Справа № 308/4078/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 квітня 2018 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про самовідвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000144, -
ВСТАНОВИВ :
В моє провадження в порядку автоматичного розподілу справ надійшла заява слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду клопотання про тимчасовий доступ до документів в межах кримінального провадження №0000144.
Самовідвід обґрунтовано тим, що у нього на розгляді перебуває клопотання слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до документів, та згідно з долученого до клопотання витягу з ЄРДР, воно стосується внесення неправдивих відомостей до схематичної та текстової частини документації, при виготовленні технічної документації по встановленню меж земельної ділянки ДВНЗ «Ужгородський національний університет».
Оскільки він працює за сумісництвом на кафедрі юридичного факультету ДВНЗ «Ужгородський національний університет», де також працює його батько ОСОБА_5 , то його подальша участь у розгляді поданого клопотання про тимчасовий доступ до документів може викликати сумнів у сторін у неупередженості слідчого судді, тому головуючим заявлено самовідвід.

Дослідивши заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Положеннями ст. 75 КПК України визначено підстави відводу щодо слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні.

Статтею 75 КПК України передбачено, що однією з підстав коли слідчий суддя не може брати участь у кримінальному провадженні є наявність інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За змістом ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75, 76 КПК України слідчий суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 р. Європейський суд уточнив зміст поняття «неупереджений суд», зазначивши, що для того, щоб суди могли вселяти громадськості необхідну довіру, слід враховувати також і питання їх внутрішньої організації. Правова позиція Суду по цій справі полягає в тому, що суб`єктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, об`єктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше. Будь-який суддя, відносно неупередженості якого є законні сумніви, повинен вийти зі складу суду, який розглядає справу. Інакше підривається довіра, якою у демократичному суспільстві мають користуватися суди.

Беручи до уваги наведене, суд, з метою виключення всіх обставин, які можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді ОСОБА_3 при розгляді клопотання, приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 75, 80, 81 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 задовольнити.
Відвести слідчого суддю Ужгородського міськрайонного суду Закарпатській області ОСОБА_3 від розгляду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором ОСОБА_6 про тимчасовий доступ до документів.

Справу передати для визначення слідчого судді в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1