В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2018 Справа №607/1844/18

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000230 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Раштівці Гусятинського району Тернопільської області, громадянки України, із середньою спеціальною освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживаючої в АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Так, в обвинуваченої ОСОБА_3 , яка 13 січня 2018 року, перебуваючи на своєму тодішньому робочому місці, а саме продавця магазину «Імпос», що в м.Тернополі по вул.Бережанській, 47, де знайшла належну ОСОБА_5 банківську картку ПАТ «Креді Агріколь Банк» № НОМЕР_1 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів із рахунку вказаної банківської картки шляхом їх зняття, реалізовуючи який, вона тоді ж взявши дану банківську картку того ж дня, керуючись єдиним злочинним умислом, таємно, з корисливих мотивів проводила нею того ж дня у період з 09 год. 18 хв. по 11 год. 31 хв. у магазинах та аптеках розрахунки за товари, які придбавала, унаслідок чого у наведений спосіб незаконно заволоділа належними потерпілому ОСОБА_5 грошовими коштами на загальну суму 1 627, 86 грн., чим спричинила останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_3 своїми діями вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

22 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч.1 ст.185 КК України за встановлених у обвинувальному акті обставин, істотних для даного кримінального провадження, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинна понести ОСОБА_3 , а саме за ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.1 ст.468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.185 КК України, яке згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної 22 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

При цьому, речові докази у кримінальному провадженні, а саме СД-Р диск та 5 аркушів формату А4 із зображенням смс-повідомлень ПАТ «Креді Агріколь Банк», що знаходяться в матеріалах кримінального провадження слід залишити там же.

Керуючись наведеним, а також ст.ст. 314, 370, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити укладену 22 лютого 2018 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити їй за даним кримінальним правопорушенням узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. в дохід держави.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме СД-Р диск та 5 аркушів формату А4 із зображенням смс-повідомлень ПАТ «Креді Агріколь Банк», що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити там же.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1