УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 420 181 103 500 000 99 від 22.06.2018, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Хмельник Вінницької області, громадянка України, українка, з вищою освітою, начальник відділу безпеки середовища життєдіяльності управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, яка у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 клопотання старшого слідчого СУ ГУ НП у Київській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 .

На обґрунтування клопотання зазначено, що 03.07.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, відповідно до якої остання, обіймаючи посаду начальника відділу безпеки середовища життєдіяльності управління державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області, отримала від представника ТОВ «Компанія Ерго» неправомірну вигоду за сприяння в отриманні санітарного паспорта на право зберігання пестицидів та мінеральних добрив в складському приміщенні.

Слідчий вважає, що підозрювана може переховуватись від органу досудового слідства або суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановленні обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити з підстав, які зазначені у клопотанні.

Підозрювана та її захисник вважали висунуту ОСОБА_4 підозру необґрунтованою та зазначені стороною обвинувачення ризики відсутніми, оскільки ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, малолітню дитину на утриманні, тобто наміру переховуватись не має. Вважали, що належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, вивчивши надані суду матеріали, дійшов висновку про таке.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:
-чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;
-чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;
-чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» Європейський Суд наголосив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини»«обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування, що має місце у даному випадку, суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях підозрюваної ОСОБА_4 певних ознак інкримінованого злочину.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку зазначеного слідчим ризику переховування підозрюваної від органу досудового розслідування чи суду, слідчий суддя враховує, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Керуючись наведеним, слідчий суддя враховує дані про особу ОСОБА_4 , її соціальний статус, наявність у неї міцних соціальних зв`язків, малолітньої дитини на утриманні, репутацію.

Сукупність зазначених даних, відсутність у наданих стороною обвинувачення матеріалах підтвердження ймовірності вчинення з боку підозрюваної дій, спрямованих на умисне ухилення ОСОБА_4 від органу досудового розслідування або реальних намірів вдатися до таких дій приводить до висновку про відсутність вказаного вище ризику.

Крім того, малоймовірним є ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона раніше не судима, інкриміноване їй діяння вчинене у зв`язку з посадою, яку вона обіймала, тому мінімізація вказаного ризику можлива через відсторонення підозрюваної від посади, тобто без її ізоляції від суспільства.

Водночас, з огляду на те, що низка свідків можуть бути підлеглими ОСОБА_4 або залежними від неї по службі особами, тобто у певній мірі ці особи мають підкорятися розпорядженням підозрюваної або дослухатися до її рекомендацій, слідчий суддя вважає реально існуючим ризик того, що підозрювана може незаконно впливати на свідків у справі.

Також, не безпідставним є ризик знищення чи спотворення ОСОБА_4 речей та документів, що мають значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст. 194 КПК.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

Однак, прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної, що свідчить про необхідність вирішення питання про можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, який зможе забезпечити достатні гарантії виконання підозрюваною її процесуальних обов`язків.

Приймаючи до уваги наявність у підозрюваної постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, вік, відсутність судимостей, наявність малолітньої дитини на утриманні, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 менш суворий запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
У задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Київській області ОСОБА_6 відмовити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на неї такі обов`язки:

- не залишати приміщення квартири АДРЕСА_2 у період з 22.00 год. по 06.00 год. наступного дня;

- прибувати за першою вимогою до слідчого СУ ГУНП у Київській області, прокурора, слідчого судді, суду (в залежності від стадії кримінального провадження);

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на органи Національної поліції за місцем мешкання ОСОБА_4 .
Строк дії цієї ухвали встановити по 02 вересня 2018 року включно.

На ухвалу прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1