Єдиний унікальний номер 205/3526/18
Єдиний унікальний № 205/3526/18
Провадження №1-кс/205/592/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 травня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , розглянувши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, не працюючого,

не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має,

зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах,-

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, в якому слідчий посилався на необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001238 від 22.05.2018 року.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.05.2018 року приблизно о 01.10 год., більш точний час встановити в ході проведення досудового розслідування не вдалось можливим, ОСОБА_6 знаходився у приміщенні кухні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник конфлікт з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В ході конфлікту у ОСОБА_6 раптово виник злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень за допомогою ножа. Побачивши кухонний ніж, який стояв у підставці на столі кухні, ОСОБА_6 визначив його засобом вчинення злочину, та з метою реалізації свого злочинного умислу, узяв його з набору та спрямував разом із ОСОБА_7 на подвір`я домоволодіння, де між ними продовжився словесний конфлікт. В ході конфлікту, знаходячись на подвір`ї домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , приблизно о 01.10 год., більш точний час встановити в ході проведення досудового розслідування не вдалось можливим, ОСОБА_6 , реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, утримуючи в своїй правій руці кухонний ніж спричинив ОСОБА_7 один удар даним ножом в область черевної порожнини зліва. ОСОБА_7 , реагуючи на гострий біль взяв лопату, що знаходилась на подвір`ї поруч, якою вдарив ОСОБА_6 , в результаті чого останній впустив ніж на землю та втративши рівновагу сам впав поряд. ОСОБА_6 одразу після падіння підвівся та підняв з землі кухонний ніж, після чого продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, спричинив ще один удар ножем ОСОБА_7 в область черевної порожнини зліва. Після вчинення суспільно небезпечних дій, ОСОБА_6 з місця кримінального правопорушення зник. Своїми злочинними діями ОСОБА_6 згідно довідки виданої КО «Швидкої медичної допомоги» від 22.05.2018 заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді подвійного проникаючого поранення передньої черевної стінки зліва. Вказані тілесні ушкодження відповідно до підпунктів й), к) пункту 2.1.3. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ознаками ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання і просили його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, вказаними у клопотанні, заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання та наглядового провадження, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Із матеріалів наглядового провадження вбачається, що підозрюваному ОСОБА_6 інкриміновано скоєння тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 121 КК України, та карається позбавленням волі на строк до 8 років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, та перебуваючи на свободі може вчинити інші злочини, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу, свідків та експертів у кримінальному провадженні.

Крім того, оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_6 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до 8 років позбавлення волі, враховуючи, що ОСОБА_6 офіційно не працює, не одружений, дітей на утриманні не має, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, усі зазначені обставини, дають обґрунтовані підстави вважати недоцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки це не зможе забезпечити недопущення ризиків для даного кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а також, з урахуванням того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, слідчий суддя вважає доцільним не визначати розмір застави у кримінальному провадженні для забезпечення виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24:00 год. 16 липня 2018 року включно.
Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1