Справа № 697/764/18
Провадження № 1-кп/697/125/2018
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2018 р.

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Каневі Черкаської області в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого,-

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

22 квітня 2018 року, близько 15.00 годин ОСОБА_5 , перебуваючи біля музею бойової техніки, який розташований цо вул. Енергетиків в м. Каневі, Черкаської області, незаконно, шляхом знахідки придбав, корпус ручної бойової наступальної осколкової гранати РГД-5, який згідно висновку експерта № 5/35 від 26 квітня 2018 року споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом масою 100-115 грамів та уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат модернізований типу УЗРГМ, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. Сукупність корпусу ручної бойової наступальної осколкової гранати РГД-5 з уніфікованим підривником дистанційної дії до ручних гранат модернізований типу УЗРГМ представляють собою боєприпас (вибуховий пристрій), які в подальшому переніс до річки Дніпро поблизу с. Бобриця, Канівського району Черкаської області та зберігав при собі до моменту виявлення та вилучення працівниками поліції Канівського відділення поліції Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області 24 квітня 2018 року.

Під час проведення досудового розслідування 27.04.2018 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України, в якій зазначено, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у зазначеному в угоді діянні.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.263 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен ОСОБА_5 понести у виді 3 (три) року обмеження волі, із звільнення на підставі ст..75 КК України від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

В підготовчому судовому засідання обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ч.2 ст.473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні даної угоди.

Суд, проаналізувавши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, думку захисника, прокурора, дійшов наступного висновку.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Оцінюючи зміст угоди та суб`єктивне сприйняття угоди сторонами, суд бере до уваги правову позицію Європейського суд у з прав людини, висловлену у справі «Natsvlishvili тa Togonidze проти Грузії» за заявою № 9043/05 від 29 квітня 2014 року. Зокрема, у рішенні Суд зазначає, що «угоди про визнання вини, що призводять до засудження, без винятку є предметом перегляду компетентним судом і у цьому сенсі суди зобов`язані перевіряти, чи були досягнуті угоди про визнання вини відповідно до чинних процесуальних і матеріальних норм, чи уклав підсудний угоду добровільно і свідомо, чи існують докази, які підтверджують визнання підсудним вини в угоді, і чи є умови угоди відповідними» (п.66). Суд (національний), який розглядає таке питання, як правило, зобов`язаний вивчити матеріали справи, перш ніж вирішити, чи затвердити або відхилити угоду про визнання вини. Він також має переконатися в тому, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують визнання обвинуваченим вини в угоді або ж визнавальні свідчення, надані обвинуваченим (п.67).

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст.263 КК України, як придбання, носіння та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, які, згідно з положеннями ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнає. Встановлено, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання, а саме:

- за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (три) року позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України ОСОБА_5 необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків відповідно до вимог ч.1 ст.76 КК України протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Міра запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обиралася, а тому до вступу вироком у законну силу підлягає обранню у виді особистого зобов`язання.

Речовий доказ: корпус ручної бойової наступальної осколкової гранати РГД-5, який згідно висновку експерта № 5/35 від 26 квітня 2018 року споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом масою 100-115 грамів та уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат модернізований типу УЗРГМ, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42 - необхідно знищити.

Процесуальні витрати на залучення експерта в зв`язку з проведенням вибухо-технічної експертизи в сумі 1430,00 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави.

Керуючись п.1 ч.3 ст.314, ст. ст.369-371, 373-374, 472-474 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.04.2018 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (три) року позбавлення волі.

На підставі ст..75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків відповідно до вимог ч.1 ст.76 КК України протягом іспитового строку періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до вступу вироком в законну силу обрати у виді особистого зобов`язання, а після чого скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1430,00 грн. стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави.

Речовий доказ: корпус ручної бойової наступальної осколкової гранати РГД-5, який згідно висновку експерта № 5/35 від 26 квітня 2018 року споряджений конструктивно оформленим зарядом бризантної вибухової речовини нормальної потужності - тротилом масою 100-115 грамів та уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат модернізований типу УЗРГМ, який є засобом підриву для ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42 знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через Канівський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити учасникам процесу.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно: оригінал зберігається при матеріалах справи № 697/764/18

Головуючий ОСОБА_1