Справа № 714/624/18
Провадження № 1-кп/714/82/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2018 р. Герцаївський районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді: ОСОБА_1

секретар: ОСОБА_2

з участю: прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Герцаївського районного суду Чернівецької області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості з Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області по кримінальному провадженню № 0000106 від 27.05.2018 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Опришени Глибоцького району Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, румуна за національністю, з неповною середньою освітою, одруженого, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , непрацюючого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 06.05.2018 року маючи мету пропонування неправомірної вигоди, домовився зустрітися із працівником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОСОБА_9 , нібито з метою повідомлення інформації, щодо забезпечення захисту державного кордону.
В подальшому, біля 21 години вечора 06.05.2018 року, перебуваючи поблизу перехрестя доріг Герца-Дяківці-Хряцька на території Герцаївського району Чернівецької області, ОСОБА_4 діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи, що ОСОБА_10 , який на час зустрічі був одягнений у форму військовослужбовця прикордонної служби, є працівником відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , відповідальним за здійснення захисту державного кордону від незаконного перетину, з метою схилення останнього до вчинення дій всупереч його службовим обов`язкам, та не будучи обізнаним про те, що ОСОБА_11 тимчасово виконує обов`язки начальника вказаного відділу прикордонної служби, висловив останньому пропозицію систематично надавати неправомірну вигоду в грошовому виразі, за вчинення дій зі сприяння останнім у безперешкодному незаконному вчиненні систематичного перетину Державного кордону України ОСОБА_4 , для перенесення через кордон підакцизних товарів - цигарок. Незважаючи на висловлену ОСОБА_12 відмову прийняти його пропозицію, ОСОБА_4 декілька разів наполегливо просив ОСОБА_12 погодитися та прийняти її, аж поки ОСОБА_11 не припинив розмову.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками ст.369 ч.1 КК України, як пропозиція неправомірної вигоди службовій особі за кваліфікуючими ознаками пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду, за вчинення чи не вчинення в інтересах того, хто пропонує, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

26 червня 2018 року між прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості відповідно до вимог ч.2 ст.468 КПК України та при вирішенні якої відповідно до вимог ст.470 КПК України враховані такі обставини, які пом`якшують покарання, а саме: визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння у розкритті даного злочину, шкода кримінальним правопорушенням не завдана, раніше в порядку ст.89 КК України не судимого. Обставин, що обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_4 не знайдено. Даний злочин не набув значного суспільного резонансу, суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду.

Відповідно до угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, кваліфікації дій за ст.369 ч.1 КК України та щодо узгодженого покарання за даною статтею у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн. та згоди сторін на його призначення, щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ч.2 ст.473 КПК України та щодо наслідків невиконання угоди, передбачених ст.476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні даного правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини, його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, із якими останній погодився в судовому засіданні.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.ст.473, 474 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Підозрюваний ОСОБА_4 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.

Також останній розуміє, що в разі невиконання ним угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та він також розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди, пояснивши, що при її укладенні були дотримані всі права обвинуваченого та відсутність тиску під час її укладання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, зокрема, прокурора, обвинуваченого та захисника, переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ст.369 ч.1 КК України є правильною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкі злочини, ніж ті, щодо яких передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості. Злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, та враховуючи щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння у розкритті злочину, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 ч.1 КК України.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, та роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 26 червня 2018 року між останнім та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні № 0000106 від 27.05.2018 року і узгоджену сторонами міру покарання за ст.369 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн., вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ч.2 ст.12 КК України є злочином середгньої тяжкості, та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та психіатра, має постійне зареєстроване місце проживання, має на утриманні троє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обставини, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння у розкритті злочину, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відсутністю потерпілих, заявленого цивільного позову та шкоди.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.122, 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 червня 2018 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Сторожинецької місцевої прокуратури Чернівецької області ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст.369 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 ( вісім тисяч п`ятсот ) грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст.476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом відповідно до ст.389-1 КК України.

Обмеження права оскарження даного вироку обвинуваченим визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суддя: