Справа № 466/5368/18
У Х В А Л А

21 серпня 2018 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ЛВК № 30 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові в режимі відеоконференс зв`язку заяву засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо-спеціальною освітою, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_6 10.02.2016 року засуджений Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ст. 186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі із зарахуванням у строк покарання на підставі статті 72 КК України, період попереднього ув`язнення з 17.09.2015 року по 10.02.2016 року з розрахунку день за два. Початок терміну покарання 17 вересня 2016 року, кінець терміну покарання - 27 грудня 2019 року.

В судовому засіданні прокурор заперечив відносно задоволення заяви засудженого, посилаючись на те, що згідно представлених суду характеризуючи даних засуджений ОСОБА_6 не став на шлях виправлення.

Представник ЛВК № 30 ОСОБА_7 відносно задоволення заяви заперечила.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні просив заяву задовольнити, зазначив, що став на шлях виправлення, сумлінно працював та мав заохочення.

Заслухавши в судовому засіданні в режимі відеоконференції пояснення засудженого, який заяву підтримав, пояснення представника адміністрації ЛВК № 30, висновок прокурора, який заперечив щодо клопотання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 82 ч. 3 КК України заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Судом встановлено, що засуджений до Личаківської виправної колонії (№ 30) прибув 06.12.2017 року, по прибуттю в установу був працевлаштований. За час перебування в установах відбування покарань щодо засудженого застосовувалось шість стягнення щодо порушення вимог режиму утримання. Адміністрацією установ заохочувався п`ять разів.

Згідно представлених документів суду, встановлено, що у ОСОБА_6 четверта судимість, після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та вчинив новий тяжкий, за який відбуває покарання у Личаківській виправній колонії № 30.

Адміністрацією ЛВК № 30 - 10.05.2018 року засудженому було відмовлено у застосуванні заохочувальної пільгової норми передбаченої ст. 81 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.

Наявність у засудженого за весь термін відбування покарання п`яти заохочень, на думку суду не свідчать про те, що він довів своє виправлення, оскільки належне виконання засудженим законних вимог представників адміністрації виправної колонії під час відбуття покарання, його належна поведінка є для нього обов`язком впродовж всього строку відбування покарання.

Суд вважає, що засудженим не надано достатніх доказів того, що він сумлінним ставленням до праці засвідчив успішність процесу виправлення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 82 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про заміну не відбутої частини покарання більш м`яким відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її проголошення прокурор, представник адміністрації мають право подати апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд міста Львова, засуджений з моменту отримання ухвали.

Суддя ОСОБА_1