Справа № 520/9011/17
Провадження № 1-кп/520/257/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.05.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження №0002061 від 02.06.2017 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Десантне, Кілійського району Одеської області, громадянина України, українця, не одруженого, з вищою освітою, не працювавшого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.06.2017 року в період часу з 20 годин до 23 годин ОСОБА_6 , знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою помсти за образливі висловлювання в його бік, почав умисно наносити руками, ногами та дерев`яними палками, які він взяв в коридорі вказаної квартири, потерпілій ОСОБА_7 численні удари в область голови, грудної клітки, живота, сідниць, верхніх та нижніх кінцівок, чим умисно спричинив потерпілій згідно висновку експерта № 617-1867/2017 від 05.07.2017 року, тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобової ділянки голови зліва з крововиливом в м`яких тканинах голови, яке не було небезпечним для життя, при звичайному своєму перебігу викликає короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше шести днів, але не більше ніж три тижні (21 день) і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 р.) має ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; поєднаної травми тулуба, сідниць, верхніх і нижніх кінцівок, а саме множинних синців і саден грудної клітки, живота, сідниць, верхніх та нижніх кінцівок з великовогнищевими крововиливами в м`яких тканинах верхніх кінцівок, великовогнищевими крововиливами і розміжченням підшкірно-жирової клітковини та м`язових тканин правої та лівої сідниць і стегон, які ускладнилися розвитком шоку, оцінюються в комплексі, були небезпечними для життя і згідно з п. 2.1.1 (а), 2.1.3 (о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 р.) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 померла на місці вчинення кримінального правопорушення, а безпосередньою причиною смерті, став шок.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК України умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілої.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_6 вину у скоєнні злочину не визнав і пояснив суду, що з потерпілою ОСОБА_7 він проживав однією сім`єю з 01.05.2017 року. Потерпіла зловживала спиртними напоями.

01.06.2017 року ОСОБА_7 вийшла з квартири і пішла до сусідів. Через деякий час йому зателефонувала сусідка ОСОБА_8 і попросила забрати потерпілу. Коли він забирав потерпілу з квартири сусідів, потерпіла не могла самостійно рухатись, оскільки перебувала у стані сильного алкогольного сп`яніння. При виході з ліфту двері ліфта вдарили потерпілу. В період часу з 17 до 22 годин він знаходився у приміщенні квартири вдвох з потерпілою, вона нікуди не виходила з квартири і він також нікуди не виходив, інші особи до квартири ва цей період часу не приходили. В квартирі потерпіла лягла на підлогу. Коли вона лежала він побачив, що у неї на голові кров, він витер кров з голови потерпілої, вона заснула і спала на підлозі. Він також ліг спати. Близько 22 годин він прокинувся і побачив, що потерпіла лежить без ознак життя, тому він викликав швидку медичну допомогу. Лікар встановив, що потерпіла померла і викликали поліцію. Він бачив всі тілесні ушкодження у потерпілої, однак він не знає де і коли були спричинені встановлені у потерпілої тілесні ушкодження.

Просить суд суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_7 була її донькою. Вона з донькою і онуком переїхали в Україну з Казахстану. Донька проживала за адресою: АДРЕСА_2 , її онуку було 24 роки, але він раптово помер за 5 місяців до смерті її доньки.

Спочатку ОСОБА_6 проживав із сусідкою ОСОБА_9 з 8-го поверху. Потім між ним і ОСОБА_9 був конфлікт і бійка із застосуванням ножа, після чого ОСОБА_6 перейшов проживати у квартиру до її доньки.

Вона особисто в перший раз побачила ОСОБА_6 1 травня 2017 року і відразу зрозуміла, що він зловживає спиртними напоями. ОСОБА_6 не хотів щоб вона приходила до них у квартиру, висловлювався на її адресу нецензурно, погрожував їй, говорив, що працював раніше в міліції і посадить її у тюрму. Він аж трусився від злості.

ОСОБА_6 не давав їй можливості спілкуватися з донькою. В неї були ключі від квартири доньки, але коли вона прийшла до квартири, ОСОБА_6 забив дошкою двері, щоб вона не могла зайти та поговорити з донькою.

Зі слів її доньки ОСОБА_7 їй відомо, що ОСОБА_6 постійно з нею сварився, він її ображав, був дуже нервовий, постійно вимагав у неї гроші на спиртне. Вона особисто не хотіла, щоб її донька проживала з ОСОБА_6 , але не хотіла їй заважати.

Також робітник, який робив ремонт у квартирі доньки їй також говорив, що вони між собою сваряться, ОСОБА_6 вимагає від доньки гроші на алкоголь.

Вона вважає, що ОСОБА_6 має відповідати за умисне вбивство її доньки, а не за спричинення тяжких тілесних ушкоджень, від яких вона померла. Просить суд призначити ОСОБА_6 покарання у виді 10 років позбавлення волі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що він проживав у квартирі потерпілої ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , орендував у неї кімнату. Через місяць, після того, як він оселився у квартирі потерпілої, вона познайомила його з ОСОБА_6 , з яким вона почала разом проживати і разом вживати спиртні напої. Крім нього, ОСОБА_6 і потерпілої ОСОБА_7 у квартирі ніхто не проживав.

01.06.2017 року він бачив потерпілу в період часу близько між 11 годин 20 хвилин та 11 годин 30 хвилин, тілесних ушкоджень на неї не було. Потім він пішов на роботу і до вечора додому не повертався. Ввечері, коли він повернувся додому, у кімнаті, де проживали ОСОБА_6 , з ОСОБА_7 було тихо. Близько 23 годин вечора він вийшов на кухню, куди прибіг обвинувачений і сказав йому, що не може розбудити потерпілу, у зв`язку з чим обвинувачений викликав швидку медичну допомогу.

Коли приїхали лікарі, вони зафіксували смерть потерпілої близько 23 годин 30 хвилин і викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає в тому ж будинку, в якому проживала ОСОБА_7 . За день до смерті потерпілої близько 4 годин ранку потерпіла ОСОБА_7 їй зателефонувала і повідомила, що вона нервує, що її чоловік ОСОБА_6 прийшов з роботи напідпитку і вона теж хоче випити спиртного. Їх розмова на цьому закінчилась. Через деякий час вона подзвонила потерпілій і попросилася зайти до неї помити голову. Коли вона прийшла до потерпілої, то побачила, що вона вживає горілку. Потім вона повернулась до себе додому. Ще через деякий час потерпіла прийшла до неї додому, була у нетверезому стані, тілесних ушкоджень на ній не було. У неї вдома знаходився ОСОБА_12 , також заходив ОСОБА_13 , який відразу пішов.

Потерпіла була у стані алкогольного сп`яніння, почала засинати сидячі. Вона просила потерпілу, щоб вона пішла до себе додому, але потерпіла не реагувала. Вона подзвонила обвинуваченому ОСОБА_6 , щоб він забрав потерпілу додому. ОСОБА_6 вивів потерпілу з квартири, їй було важко йти, біля ліфту потерпіла впала. Потім вони викликали ліфт, завели потерпілу у ліфт і ОСОБА_6 з потерпілою поїхали до себе додому.

Після чого, приблизно через 2 години їй подзвонив ОСОБА_6 і повідомив, що потерпіла померла. Вона з ОСОБА_12 піднялись до квартири потерпілої, в якій вже знаходились лікарі та поліція, потерпіла лежала на полу, на її тілі були трупні плями.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що 1 червня 2017 року в денний час він заходив до квартири сусідки ОСОБА_11 , потім до ОСОБА_11 прийшла потерпіла ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень на неї не було. Через декілька хвилин він пішов. Вночі приїхала поліція і йому стало відомо, що ОСОБА_7 вбили.

Свідок ОСОБА_12 пояснив, що про обставини події йому нічого невідомо.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини та його захисні версії, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, у вчиненні злочину, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, тобто в спричиненні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої, підтверджується, крім показань потерпілої і свідків, усією сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів:

-Витягом з ЄРДР від 02.06.2017 року;

-Повідомленням про виклик служби «102», з якого вбачається, що 01.06.2017 року в 22 години 58 хвилин, лікар бригади Швидкої допомоги повідомив про факт смерті ОСОБА_7 , на трупі якої є тілесні ушкодження.

-Протоколом огляду місця події від 01.06.2017 року з фото таблицями, проведений в період часу з 23 годин 20 хвилин 01.06.2017 року до 02 годин 50 хвилин 02.06.2017 року слідчим в присутності понятих, з участю спеціаліста-криміналіста ОСОБА_14 та лікарем СМЕ ОСОБА_15 , з якого вбачається, що при огляді квартири АДРЕСА_4 в коридорі на поверхні шафи і підлозі виявлені плями бурого кольору, фрагмент палки, деревні тріски. У спальній кімнаті на підлозі між ліжко і кріслом виявлений труп потерпілої ОСОБА_7 з множинними тілесними ушкодженнями і трупними плямами. З даного протоколу огляду вбачається, що при огляді трупа потерпілої лікарем СМЕ ОСОБА_15 зафіксовані множинні синці і садна грудної клітки, живота, сідниць, верхніх та нижніх кінцівок з крововиливами.

З місця події вилучені особисті речі потерпілої, 8 дерев`яних палок, пляшки з під горілки, змиви бурого кольору;

-Протоколом огляду предмету від 07.06.2017 року та відеозаписом, відтвореним у судовому засіданні, з якого вбачається, що відеозаписом з камери зовнішнього спостереження, розташованої в парадній буд. АДРЕСА_5 зафіксовано, що 01.06.2017 року в 15 годин 19 хвилин до квартири АДРЕСА_6 , з якої вийшла свідок ОСОБА_11 , по сходам спускається ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_11 зі своєї квартири виводить за руку потерпілу ОСОБА_7 , яка знаходячись на колінах, повзе у напрямку ліфту. ОСОБА_11 викликає ліфт. ОСОБА_6 , штовхаючи потерпілу, тягне до ліфту, де потерпіла падає на підлогу, ОСОБА_6 підіймає її, садить на підлогу у ліфті, після чого двері зачиняються.

З даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_7 покинула квартиру ОСОБА_11 з явними ознаками сильного алкогольного сп`яніння, що візуально видно з відеозапису по діях ОСОБА_7 , яка фізично не в змозі самостійно пересуватись у вертикальному положенні, стоячи на ногах, тому фактично повзе на колінах до ліфту. Даний відеозапис підтверджує покази у судовому засіданні свідка ОСОБА_11 про те, що ОСОБА_7 покинула її квартиру і поїхала на ліфті до своєї квартири у супроводі тільки ОСОБА_6 . Інших осіб разом з ОСОБА_7 не було.

-Постановою від 07.06.2017 року про визнання диску відеозапису речовим доказом;

-Протоколом огляду предметів від 07.06.2017 року, вилучених з місця події;

-Постановою про визнання речових доказів від 07.06.2017 року;

-Висновком експерта № 617-1867/2017 від 05.07.2017 року, згідно якого на трупі ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобової ділянки голови зліва з крововиливом в м`яких тканинах голови, яке не було небезпечним для життя, при звичайному своєму перебігу викликає короткочасний розлад здоров`я тривалістю більше шести днів, але не більше ніж три тижні (21 день) і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 р.) має ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; поєднаної травми тулуба, сідниць, верхніх і нижніх кінцівок, а саме множинних синців і саден грудної клітки, живота, сідниць, верхніх та нижніх кінцівок з великовогнищевими крововиливами в м`яких тканинах верхніх кінцівок, великовогнищевими крововиливами і розміжченням підшкірно-жирової клітковини та м`язових тканин правої та лівої сідниць і стегон, які ускладнилися розвитком шоку, оцінюються в комплексі, були небезпечними для життя і згідно з п. 2.1.1 (а), 2.1.3 (о) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Київ, 1995 р.) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_7 . Безпосередньою причиною смерті, став шок. Смерть потерпілої ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу 20 годин 00 годин. Положення потерпілої ОСОБА_7 в момент заподіяння їй тілесних ушкоджень могло бути різним і в процесі заподіяння тілесних ушкоджень неодноразово змінуватись. Виходячи з локалізації, механізму спричинення та масивності всіх тілесних ушкоджень, спричинення вказаних тілесних ушкоджень самою ОСОБА_7 виключено. При дослідженні трупа ОСОБА_7 у крові потерпілої виявлений етиловий спирт у концентрації 4,37 %, що відповідає важкому ступеню алкогольного сп`яніння;

-Висновком судово-медичної експертизи №333 від 05.07.2017 року одягу ОСОБА_7 від 05.07.2017 року, згідно якого на одязі потерпілої ОСОБА_7 виявлені плями, схожі на кров.

-Висновком експерта №336 від 05.07.2017 року одягу ОСОБА_6 , згідно якого на тільнику ОСОБА_6 виявлені дві ділянки з накладаннями речовини, схожої на кров;

-Висновком експерта №335 від 06.07.2017 року з фототаблицями, згідно якого при дослідженні 8 палок (циліндрів), вилучених з місця події, встановлено, що на дерев`яних палках (циліндрах) під №№4, 6, 7, 8 виявлені плями, бризки та мазки речовини, схожої на кров. На циліндрах №4 і №6 накладання буро-коричневого кольору, схожих на кров, характерні для нанесення ударів даними предметами. На циліндрах №4 і №6 накладання буро-коричневого кольору, схожих на кров, характерні. На циліндрах №7 і №8 накладання буро-коричневого кольору, схожих на кров, характерні для динамічного контактування з поверхнею, що забруднена даною речовиною.

-Висновком експерта №589 від 27.07.2017 року, згідно якого на досліджених сорочці і штанах потерпілої ОСОБА_7 , вилучених з місця події, виявлена кров ОСОБА_7 . На передній поверхні, правій половині лицевої сторони сорочки ОСОБА_7 (об`єкт №3) виявлено змішення крові потерпілої ОСОБА_7 з кров`ю обвинуваченого ОСОБА_6 ;

-Висновком експерта №595 від 27.07.2017 року на тампонах зі змивами восьми фрагментів дерев`яних палок, вилучених при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 виявлена кров людини, а саме на змивах з підлоги біля шафи, з дзеркала шафи, а також на 8 -ми палках, в тому числі на фрагменті дерев`яної палки зі значним сколом, вилучених у квартирі виявлена кров потерпілої ОСОБА_7 ; на двох дерев`яних палках №4 та №8 виявлена кров ОСОБА_6 у якості домішки до крові потерпілої ОСОБА_7 ;

-Висновком комплексної комісійної судової психолого-психіатричної експертизи №293 від 06.07.2017 року, згідно якого ОСОБА_6 на період скоєння кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, на хронічний психічний розлад, недоумство не страждав, у тимчасовому хворобливому стані психічної діяльності не перебував. Виявляв психічні порушення у вигляді «Розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності з неповною ремісією». Однак вказані у ОСОБА_6 психічні порушення алкогольного ґенезу за ступенем своєї вираженості не позбавляли його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період часу, який відноситься до скоєння кримінального правопорушення, ОСОБА_6 міг знаходитись в стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння. Однак, його дії не були обумовлені будь-якими розладами психотичного рівня, якісно та кількісно порушеною свідомістю, тому він був здатен повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними.

ОСОБА_6 також не страждає на хронічний психічний розлад, недоумство. Виявляє психічні порушення у вигляді «Розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності. На даний час утримання, але в умовах, що виключають вживання». Здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь у судовому розгляді. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно протоколу №000503 від 02.06.2017 року медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння вбачається, що ОСОБА_6 тверезий.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається, що ОСОБА_6 02.06.2017 року затриманий безпосередньо після вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що досліджені судом докази, які є належними, достовірними, допустимими і достатніми, в їх сукупності підтверджують вину ОСОБА_6 у скоєнні злочину.

Суд критично ставиться до стверджень обвинуваченого про те, що він не спричиняв потерпілій тілесні ушкодження, в результаті яких наступила смерть потерпілої, оскільки такі доводи судом перевірені в ході судового розгляду, не знайшли свого підтвердження, які повністю спростовані дослідженими судом доказами, тому суд розцінює таку позицію обвинуваченого як спробу уникнути відповідальності за вчинений ним злочин.

Крім того, доводи сторони захисту про те, що висновок судово-медичної експертизи №617-1867/2017 від 05.07.2017 року викликають сумніви, судом перевірені і не знайшли свого підтвердження. Зазначена судова-медична експертиза проведена кваліфікованими експертами із дотриманням норм КПК України та висновок вказаної експертизи не викликає сумнівів у суду.

Судом встановлено, що в період скоєння злочину ОСОБА_6 відносно потерпілої ОСОБА_7 в приміщенні квартири, тобто на місці події, крім потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 , інших осіб не було.

Висновком експерта № 617-1867/2017 від 05.07.2017 року встановлено, що смерть потерпілої ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в період часу 20 годин 00 годин, тобто смерть наступила в період часу знаходження у приміщенні квартири тільки обвинуваченого і потерпілої.

Працівниками поліції, які прибули на місце скоєння злочину було встановлено, що в приміщенні квартири знаходився обвинувачений, а також був виявлений труп потерпілої з множинними тілесними ушкодженнями.

З досліджених судом доказів вбачається, що при огляді місця події за адресою: АДРЕСА_2 слідчим в присутності понятих, були встановлені багаточисельні сліди скоєння злочину, а саме: знаряддя злочину, виявлені плями бурого кольору, фрагмент палки, деревні тріски. У спальній кімнаті на підлозі між ліжком і кріслом виявлений труп потерпілої ОСОБА_7 з множинними тілесними ушкодженнями і трупними плямами.

Висновком експерта № 617-1867/2017 від 05.07.2017 року, враховуючи локалізацію, механізм спричинення та масивність всіх тілесних ушкоджень, виключено спричинення вказаних тілесних ушкоджень самою ОСОБА_7 . Також вказаним висновком експерта встановлено, що потерпіла ОСОБА_7 перебувала у важкому ступеню алкогольного сп`яніння, тобто потерпіла знаходилась фактично у безпорадному стані.

Викладені обставини свідчать про те, що дії ОСОБА_6 відносно потерпілої були умисними, удари наносились в тому числі дерев`яними палками, а також дії обвинуваченого були триваючими.

В такій ситуації обвинувачений усвідомлював та розумів наслідки від своїх протиправних умисних дій щодо потерпілої, а саме обвинувачений бачив та розумів, що від умисних його дій завданих ним та отриманих від його дій потерпілою тілесних ушкоджень, що потерпіла знаходилася у безпорадному стані.

Фактично з вини обвинуваченого виникла наявна загроза життю потерпілої обвинувачений не прийняв ніяких заходів з метою надати потерпілій швидку медичну допомогу, для того щоб спасти її життя.

При таких встановлених судом обставинах, суд вважає, що зазначена поведінка обвинуваченого характеризує його та характеризує його відношення до скоєного ним умисного злочину.

У зв`язку з чим, з урахуванням встановлених судом обставин суд вважає, що такі дії обвинуваченого свідчать про те, що обвинувачений, бажав і свідомо допускав настання смерті потерпілої і діяв обвинувачений з прямим умислом.

В діях обвинуваченого судом встановлений причинний зв`язок між умисними його діями і наслідками, які наступили від його умисних дій, тобто смерть потерпілої ОСОБА_7 та характер і локалізацію встановлених тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою, що є закономірним результатом умисного протиправного діяння обвинуваченого, а не третіх осіб або будь-яких зовнішніх факторів.

Згідно ст.24 КК України злочин визнається скоєним умисно, якщо особа, яка його скоїла, усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, а також коли особа передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча і не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Згідно ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Виходячи із сукупності всіх встановлених обставин події,, суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що по справі надано суду достатньо доказів у вчиненні обвинуваченим злочину за ч.2 ст.121 КК України.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч.2 ст.121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисні тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілої.

Суд не вбачає правових підстав для визнання поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 такою, що свідчить про його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Встановлене в судовому засідання ставлення обвинуваченого до свого діяння не свідчить про його щире каяття.

Також враховуючи спосіб скоєння злочину, поведінку обвинуваченого під час скоєння злочину, після скоєння злочину і під час розгляду справи судом, суд приходить до висновку, що обвинувачений характеризується жорстокістю, суд вважає обвинуваченого схильним до скоєння тяжких злочинів і особою, яка має високий рівень небезпеки для суспільства.

Частиною 1 статті 3 Конституції України встановлено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Конституції України, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави захищати життя людини.

Відповідно до абзацу 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про посилення судового захисту прав та свобод людини і громадян» №7 від 30.05.1997 року, суди як органи державної влади зобов`язані своєчасно й дієво захищати ці права та свободи шляхом розгляду цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення.

Статтею 2 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учиненою у Римі 4 листопада 1950 року (ратифікована Україною Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, дата набрання чинності для України 11.09.1997 року) встановлено, що право кожного на життя охороняється законом.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» №2 від 07.02.2003 року, звернуто увагу судів на необхідність суворого додержання вимог законодавства, що передбачає відповідальність за злочини проти життя та здоров`я особи.

В той же час, у відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів, а згідно п.3 зазначеного Пленуму Верховного суду України, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину , суди повинні виходити з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив ,мета, спосіб, стадія вчинення кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо.)

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що обставин, які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлено.

Обставин, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину проти життя та здоров`я особи, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, характер умисного злочину, наслідки вчинення злочину, особу обвинуваченого, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений скоїв умисний злочин, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства, та вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 статті 121 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_6 необхідно зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 02.06.2017 року до 20.06.2017 року на підставі Постанови Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 01.03.2018 року у справі № 759/19973/15 к, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.373, ст.374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

Міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з моменту його затримання, тобто з 02.06.2017 року.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України в строк покарання ОСОБА_6 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 02.06.2017 року до 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

Речові докази: диск відеозапису зберігати у матеріалах справи; особисті речі потерпілої ОСОБА_7 передати потерпілій ОСОБА_5 , Особисті речі ОСОБА_6 передати ОСОБА_6 , змиви на ватних тампонах та 8 дерев`яних палок знищити.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1