідки про склад сім`ї та реєстрацію від 03.09.2016 №1645, виданої КК «КомЕнерго-Житомир» вона, одна, зареєстрована по договору найму в однокімнатній квартирі жилою площею 11,5 кв. м., власник квартири її син. На дату прийняття рішення власності не мала, відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 11.06.2011 р. ОСОБА_13 та її син по частці кожен продали квартиру в м. Житомирі, яка складалась із однієї кімнати жилою площею 13,1 кв.м. та службових приміщень. В спільному користуванні коридор, вбиральня, умивальник, комірна, кухня.

Згідно з п.17 Правил, штучним погіршенням житлових умов вважається у т.ч. відчуження придатного і достатнього за розміром для проживання жилого будинку (частини будинку), квартири, а також громадяни, у яких потреба в поліпшенні житлових умов виникла внаслідок вилучення жилого приміщення, а квартира, яка була продана не була достатнього за розміром для проживання. Комісія прийняла рішення виділити квартиру в будинку по АДРЕСА_3 , загальною площею 40,9 кв.м., жилою площею 21,0 кв.м., зі зняттям з квартирного обліку. Питання надання житла ОСОБА_13 , комісія повинна була розглядати у загальну чергу (співвідношення 11-2-0), де вона є: другою серед черговиків, які перебувають на квартирному обліку тільки на загальних підставах, а не у список першочергового одержання житла, як це було зроблено.

Щодо епізоду невиконання рішень Богунського районного суду м. Житомира від 07.08.2017 року по справі №295/104/17 та від 04.09.2017 року по справі №295/16242/16-ц, слідчий вказує, що суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, а саме невиконання рішення суду, що набрало законної сили, характеризується наявністю прямого умислу у суб`єкта злочину. Невиконання судового рішення полягає у невжитті службовою особою, до якої звернуто виконання вироку, рішення, ухвали або постанови суду, що набрали законної сили, передбачених законом заходів щодо їх виконання. Невиконання може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання.

Водночас слідчим встановлено, що зазначеним рішенням від 07.08.2017 року по справі №295/104/17 визнано протиправним та скасовано рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконанню покарань (№8) оформлене протоколом №5 від 29 листопада 2016 року та протоколом №2 від 22 лютого 2017 року в частині, що стосується відмови в наданні квартири з перенесенням черги квартирного обліку ОСОБА_3 , і в частині, що стосується зняття з квартирного обліку та виключення зі списків на отримання житла ОСОБА_3 .. Фактично жодних зобов`язань на ДУ «ЖУВП №8» та її посадових осіб зазначеним рішенням суду не покладено, зокрема не зобов`язано відновити на обліку, включити до списків, подати до списків на отримання квартири тощо. Аналогічним по змісту є рішення від 04.09.2017 року по справі №295/16242/16-ц, яким поміж іншого зобов`язано розглянути питання щодо поновлення ОСОБА_6 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. При цьому, встановлено, що зазначене рішення не могло бути виконано, оскільки справи по квартирному обліку не перебували у володінні представників ДУ «ЖУВП №8», а отже можливо стверджувати про те, що у зазначеному діянні відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Наведений висновок слідчого, на думку скаржників перекручений і не відповідає дійсності, оскільки щодо ОСОБА_6 прямо зобов`язано ДУ «ЖУВП №8» розглянути питання про поновлення його на черзі, а стосовно ОСОБА_3 визнано не чинним та скасовано протокол, яким його зняли з черги, тобто він автоматично повинен був поновлений в черзі. Водночас 02 лютого 2017 року при розгляді попередньої справи в суді представник відповідача визнав правомірність перебування ОСОБА_3 на пільговій черзі, зазначивши при цьому, що поліпшити його житлові умови не має змоги із-за відсутності трьохкімнатної квартири, пославшись при цьому на протокол №5 спільного засідання адміністрації та житлової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) від 29.11.2016 року в частині перенесення черги квартирного обліку його сім`ї.

В постанові слідчий акцентує увагу на тому, що невиконання рішення суду може виражатися у прямій відмові виконати судове рішення або в ухиленні від його виконання. Відмова означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання службової особи виконати судове рішення. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер, службова особа відкрито не заявляє про відмову виконати судове рішення, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його виконання. Про таку відмову свідчить протокол № 11 від 02.11.2017 року.

З посиланням на матеріали кримінального провадження, які слідчому судді представлені не були, скаржники вказують, що слідчий даним матеріалам взагалі не надав оцінки. Так, з них вбачається, що голова та члени житлової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) пов`язані родинними та корупційними зв`язками і є зацікавленими особами у відсіюванні людей, які потребують отримання житла. Як відомо чотири члени цієї комісії уже гарантовано мають отримати квартири. В списках позачергового отримання житла вони з`явились не так давно, так як вони та їхні діти працюють в установі не тривалий термін.

Посилання слідчого на те, що житлова комісія колегіальний орган і не несе відповідальності за прийняте рішення, не може бути прийнято до уваги, оскільки всі висновки комісії затверджує одноособово начальник Житомирської установи виконання покарань (№8) ОСОБА_17 , який вбачаючи порушення закону зобов`язаний не затверджувати подібні протоколи.

Також скаржники вказують, що виявленим, в ході розслідування, корупційним зв`язкам осіб, які повинні отримати житло, не було надано юридичної оцінки.

Так, ОСОБА_11 , є зятем члена житлової комісії установи ОСОБА_10 (представника відповідача в суді по справах, які наводились вище), перебуває в черзі на отримання житла: першочерговій-81; загальній-87. В списку під номером 2 на отримання квартири перебуває ОСОБА_13 секретар житлово-побутової комісії установи, яка в загальній черзі значиться під номером 34. Під номером 3 ОСОБА_18 голова профспілки установи, член житлово-побутової комісії установи, яка перебуває в загальній черзі 97. Під номером 8 ОСОБА_15 , який перебуває в загальній черзі 88 та першочерговій 82, і являється шурином члена житлової комісії ОСОБА_10 .. Як видно із протоколу №5, при голосуванні за виділення ОСОБА_15 квартири допущено корупційний конфлікт інтересів: «за» проголосувало всі сім членів комісії, в тому числі і ОСОБА_10 .. ОСОБА_19 , дружина якого є племінницею голови житлової комісії ОСОБА_14 , рахується в загальній черзі 95, у першочерговій 89. Аналогічно допущено конфлікт інтересів: «за» голосував ОСОБА_14 .. ОСОБА_20 є сином члена житлової комісії ОСОБА_21 , рахується у загальній черзі за номер 101, у першочерговій 95.

Фактично всі ці члени комісії прийняли участь та голосували при прийнятті рішення відповідно протоколу №5, яким позбавили житла заявників, що перебували в черзі попереду них. Факт незаконного зняття із черги ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та інших, які стояли на перешкоді корупційного отримання житла членами житлової комісії та їх близькими, підтверджено актом від 04.06.2018 р. про результати перевірки в рамках кримінального провадження за № 0000157 від 22.09.2017 р. за фактом внесення окремими службовими особами ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)», також висновком громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі, затверджений рішенням виконавчого комітету міської ради від 15.07.2015 року № 454 «Про затвердження складу громадської комісії з житлових питань при міськвиконкомі».

Однак, вказаним документам слідчим не було надано жодної оцінки.

Окрім цього скаржники зазначають, що при винесенні слідчим оскаржуваної постанови порушено порядок збирання доказів та дачі їм правової оцінки. Так, з часу внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань вищенаведених відомостей, слідчим всупереч ст. 9 КПК України, не вчинено слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема, не було допитано всіх свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину, не вилучені підроблені та інші документи, які мають значення для встановлення істини, не допитано осіб, які мають причетність до цих документів, не призначено відповідних експертиз.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Згідно ст.303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Копію постанови про закриття кримінального провадження ОСОБА_3 взагалі не надіслана і отримана ним тільки 30 серпня 2018 року в приміщенні прокуратури, коли він довідався про наявність такої. Інші заявники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 отримали її по звичайною кореспонденцією 28 серпня 2018 року, Обставини і строки отримання заявниками оскаржуваної постанови свідчать про її оскарження без порушення терміну встановленого ст.304 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. З огляду на конституційні принципи змагальності сторін та диспозитивності, а також враховуючи, що ст.ст. 305, 306 КПК України визначений скорочений строк розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог скарги за відсутності в судовому засіданні слідчого, на підставі наданих скаржниками матеріалів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є законність. Вказана правова норма кореспондує із приписами ч.2 ст.9 КПК України, де прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванні обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України покладається на слідчого та прокурора.

З огляду на викладене, слідчий суддя враховує представлені скаржниками письмові докази і обставини наведені останніми у своєму зверненні до суду вважає доведеними, оскільки слідством не було представлено будь-яких заперечень та для огляду матеріалів кримінального провадження № 0000157, а тому є підстави дійти висновку про те, що висновок автора постанови від 20.08.2018 року про необхідність закриття провадження № 0000157, є передчасним, містить неповноту і суперечності, які підлягають додатковому дослідженню з подальшою належною оцінкою, а тому скарга гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню, а постанова від 20.08.2018 року скасуванню.

Під час досудового розслідування, необхідно врахувати вищенаведене, перевірити і інші доводи, які наводять скаржники, зокрема із засад законності, всебічності і змагальності, не допускаючи поверхневості і односторонності дослідження доказів по справі. При цьому слід провести при необхідності і інші слідчі дії та прийняти рішення про закінчення досудового розслідування, яке відповідало б вимогам закону.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 від 20.08.2018 р. про закриття кримінального провадження, внесеного 22.09.2017 р. до ЄРДР за № 0000157 скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0000157 повернути до прокуратури Житомирської області для продовження досудового розслідування.

Про прийняте рішення повідомити скаржників, прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1