Справа № 451/2004/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/70/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2018 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на вирок Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 14 грудня 2017 року у кримінальному провадженні № 000077 від 26.12.2012 року, про обвинувачення ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сабанівка, Радехівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сабанівка, Радехівського району, Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,
потерпілого ОСОБА_10 ,

захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

встановила:

цим вироком обвинуваченого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_7 звільнено від призначеного покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, ОСОБА_8 звільнено від призначеного покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Цивільні позови ОСОБА_10 , ОСОБА_13 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_14 , ОСОБА_15 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - залишено без розгляду.

Згідно з вироком суду, 18 травня 2012 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 в групі з ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_2 в середині п`ятиповерхового будинку, а саме в коридорному приміщенні на сходовій площадці, на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_10 умисно наніс йому декілька ударів руками по різних ділянка тіла, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синця та крововиливу в ділянці правого ока, чотири синці на грудях та перелому тіла грудини, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та ухвалити свій вирок, яким обвинувачених виправдати.

В обґрунтування скарги захисник покликається на те, що у матеріалах провадження відсутній первинний вихідний знімок на підставі якого потерпілому було діагностовано перелом грудини із зміщенням відламків. У зв`язку з чим стороною захисту заявлялось клопотання про виклик та допит свідків ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , однак судом клопотання безпідставно відхилено. Зазначає, що лише при огляді первинного знімку можна встановити наявність чи відсутність перелому із зазначенням періоду його виникнення. У матеріалах провадження наявні суперечності у тому, хто саме з обвинувачених наносив удари в грудну клітку потерпілого. Покликається на те, що суд першої інстанції необґрунтовано визнав малолітніх дітей ОСОБА_14 та ОСОБА_15 потерпілими по даному кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідача, думку захисника та обвинувачених, які підтримали свою апеляційну скаргу, прокурора та потерпілих, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до обвинувального акту скерованого до суду про обвинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_10 .

Судовий розгляд зазначеного обвинувального акту проводився різним складом суду.

Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21.04.2016 року, постановленою суддею ОСОБА_18 задоволено клопотання ОСОБА_15 та визнано малолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_13 потерпілими у цьому кримінальному провадженні, а ОСОБА_15 - їх представником.

В подальшому ухвалою від 29.06.2016 р. задоволено заяву про відвід судді ОСОБА_18 , а справу передано для розгляду судді ОСОБА_19 . Після задоволення відводу судді ОСОБА_19 , 21.04.2017 р. справу передано судді ОСОБА_1 , який 25.04.2017 р. провів підготовче судове засіданні, а ухвалою від 18.05.2017 р. призначив справу до судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.319 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні повинен бути проведений в одному складі суддів. У разі якщо суддя позбавлений можливості брати участь у судовому засіданні, він має бути замінений іншим суддею. При заміні судді судовий розгляд розпочинається спочатку, крім випадків, передбачених, серед іншого, ст.320 КПК України.

Колегією суддів встановлено, що суддя ОСОБА_1 іншим складом суду не визначався запасним суддею відповідно до ст.320 КПК України.

При проведенні підготовчого судового засідання, цим складом суду не вирішувались клопотання про визнання малолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_13 потерпілими у цьому кримінальному.

Однак, в процесі розгляду кримінального провадження, суд першої інстанції допитав як представника малолітніх потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_13 дружину потерпілого ОСОБА_15 .

Поряд з цим, цивільний позов ОСОБА_15 поданий в інтересах малолітніх дітей про стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Згідно з вироком суду, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнанні винними у тому, що 18 травня 2012 року близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_7 в групі з ОСОБА_8 , знаходячись по АДРЕСА_2 в середині п`ятиповерхового будинку, а саме в коридорному приміщенні на сходовій площадці, на ґрунті неприязних стосунків з ОСОБА_10 умисно наніс йому декілька ударів руками по різних ділянка тіла, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синця та крововиливу в ділянці правого ока, чотири синці на грудях та перелому тіла грудини, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Суд першої інстанції, що ухвалив оскаржуваний вирок, при наявності клопотання ОСОБА_15 - матері малолітніх дітей, будь-якого процесуального рішення щодо визнання їх потерпілими не приймав, а тому обґрунтування мотивів про те, що такі визнані судом потерпілими є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

При цьому, поза увагою суду першої інстанції залишились постанови слідчого СВ Радехівського РВ ГУМВСУ у Львівській області від 18 грудня 2013 р. якими відмовлено у визнанні потерпілими ОСОБА_15 , ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які є не скасованими.(т.3 а.с.116-123).

Разом з цим, суд першої інстанції, зазначивши у вироку потерпілими ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та визнавши винними обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину, не зазначив у формулюванні обвинувачення, яке визнане судом доведеним шкоду, заподіяну внаслідок вчиненого злочину потерпілим ОСОБА_14 та ОСОБА_13 .

Колегія суддів вважає, що вказані порушення суду першої інстанції, відповідно до ст.412 КПК України, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що полягає у порушенні права на захист як малолітніх ОСОБА_14 та ОСОБА_13 так і обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та тягне за собою скасування постановленого вироку суду.

Таким чином, суд першої інстанції допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили йому ухвалити законний, обґрунтований та вмотивований вирок та унеможливлює, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, перевірку цих обставин судом апеляційної інстанції, а тому колегія суддів вважає, що вирок суду слід скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Під час нового судового розгляду суду першої інстанції необхідно ретельно перевірити в судовому засіданні доводи, викладені в апеляційній скарзі в тому числі щодо відсутності оригіналу ренгенознімку потерпілого та ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Кам`янка-Бузького районного суду м. Львова від 14 грудня 2017 року відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Ухвала суду остаточна та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4