Справа № 645/3962/17
Провадження № 1-кп/645/176/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2018 року судова колегія Фрунзенського районного суду м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

з участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

особи відносно якої розглядається клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 ,

захисника адвоката ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання про застосування примусового заходу медичного характеру у кримінальному провадженні № 0001025 від 10.05.2017 року відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

10 травня 2017 року приблизно о 09 годині ОСОБА_9 вийшов з квартири за місцем свого мешкання, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та направився у напрямку Кінного ринку, біля станції метро «Площа повстання» в м. Харкові, де в магазині господарських товарів ОСОБА_9 придбав сокиру, яку поклав собі до пакету, який знаходився при ньому. Після чого на громадському транспорті повернувся до дому. В цей же день, 10 травня 2017 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_9 знаходився в районі будинку АДРЕСА_2 , де побачив малознайомого ОСОБА_7 , з яким у нього раніше виникали словесні конфлікти, з приводу яких склалися неприязні відносини, у зв`язку з чим у ОСОБА_9 виник намір на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , з мотивів особистих неприязних відносин, викликаних попередніми конфліктами, в результаті чого дістав з пакету сокиру та наніс потерпілому ОСОБА_7 два удари лезом сокири в область голови, спричинивши останньому, згідно висновку судово медичної експертизи № 525-А/17 від 27.06.2017 року поверхневі рублені рани лівої скроневої області та передньої поверхні грудної клітини зліва, які відповідно до правил «Судово медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень» відносяться до легких тілесних ушкоджень, проникаючу рублену рану правої чолової області, багатофрагментарний втиснутий осколковий перелом правої чолової кістки з внутрішньомозковим втисненням відламків, забій головного мозку з контузійним осередком та частковим розтрощенням лівої чолової долі, внутрішньочереповим крововиливом, які відповідно до Правил «Судово-медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя. Так, ОСОБА_9 виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але смерть потерпілого ОСОБА_7 не настала з причини, що не залежали від його волі, оскільки дії останнього були припинені сторонніми прохожими.

Старший слідчий Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із посиленим наглядом, посилаючись на те, що на час вчинення інкримінованого діяння та на час внесення клопотання останній за своїм психічним станом не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, оскільки страждає на хронічне душевне захворювання у формі шизофренії параноїдної форми.

Клопотання слідчого про застосування примусових заходів медичного характеру погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, посилаючись на те, що суспільно небезпечне діяння вчинене ОСОБА_9 у стані неосудності, тому просить застосувати до нього примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації в психіатричний заклад із посиленим наглядом.

Потерпілий ОСОБА_7 та його представник адвокат ОСОБА_8 підтримали клопотання прокурора про застосування відносно ОСОБА_9 примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_10 у судовому засіданні у вирішенні цього клопотання покладалися на розсуд суду.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із положень ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", Закону України "Про психіатричну допомогу" приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_9 суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду, на підставі досліджених судом доказів.

Так, потерпілий ОСОБА_7 пояснив в судовому засіданні, що 10 травня 2017 року, приблизно о 14 годині він йшов до гаражу, який розташований по вул. Краснодарській у м. Харкові. Під час слідування до гаражу, ОСОБА_9 несподівано вискочив з-за дерева та напав на нього з сокирою, почав бити ззаду, спричинив тілесні ушкодження сокирою. При цьому було спричинено три удари по голові і один удар в грудну клітку спереду. Голова була розсічена, йшла кров. Потерпілий зазначав, що після останнього удару в грудну клітину він впав, та на деякий час втратив свідомість. Також потерпілий зазначав, що раніше біля гаражів потерпілий бачив ОСОБА_9 , який раніше проходив там десь через день. ОСОБА_9 обурювався, щодо побудованих гаражів та з цього приводу у них виник словесний конфлікт, в ході якого потерпілий вилив йому в обличчя відро води, щоб відігнати ОСОБА_9 , який виражався на його адресу нецензурною лайкою. Потерпілий зазначав, що в даний час з ОСОБА_9 не спілкується.
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що 10 травня 2017 року він знаходився в своєму автомобілі за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 183 та чекав на знайомого. На відстані 100 метрів від нього побачив як потерпілий ОСОБА_7 з двору перетинав дорогу та рухався в бік гаражів. Після чого побачив молодого чоловіка, який вибіг з двору та дістав з чорного пакета сокиру і завдав один удар в спину потерпілому ОСОБА_7 , від чого потерпілий впав. Після чого даний молодий чоловік завдав ще кілька ударів потерпілому ОСОБА_7 .. Свідок зазначав, що удари були цілеспрямовані. Свідок застосував звуковий сигнал свого автомобіля, після чого нападник почав тікати у двір, забравши з собою сокиру, яку поклав в пакет. Після чого свідок підійшов до потерпілого, надав йому першу допомогу, викликав швидку, поліцію. Також свідок побачив у потерпілого дві рваних рани на лобі і голові, після чого він взяв з машини аптечку і обробив йому рани. Свідок зазначив, що молодий чоловік, який напав на потерпілого був ростом вище середнього, волосся темне, світла шкіра, одягнений в темну куртку та джинси. Потерпілий казав свідку, що він знає людину, яка на нього напала.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що 10 травня 2017 року ??близько години дня, він працював диспетчером на 282 маршруті, і коли він стояв біля автобуса, в метрах 100 від нього побачив, як потерпілий ОСОБА_7 переходить дорогу. За ним слід йшов молодий чоловік, який наздогнав його та ударив якимось предметом по голові ззаду, після чого потерпілий ОСОБА_7 повернувся, а молодий чоловік продовжив наносити удари, від яких ОСОБА_7 захищався, але молодий чоловік не припиняв наносити удари. В результаті побаченого свідок почав кричати, щоб молодий чоловік припинив свої неправомірні дії. Також свідок вказував, що попереду стояв автомобіль та водій даного автомобілю почав сигналити, в результаті даних дій ОСОБА_9 перестав наносити удари потерпілому ОСОБА_7 та втік. Свідок пояснював, що удари наносилися сокирою. Один удар нанесено ззаду в область потиличної частини, потім ще один удар по голові, після ударів ОСОБА_7 впав, після чого молодий чоловік наніс ще один удар в грудну клітину. При цьому свідок зазначав, що потерпілий ніяких ударів нападнику не завдавав.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_9 є її сином, недієздатним не визнаний, опікунство над ним не встановлено. Очевидцем конфлікту від 10 травня 2017 роки вона не була, але син їй розповідав, що у нього з потерпілим раніше були конфлікти. Потерпілий забороняв синові ходити біля гаражів. Свідок пояснила, що її син зараз спостерігається в ПНД, періодично проходить амбулаторне лікування. 10 травня 2017 роки її вдома не було, але син їй повідомив, що того дня він їздив на кінний ринок і купив там сокиру для ремонту. Коли вона прийшла 10 травня 2017 року з роботи, син уже був удома та повідомив, що у нього з ОСОБА_7 знову стався конфлікт.

Обставини вчинення ОСОБА_9 суспільно небезпечного діяння також підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 10.05.2017 року, з якого убачається, об`єктом огляду є гаражне приміщення, розташоване за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, обстановка всередині гаражу не порушена, жодних слідів під час огляду не виявлено;

- змістом протоколу огляду місця події від 10.05.2017 року відповідно до якого оглянута ділянка місцевості, що розташована на відстані 50 метрів від будинку № 183 по вул. Краснодарській в м. Харкові та на відстані 11 метрів від гаражних приміщень по вул. Краснодарській в м. Харкові. На відстані 11 метрів від гаражного приміщення виявлені ганчірки білого кольору з плямами рідини бурого кольору. На відстані 50 см від ганчірок виявлені плями речовини бурого кольору деформованої форми на проїзній частині на ґрунті, фототаблицею до нього. Під час огляду місця події вилучено три ганчірки з плямами речовини бурого кольору, змиви з плями з речовини бурого кольору;

- змістом протоколу обшуку від 11.05.2017 року відповідно до якого в квартирі АДРЕСА_3 в кімнаті № 1 було виявлено та вилучено сокиру зі світлою дерев`яною рукояткою;

- висновком судово-медичної експертизи № 530-Ц/17 від 31.05.2017 року, відповідно до якого згідно завіреної страшим слідчим СВ Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_14 ксерокопії відповіді на запит № 1025 від 10.05.2017 року, група крові потерпілого ОСОБА_15 , Ав (ІІ). В результаті проведення судово-медичної експертизи трьох фрагментів тканини, вилучених 10.05.2017 року в ході проведення огляду місця події, за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 183, встановлено, що речовина на фрагментах тканини є кров`ю людини групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, походження якої від потерпілого ОСОБА_15 не виключається;

- висновком судово-медичної експертизи № 531-Ц/17 від 31.05.2017 року, відповідно до якого в результаті проведення судово-медичної експертизи ватного тампону змиву, вилученого 10.05.2017 року в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Краснодарська, 183, з землі, встановлено, що речовина на тампоні є кров`ю людини групи А(ІІ) з ізогемаглютинином анти-В походження якої від потерпілого ОСОБА_15 не виключається;

- висновками судово-медичної експертизи № 584-Ц/17 від 15.06.2017 року відповідно до якого встановлено, що на сокирі, яка вилучена 11.05.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку згідно ухвали Фрунзенського районного суду м. Харкова від 11.05.2017 року, є речовина - кров людини. При серологічному дослідженні, в крові виявлений антиген А. При цитологічному дослідженні, встановити статеву належність крові не було можливості у зв`язку: або з відсутністю клітин крові у препаратах, або з невеликою кількістю клітин крові та непридатністю їх для діагностики статі. Таким чином, враховуючи результати досліджень можна припустити, що дані сліди крові можуть походити від будь-якої людини з груповою належністю крові А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, в тому числі і від потерпілого ОСОБА_15 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 525-А/17 від 27.06.2017 року відповідно до якого у зв`язку з подіями 10.05.2017 року у ОСОБА_7 мали місце наступні ушкодження: поверхневі рублені рани лівої скроневої області та передньої поверхні грудної клітини зліва це легкі тілесні ушкодження по критерію короткочасного розладу здоров`я; проникаюча рублена рана правої чолової області, багатофрагментарний втиснутий осколковий перелом правої чолової кістки з внутрішньомозковим втисненням відламків, забій головного мозку з контузійним осередком та частковим розтрощенням лівої чолової долі, внутршньочереповим крововиливом це тяжкі тілесні ушкодження по критерію небезпеки для життя (п. 2.1.3 Правил «Судово медичного визначення ступеню важкості тілесних ушкоджень). Наявні ушкодження утворилися від дії гострого рубаного предмету, можливо, за тих обставин, на які вказано в постанові слідчого та відомо з історії хвороби. Найвірогідніше ОСОБА_7 було нанесено 3 удари: два удари по голові, один в область грудної клітини. Удари наносилися: один удар по голові (в праву чолову область) з значною силою. Два других удари по голові та грудній клітині з незначною силою. Направлення ударів по голові: зверху вниз, спереду назад; по грудній клітині зверху вниз, спереду назад. Найвірогідніше, ушкодження, які мали місце у ОСОБА_7 , були спричинені в один і той же час. Найвірогідніше, у момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий та нападник були обернути обличчям один до одного. Відповісти на питання, в якому положенні знаходився потерпілий у момент отримання ушкоджень по тим даним, що надані на експертизу, не можливо. Утворення ушкоджень, які мали місце у ОСОБА_7 в результаті самоспричинення малоймовірне;

- речовим доказом сокирою, яка досліджена в судовому засіданні.

При цьому, вище досліджені процесуальні джерела доказів, як-то показання, речові докази, документи, висновки експертів, суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність і недостовірність, можливість та неможливість використання інших доказів та допустимими, враховуючи, що останні отримані у порядку встановленому КПК України, а безпосередніх порушень вимог КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.

Враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, у зв`язку з чим кваліфікує дії останнього, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, під час вчинення якого ОСОБА_9 вчинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак не закінчив з причин, що не залежали від його волі.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 162 від 23.08.2017 року ОСОБА_9 в період інкримінованого йому діяння страждав та на теперішній час страждає хронічним душевним захворюванням в формі шизофренії параноїдної. В період, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_9 також не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Потребує в застосуванні примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_9 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння і в теперішній час, так як він не міг в період вчинення інкримінованого діяння і не може в теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно з положеннями ст. 19 КК України осудною визнається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.

Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне правопорушення у стані неосудності.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно - небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_9 психічного захворювання, зокрема дані, що містяться у висновку судово-психіатричної експертизи № 162 від 23.08.2017 року, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_9 зазначеного у висновку виду примусового заходу медичного характеру, у зв`язку з наявним у нього психічним захворюванням.

Що стосується цивільного позову, заявленого потерпілим ОСОБА_7 , то він задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Як зазначено у позові, він пред`явлений до опікуна ОСОБА_9 ОСОБА_13 .

Згідно ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Стаття 60 ЦК України передбачає, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Шкода, завдана недієздатною фізичною особою, відшкодовується опікуном або закладом, який зобов`язаний здійснювати нагляд за нею, якщо він не доведе, що шкода була завдана не з його вини (ч. 1 ст. 1184 ЦК України).

Як пояснила в судовому засіданні мати ОСОБА_9 ОСОБА_13 , її син не визнався недієздатним та опіка відносно нього не встановлювалася.

Необхідно зауважити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій (ст.12 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд наголошує на тому, що позивач на свій розсуд обрав спосіб захисту порушеного права та розпорядився своїми правами щодо предмету спору, і суд, дотримуючись принципу диспозитивності, розглядає дану справу лише в межах заявлених позивачем вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Необхідно зауважити, що позов може бути пред`явлено, у тому числі і до неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Проте, позов пред`явлений до ОСОБА_13 , яка не є опікуном ОСОБА_9 , є свідком в рамках даного кримінального провадження.

У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, суд відмовляє в позові до неналежного відповідача з цієї підстави і не повинен робити інших висновків, щодо обставин справи не пов`язаних із встановленням належності відповідача.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Запобіжний захід ОСОБА_9 під час досудового розслідування та судового розгляду не обраний.

Питання речових доказів у кримінальному проваджені вирішити, згідно положень Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема з урахуванням положень ст. 100 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року "Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування", ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", ст.ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 503, 508, 512,513 КПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого Немишлянського ВП ГУНП України в Харківській області, затверджене заступником керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 10.05.2018року за № 0001025 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, а саме: до Комунального закладу охорони здоров`я «Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні № 3», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_13 відмовити у повному обсязі.

Речові докази у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001025 від 10.05.2017 року, картонна коробка з написом «Торчин», в якій міститься три фрагменти тканини з нашаруванням речовини бурого кольору, після набрання ухвали законної сили, - знищити.

Речові докази полімерний пакет жовтого кольору, в якому міститься спортивні чоловічі штани темного кольору, полімерний пакет синього кольору зі смугами, в якому знаходиться чоловіча спортивна куртка темного кольору з полосами на рукавах, полімерний пакет жовтого кольору, в якому знаходиться черевики чоловічі темного кольору, після набрання ухвали законної сили, - передати ОСОБА_9 , або його родичам.

Речові докази - картонна коробка з написом «Елена», в якій міститься сокира, після набрання ухвали законної сили, - знищити.

Виконання ухвали щодо доставки ОСОБА_9 у Комунальний заклад охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46., доручити працівникам Немишлянського ВП ГУНП в Харківській області, контроль за виконанням покласти на Харківську місцеву прокуратуру № 3 Харківської області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3