справа № 462/3276/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2018 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинуваченої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Львові обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченою у кримінальному провадженні №0001606 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Львова, громадянки України, українки, неодруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимої,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України,
встановив:

ОСОБА_5 , 08.05.2018 року близько 09.50 год., перебуваючи в маршрутному таксі № 29, яке рухалось по вул. Городоцька, поблизу будинку № 58 у м. Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно витягнула із жіночої сумки ОСОБА_4 гаманець синього кольору покритий лакофарбовим покриттям, вартістю 200 грн., в якому знаходились грошові кошти в сумі 1810 грн., паспорт громадянина України, виданий на прізвище ОСОБА_4 та різного роду дисконтні картки, які для потерпілої не становлять матеріальної цінності, однак відразу була викрита потерпілою, тому не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, так як остання вчинила незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Під час досудового розслідування між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваною ОСОБА_5 укладено угоду про примирення від 24.05.2018 року відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваної за ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, а також, призначення покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю. Ствердила, що розуміє права визначені, п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про примирення, яку уклала добровільно.

У підготовчому засіданні потерпіла ОСОБА_4 просить затвердити добровільно укладену ними угоду про примирення та запевнила, що розуміє наслідки, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Прокурор вважає за доцільне затвердити угоду про примирення, укладену між потерпілою і обвинуваченою, як таку, що відповідає вимогам закону та призначити ОСОБА_5 обумовлене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст.185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст якої відповідає вимогам ст. 471 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачена санкцією ч. 1 ст. 185 КПК України, на яку обвинувачена погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченою. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченої та встановлено, що вона зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Крім цього, обвинуваченій роз`яснено та нею усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є її відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 474 КПК України, а саме права на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою-сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України обвинуваченій зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачена не заперечила проти затвердження угоди.

Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання, яке є достатнім для виправлення обвинуваченої, її перевиховання, запобігання вчиненню нею нових злочинів, що відповідає її особі та є достатнім для досягнення передбачених ч.2 ст.50 КК України цілей покарання.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України

Керуючись ст. ст. 314, 373-376, 468, 469, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 24.05.2018 року у кримінальному провадженні №0001606, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Речові докази, а саме: гаманець синього кольору та грошові кошти в сумі 1810 грн. - повернути потерпілій ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення учасниками процесу до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1
З оригіналом згідно.
Суддя: ОСОБА_1