Справа №766/7296/18
н/п 1-кс/766/4845/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2018 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України, -

ВСТАНОВИВ:
Захисник скаржника адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із скаргою в якій просить визнати затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було оформлено через протокол затримання від 23.04.2018 року незаконним.

В обґрунтування скарги захисником скаржника зазначено, що в провадженні слідчого відділу Головного управління СБ України в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) знаходиться кримінальне провадження №000000, внесене до ЄРДР 15.02.2018 за фактом вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 111 КК України.

23.04.2018 ОСОБА_6 (Одновол) була затримана співробітниками ГУ СБУ в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищезазначеного злочину.

Захисник скаржника зазначає, що відповідно до протоколу затримання особи, підставою для затримання вказана підстава, яка передбачена п. 1 ч.І ст. 208 Кодексу, а саме: особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

На думку захисника скаржника, затримання ОСОБА_6 (Одновол) незаконним з наступних підстав: у протоколі затримання зазначено: « ОСОБА_6 застали безпосередньо під час вчинення триваючого злочину, що відповідно до п.1 ч.1 ст. 208 КПК України є підставою для її затримання». Зазначене не відповідає, як нормам матеріального права, оскільки зазначені начебто вчинені ОСОБА_7 дії не підпадають під ознаки так званого в теорії права триваючого злочину, вже не говорячи про вчинення нею інкримінованого злочину взагалі, оскільки така кваліфікація як триваючий злочин у чинному КК України взагалі відсутня, так і нормам процесуального права, оскільки відповідно до ст. 208 Кодексу, вчинення триваючого злочину не є підставою затримання. В протоколі затримання підозрюваного, в графі час, місце затримання, вказано, що ОСОБА_6 було затримано 23.04.2018 о 13:40, на території КПВВ «Чонгар» (розміщений на автомобільній дорозі Е105, поблизу адміністративної межі з тимчасово окупованою територією України (АР Крим), з боку Херсонської області. Проте, часом початку виконання процесуальної дії, зазначеної в протоколі вказано час 16:55, отже ОСОБА_6 фактично було затримано не о 16:55, як зазначено у протоколі, а о 13:40. Саме з цього часу ОСОБА_6 було позбавлено можливості вільно пересуватися, спілкуватися та звертатися за правовою допомогою, чим було порушено її конституційні права, зокрема право на свободу пересування, особисту недоторканість.

Посилаючись на порушення норм діючого Кримінального процесуального кодексу України та норм міжнародного права захисник скаржника просить скаргу задовольнити.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_6 та її захисники підтримали скаргу та просили її задовольнити з викладених в ній підстав.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги посилаючись на її необґрунтованість та зазначив, що особа була правомірно затримана у порядку ст. 208 КПК України. Крім того, на даний час слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області розглянуто та задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_6 .

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 23.04.2018 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території КПВВ « Чонгар» ( розміщеній на автомобільній дорозі Е 105, поблизу адміністративної межі з тимчасово окупованою територією України ( АР Крим) з боку Херсонської області, було затримано слідчим слідчого відділу Головного управління Служби безпеки України в АР Крим (з дислокацією в м. Херсон) ОСОБА_3 , на підставі ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадку якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення.

Згідно ч.2 ст. 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 206 незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе:

1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

2) неперевищення граничного строку тримання під вартою;

3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

При вирішені заявленої скарги слідчий суддя враховує, що підозрювану ОСОБА_6 23.04.2018 року було затримано на підставі ст. 208 КПК України, яка передбачає затримання особи без ухвали слідчого судді, суду лише у випадках: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України. Однак, незважаючи на посилання слідчого, щодо вчинення ОСОБА_6 продовжуваного кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує, що під час затримання відсутній безпосередній момент вчинення небезпечного діяння та правову кваліфікацію за якою підозрюється ОСОБА_6 , що у даному випадку не підпадає під ознаки ч. 1 ст. 208 КПК України, на підставі якої її було затримано. Крім того слідчим не доведено, що перебуваючи на неокупованій території України з 20.04.2018 року ОСОБА_6 продовжувала вчиняти будь які протиправні діяння, що не вказує про безпосередність затримання особи після вчинення кримінального правопорушення, відповідно посилання захисника ОСОБА_4 щодо перевірки законності затримання підозрюваної є виправданими, а її затримання є незаконним.

Враховуючи вищезазначене слідчий суддя вважає, що скарга захисника скаржника адвоката ОСОБА_4 є такою, що підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 206, 208 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :
Скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_6 на незаконне затримання в порядку ст. 206 КПК України задовольнити.

Визнати затримання підозрюваної ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 - незаконним.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошений в приміщенні суду 11.05.2018 р. о 12 год. 40 хв.

Слідчий суддяОСОБА_1