Справа № 333/5784/18
Провадження №1-кс/333/1698/18
УХВАЛА

26 жовтня 2018 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Коммунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Запорізької місцевої прокуратури №2 Запорізької області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003531 від 24 жовтня 2018 року, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2018 року слідчий СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 24.10.2018 року до Комунарського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області із заявою звернулась ОСОБА_5 , у якій вона просить притягнути до кримінальної відповідальності невідому особу, яка 24.10.2018 року в період часу з 14.30 год. по 16.00 год., під час проїзду у маршрутному транспорті, таємно, шляхом вільного доступу здійснила крадіжку її мобільного телефону. Відсутність мобільного телефону виявила на зупинці громадського транспорту «Південний ринок». Сума матеріального збитку становить 5350 гривень.
24.10.2018 року в ході проведення огляду предмета свідок ОСОБА_6 добровільно видала мобільний телефон «Meizu M6», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який їй віддав ОСОБА_7 , після вчинення крадіжки в маршрутному транспорті. Вказаний мобільний телефон в ході проведення огляду предмета було вилучено, упаковано до паперового конверту та долучено до матеріалів кримінального провадження.
24.10.2018 року в порядку ст.208 КПК України, було затримано ОСОБА_7 , який визнав вину у вчиненні крадіжки вищезазначеного мобільного телефону.
Накладення арешту на вилучені предмети необхідно для проведення на стадії досудового розслідування судових криміналістичних експертиз, інших першочергових слідчих дій, що є необхідними під час досудового розслідування. Метою накладення арешту на мобільний телефон є його збереження як речового доказу.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити у повному обсязі, та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

У клопотанні слідчого зазначено мету та підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна, обґрунтування необхідності його здійснення, конкретизовано майно, що належить арештувати. До матеріалів клопотання долучено Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні. Таким чином, клопотання відповідає вимогам ч.2 ст.171 КПК України.

У судовому засіданні встановлено, що 24.10.2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження № 0003531) за фактом крадіжки у ОСОБА_5

24.10.2018 року в ході проведення огляду предмета свідок ОСОБА_6 добровільно видала мобільний телефон «Meizu M6», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, який їй віддав ОСОБА_7 . Вказаний мобільний телефон під час проведення слідчої дії було вилучено, упаковано до паперового конверту та долучено до матеріалів кримінального провадження. Того ж дня, у порядку ст. 208 КПК України, було затримано ОСОБА_7 .
Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 статті 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Мобільний телефон потерпілої ОСОБА_5 - «Meizu M6», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору є об`єктом кримінально протиправних дій.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що вказаний у клопотанні слідчого предмет відповідає критеріям речового доказу.
Під час вирішення питання про арешт майна слідчий суддя враховує мету та правову підставу для арешту майна, вказану у клопотанні; можливість використання вилученого майна як доказів у кримінальному провадженні; відсутність негативних наслідків арешту майна для підозрюваного та інших осіб.

З урахуванням принципу розумності та співрозмірності, слідчий суддя дійшов до переконання, що незастосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення або втрати майна, зазначеного у клопотанні слідчого чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий у клопотанні просив накласти арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування майном. Розпорядження це можливість власника речі визначати її фактичну і юридичну долю, а відчуження це один із способів такої можливості. Тому, рішення про накладення арешту на мобільний телефон з позбавленням права на його розпорядження в даному випадку на думку слідчого судді буде достатнім.

Також, слідчий суддя вважає, що прокурором у судовому засіданні та слідчим у своєму клопотання та доданих до нього матеріалах, не було доведено, що обмеження користування мобільним телефоном є доцільним у даному випадку, тому в цій частині клопотання необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 98, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0003531 від 24 жовтня 2018 року задовольнити частково.
Накласти арешт на мобільний телефон «Meizu M6», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , в корпусі чорного кольору, з позбавленням права на розпорядження вказаним телефоном.
В іншій частині задоволення клопотання відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Повний текст рішення складено та оголошено 26.10.2018 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1