Справа № 558/205/18
номер провадження 1-кп/558/36/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2018 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі: судді одноособово ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000021 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх чи непрацездатних осіб не має, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: державний обвинувач ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 приблизно в березні 2017 року у вечірню пору доби (точної дати та часу не встановлено), перебував у господарстві ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де, за згодою, з власницею господарства ОСОБА_6 виконував господарські роботи, з метою отримання у подальшому винагороди за виконану роботу. В цей час, біля господарської будівлі ОСОБА_3 побачив велосипед з рамою відкритого типу марки «Україна» зеленого кольору, що належав ОСОБА_6 . Саме в цей момент у нього виник корисливий умисел на незаконне привласнення вказаного велосипеда.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 знаходиться у житловому будинку, впевнившись, що його дії не будуть помічені іншими сторонніми особами, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення за рахунок чужого майна, шляхом вільного доступу, з-під господарської будівлі (піднавіса), умисно, таємно, взяв зазначений велосипед, вивів його за межі господарства ОСОБА_6 та перевіз до місця свого проживання, а саме до будинку АДРЕСА_1 , тобто привласнив чуже майно та розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 850,00 гривень.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Зазначену кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає вірною.

Будучи допитаним в ході судового розгляду в якості обвинуваченого, ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав та дав показання про те, що в той день він допомагав ОСОБА_6 по господарству та йому потрібні були гроші заплатити за електроенергію. В господарстві ОСОБА_6 , під навісом, що розташований біля хліва, він побачив велосипед зеленого кольору з відкритою рамою, який вирішив забрати собі. Велосипед завів до свого господарства, там його відремонтував та пізніше продав ОСОБА_7 , але ОСОБА_8 йому гроші за велосипед не заплатив. Коли брав велосипед, то ОСОБА_6 була в будинку та його ніхто не бачив.

Він домовився з потерпілою ОСОБА_6 , що завдану їй шкоду відшкодує, шляхом виконання робіт по господарству.

У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила справу розглянути без її участі.

Крім визнання ОСОБА_3 винуватості у вчиненні злочину, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, підтверджується протоколом огляду місця події від 24 лютого 2018 року (а.п. 10-15) згідно якого встановлено, що крадіжку велосипеда з господарства ОСОБА_6 було вчинено за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно висновку експертного заключення з оцінки рухомого майна від 7 березня 2018 року (а.п. 35-41) середня ринкова вартість бувшого у використанні велосипеда марки «Україна» на момент вчинення злочину в технічно справному стані, з урахуванням фізичного та функціонального зносу, з урахуванням коефіцієнта індексу інфляції становила 850,00 гривень.

Дослідженим протоколом проведення слідчого експерименту від 14 березня 2018 року (а.п. 62-70) встановлено, що під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_3 відтворив обставини вчинення крадіжки велосипеда з господарства ОСОБА_6 , що були підтверджені показаннями обвинуваченого, наданими в судовому засіданні.

В судовому засіданні сторони судового провадження не ставили під сумнів достовірність досліджених доказів, не заявляли клопотань про виключення з числа доказів будь-якого з досліджених доказів.

За таких обставин, судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченого ОСОБА_3 доведено повністю, а дії кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна.

Відповідно до ст. 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Характеризуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він раніше не судимий, на "Д" обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває (а.п. 46-49).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , визначених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує пом`якшуючі покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин. Суд приймає до уваги також те, що обвинувачений повністю визнавши свою вину, щиро розкаявся та надав показання, як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні щодо обставин вчиненого, що свідчить про його небайдужість до наслідків, що настали, враховуючи висновок органу пробації відносно обвинуваченого (а.п. 38-41), а тому вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, на строк ближче до меншої межі, що встановлена Законом, а саме: на вісімдесят годин.
Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальних витрат на залучення експертів та речових доказів немає.
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченого не застосовувались.
Підстав для застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на час до набрання вироком законної сили, немає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 185 КК України, ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 80 (Вісімдесят) годин.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувати.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Демидівський районний суд Рівненської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1 .