Справа №486/474/17 25.04.2018

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000320

за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_5

на вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31 жовтня 2017 року у відношенні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6

обвинувачена ОСОБА_5

потерпілий ОСОБА_7 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31 жовтня 2017 року ОСОБА_8 засуджена за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачена ОСОБА_8 просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким її визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, та виправдати на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України за недоведеністю вчинення кримінального правопорушення.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Обвинувачена ОСОБА_5 вважає вирок незаконним, необґрунтованим, невмотивованим і несправедливим.

Зазначає, що тілесні ушкодження потерпілому вона не завдавала та доказів на підтвердження її вини у матеріалах кримінального провадження не має. З потерпілим у неї склалися неприязні відносини, у зв`язку із цим він її обмовляє у вчиненні злочину.

Звертає увагу на те, що ОСОБА_7 звернувся до медичного закладу через значний час після сварки та при зверненні за медичною допомогою перебував у стані алкогольного сп`яніння. Допускає, що у зв`язку із цим він міг вдаритися головою та отримати тілесні ушкодження.

Висловлює незгоду з показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вважає їх такими, що не відповідають дійсності, оскільки ці свідки є зацікавленими особами та надали показання зі слів ОСОБА_7 , хоча не бачили подій, які відбувалися вдома.

Оспорює висновок судово-медичної експертизи експерта про наявність у потерпілого тілесних ушкоджень викликає сумніви. Зазначила, що експерт провів експертизу за медичною карткою ОСОБА_7 , в якій зазначено, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , у той час як він проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із цим є сумніви, що саме ОСОБА_7 медична картка досліджувалася експертом. Крім того, експертиза проводилася раніше, ніж слідчий прийняв постанову про її проведення. Посилається на те, що слідчий не направляв медичну картку ОСОБА_7 експерту для проведення експертизи.

Піддає сумніву встановлений ОСОБА_7 діагноз та висновок експерта про наявність тілесних ушкоджень. Зазначає, що ОСОБА_7 комп`ютерної томографії не робив та на лікарняному не перебував.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
01 травня 2016 року близько 17 години 30 хвилин ОСОБА_8 за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_4 , в приміщенні кухні, на ґрунті неприязних відносин, під час сварки зі своїм чоловіком ОСОБА_7 , нанесла останньому декілька ударів кулаком в область голови та обличчя. Своїми протиправними діями ОСОБА_8 спричинила потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку з гематомою та саднами в ділянці лоба, скроневої ділянки.
Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнана винною у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Її дії кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченої ОСОБА_11 (раніше, до розірвання шлюбу - ОСОБА_12 ) на підтримку поданої апеляційної скарги, заперечення потерпілого ОСОБА_7 та думку прокурора про залишення вироку без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційній суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки під час судового розгляду досліджені докази, яким надана належна оцінка.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 в суді вину не визнала. Пояснила, що 01 травня 2016 року о 17 годині 30 хвилин вона та ОСОБА_7 перебували за місцем проживання в кв. АДРЕСА_4 , та між ними відбувалась сварка. Стверджувала, що тілесних ушкоджень вона ОСОБА_7 не заподіювала.

Суд першої інстанції, перевіривши показання обвинуваченої ОСОБА_5 , дійшов вірного висновку, що її твердження не відповідають фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду.

Зокрема, ці доводи апелянта спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, він разом з дружиною ОСОБА_8 знаходилися за місцем проживання в приміщенні кухні. Він тримав на руках свою молодшу доньку, грався з нею та в іншій руці тримав телефон, щоб знімати доньку. ОСОБА_8 , вирішивши, що він знімає саме її, влаштувала скандал, та почала наносити йому множинні удари кулаками в область обличчя та плечей. Зупинилась вона лише після того, як зрозуміла, що через її дії їх малолітня дочка скотилася з рук. Після чого він вийшов з квартири до тамбуру, де була сусідка ОСОБА_9 , яка почула з їх квартири крик та вийшла у тамбур. Пройшовши до коридору, він побачив ще одного сусіда ОСОБА_10 . Він розповів про те, що сталося, та викликав працівників поліції.

Пояснення потерпілого ОСОБА_7 підтвердили свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Зокрема, свідок ОСОБА_9 пояснила, що є сусідкою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , та мешкає у кв. АДРЕСА_5 . 01.05.2016 р. вікна її квартири були відчинені, і в післяобідній час вона почула, що в ОСОБА_12 відбувається сварка, чула крики ОСОБА_8 з погрозами, а також глухий звук від ударів. В зв`язку з тим, що в приміщенні даної квартири знаходяться діти, вона вийшла до тамбуру, і в цей час до тамбуру вийшов також сусід ОСОБА_7 . На його обличчі, а саме на лобі та скронях бачила набряки та синці. Коли вона та ОСОБА_7 з вийшли з тамбуру до коридору, там знаходився ще один їх сусід ОСОБА_10 . ОСОБА_7 розповів, що тілесні ушкодження йому спричинила ОСОБА_13 .

Свідок ОСОБА_10 , який теж є сусідом подружжя ОСОБА_12 , підтвердив, що 01 травня 2016 року в після обідній час чув, що у ОСОБА_12 були крики та погрози зі сторони ОСОБА_13 . Через деякий час він вийшов до коридору, до якого також вийшов ОСОБА_7 та сусідка ОСОБА_9 . На обличчі ОСОБА_14 було видно гематоми на лобі та скронях. Зі слів ОСОБА_7 , зазначені тілесні ушкодження йому спричинила обвинувачена.

Показання свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 узгоджуються між собою, а тому вважати показання цих свідків такими, що не відповідають дійсності, не має, оскільки апелянт не навела вагомих доводів з цього приводу.

Наведені показання потерпілого ОСОБА_7 також підтверджуються висновком судово-медичної експертизи № 512 від 08 вересня 2017 року, згідно якому у ОСОБА_7 мали місце струс головного мозку з гематомою та саднами в ділянці лоба, скроневої ділянки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупого, тупих предмета, предметів до звернення в лікарню, куди ОСОБА_7 звернувся 04.05.2016 року, та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 47-48).

Підстави вважати висновки експертизи такими, що не відповідають дійсності, немає, оскільки як вбачається з мотивувальної частини зазначеного висновку експерта, в його основу покладені дані медичної картки ОСОБА_7 . Крім того, в судовому засіданні допитаний експерт ОСОБА_15 , який в суді, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, підтвердив висновки експертизи. Та обставина, що у висновку експертизи зазначений попередній адрес проживання ОСОБА_7 не є підставою для визнання цього висновку неналежним та недопустимим доказом, на що вказує апелянт.

Пояснення потерпілого ОСОБА_7 про спосіб заподіяння йому тілесних ушкоджень дружиною, їх характер, узгоджуються з даними, що містяться у висновку судово-медичної експертизи, згідно якій виявлені у потерпілого тілесні ушкодження виникли при обставинах, зазначених ОСОБА_7 .

З наданих під час апеляційного розгляду пояснень обвинуваченої ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_7 слідує, що вони мають двох малолітніх дітей, що станом на 01.05.2016 року вони фактично припинили шлюбні відносини, мали неприязні стосунки. Зазначені пояснення узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які в суді пояснили, що 01.05.2016 року чули, що в квартирі подружжя ОСОБА_12 відбувався скандал, і що саме після цього скандалу ОСОБА_7 вийшов у коридор з явними ознаками побиття, і що за поясненнями останнього, тілесні ушкодження йому спричинила саме ОСОБА_8 .

Хоча апелянт зазначає про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, але вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апелянта, колегія суддів вважає, що судом фактичні обставини встановлені на підставі доказів, покладених в основу вироку, яким надана належна оцінка.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає правильними висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Її дії кваліфіковані за ч.2 ст. 125 КК України.
Судом не допущені будь-які порушення норм матеріального чи процесуального права, про що зазначили апелянти, а висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування вироку, про що просить апелянт.

Керуючись ст. ст. 404, 407,424,425, 532 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_5 залишити без задоволення, а вирок Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 31 жовтня 2017 року у відношенні ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3