Справа № 521/1335/18
Пр-ня по справі № 1кп/521/524/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 квітня 2018 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Цюрупинськ Херсонської області, громадянки України, яка має середню спеціальну освіту, не працюючої, одруженої, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої, у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 16.08.2017 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння зайшла до пункту прийому вторинних речовин, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Болгарська, 61 з метою забрати свою дитину ОСОБА_5 , 2014 року народження додому. Перебуваючи у вказаному пункті ОСОБА_6 вчинила сварку із ОСОБА_7 яка працює у вказаному пункті.

У подальшому ОСОБА_4 самостійно залишила свій мобільний телефон марки «MEIZU M 3 NOTE» з сім-картами операторів «Лайф» № НОМЕР_1 та «Київстар» № НОМЕР_2 у пункті прийому вторинних речовин та направилась додому разом із своєю дитиною. Наступного дня ОСОБА_4 , діючи умисно, 17.08.2017 року о 10 годині 57 хвилин, в приміщенні чергової частини Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП України в Одеській області, розташованої за адресою м. Одеса, вул. Мечнікова, 53, подала протокол заяву про скоєння по відношенню до неї кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, будучи при цьому належним чином попереджена про кримінальну відповідальність відповідно до ст. 383 КК України, в якому поставила свої підписи про достовірність викладених нею фактів про вчинення злочину, в якому повідомлялось, що відносно неї було скоєно грабіж поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто тяжкого злочину.

17.08.2017 року за вказаною заявою ОСОБА_4 , СВ Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області данні були внесені до ЄРДР за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України за № 0001951 від 17.08.2017 року.

Під час проведення досудового розслідування заява про вчинення відносно ОСОБА_4 тяжкого злочину була повністю спростована на підставі зібраних доказів та встановлено, що відносно ОСОБА_4 будь-яких злочинів не вчинялось.

Крім того, 17.08.2017 року о 10 годині 57 хвилин, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний намір, діючи умисно, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України, за завідомо неправдиві показання, в ході допиту в якості потерпілого, в приміщенні Хмельницького ВП Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області по вул. Мечникова, 53 в м. Одесі, надала слідчому завідомо неправдиві показання про те, що 16.08.2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, невстановлена особа, знаходячись на дитячому майданчику біля будинку № 72 по вул. Болгарській в м. Одесі із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилося в нанесенні удару по голові, відкрито викрала її мобільний телефон марки «MEIZU M 3 NOTE» з сім-картами операторів «Лайф» № НОМЕР_1 та «Київстар» № НОМЕР_2 , чим спричинила матеріальну шкоду на суму 4200 гривень.

Однак під час проведення досудового розслідування покази ОСОБА_4 щодо вчинення відносно неї тяжкого злочину були повністю спростовані на підставі зібраних доказів та встановлено, що відносно ОСОБА_4 будь-яких злочинів не вчинялось.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих їй злочинах визнала повністю та показала, що дійсно 16.08.2017 року приблизно о 16 годині вона зайшла до пункту прийому вторинних речовин куди забігла її дитина. У вказаному приміщенні у неї виник конфлікт з ОСОБА_7 . Вона дійсно залишила свій мобільний телефон у вказаному приміщенні. Після конфлікту, на наступний день вона звернулась до відділку поліції із заявою про злочин вчинений гр. ОСОБА_7 , якого в дійсності вона не вчиняла. Покази щодо вчинення злочину вона особисто надала слідчому. Про кримінальну відповідальність за неправдиве повідомлення про вчинення злочину та за неправдиве показання вона попереджалась. В теперішній час вона у скоєному розкаюється, просить суд суворо її не наказувати, обіцяє нових злочинів не скоювати.

Окрім повного визнання своєї вини, винність обвинуваченої ОСОБА_4 в інкримінованих їй злочинах повністю доказана і підтверджується зібраними в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються і обмежено допитом обвинуваченої та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, характеризують особу обвинуваченої та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченою обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність її позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вона буде позбавлена права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 383 КК України, за кваліфікуючими ознаками: завідомо неправдиве повідомлення слідчому про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням особи в тяжкому злочині; та за ч. 2 ст. 384 КК України, за кваліфікуючими ознаками: завідомо неправдиве показання потерпілого, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винної, її вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчинених злочинів, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 є щире каяття, знаходження на утримані малолітньої дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також вчинення злочину вперше.

Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , та встановлюючи ступінь її вини у вказаних злочинах, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченої, а і її особистості, наскільки вона проявилася у злочинних діях, наскільки вона має нахили до скоєння правопорушень.

Даючи оцінку особистості обвинуваченої, судом встановлено, що ОСОБА_4 виховувалась без батьків. Має чотирьох сестер та одного брата. Одружена, має малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 . Раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась. В теперішній час не працює, оскільки займається вихованням дитини. Має середню спеціальну освіту. Таким чином відсутність належної освіти і належного виховання, на думку суду привели обвинувачену до скоєння вказаного злочину.

Суд вважає, що обставини встановлені під час судового розгляду свідчать, що ОСОБА_4 не є особою суспільно небезпечною.

Злочини вчинені обвинуваченою ОСОБА_4 є суспільно небезпечними, оскільки посягають на право власності особи. Однак, особа обвинуваченої, її поведінка під час розгляду провадження, на думку суду свідчать про можливість застосування до обвинуваченої не суворого покарання.

Тобто, враховуючи обставини які обтяжують та пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченій, в межах санкції статті, однак зв`язане з обмеженням волі.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що її виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді обмеження волі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України,

СУД, -
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 , винною у скоєні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України та призначити їй покарання:

за ч. 2 ст. 383 КК України, у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 2 ст. 384 КК України, у вигляді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 70 КК України визначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України:

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання обвинуваченій з іспитовим строком обчислювати після набрання законної сили вироком суду.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

С У Д Д Я: ОСОБА_1