Ухвала
Іменем України
09 липня 2018 року

м. Київ
справа № 646/6657/17
провадження № 51-7177 ск18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року,

встановив:

За вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харковавід 14 грудня 2017 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за пунктом 6 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України (далі КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна, частиною 4 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією майна.

На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією майна.
Постановлено залишити незмінним запобіжний захід - утримання під вартою до набрання вироком законної сили та утримувати засудженого в Харківській установі виконання покарань (№ 27) до набрання вироком законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 ухвалено обчислювати з 28 червня 2017 року з 20:00.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 задоволено. Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 39143 грн 57 коп. та 100000 грн в рахунок моральної шкоди. Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 296 грн 61 коп. Також постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_4 розмір незаконного збагачення в сумі 1850 грн та 1140 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року щодо ОСОБА_4 в частині задоволення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 та в частині стягнення сум за проведення експертиз змінено. Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілої ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500000 грн. Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз, а саме: дактилоскопічної експертизи № 981 від 25 липня 2017 року 5502 грн 64 коп., дактилоскопічної експертизи № 979 від 19 липня 2017 року 2350 грн 30 коп., дактилоскопічної експертизи № 980 від 13 липня 2017 року 790 грн 96 коп., дактилоскопічної експертизи № 982 від 10 липня 2017 року 790 грн 96 коп., дактилоскопічної експертизи № 984 від 18 липня 2017 року 790 грн 96 коп., дактилоскопічної експертизи № 983 від 12 липня 2017 року 790 грн 96 коп., судово-молекулярної генетичної експертизи № 596 від 15 вересня 2017 року 3866 грн 72 коп., судово-молекулярної генетичної експертизи № 597 від 15 вересня 2017 року 3866 грн 72 коп., судово-молекулярної генетичної експертизи № 598 від 15 вересня 2017 року 3866 грн 72 коп., судово-молекулярної генетичної експертизи № 595 від 15 вересня 2017 року 3866 грн 72 коп., судово-трасологічної експертизи № 762 від 12 липня 2017 року 1979 грн 20 коп., судової експертизи з дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них № 12690/13326-13329 від 25 липня 2017 року 9900 грн.
В решті зазначений вирок залишено без зміни.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що засуджений не погоджується з судовими рішеннями постановленими щодо нього. Посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Перевіривши касаційну скаргу засудженого на відповідність вимогам статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), Суд дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.
Так, відповідно до вимог частин 2, 3 статті 427 КПК у касаційній скарзі, крім іншого, зазначаються: найменування суду касаційної інстанції; обґрунтування вимог особи із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК. Також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.
У частині 1 статті 433 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції, відповідно до яких суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Згідно із частиною 1 статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Так, касаційну скаргу засудженого адресовано до Верховного Суду України, тоді як відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів») судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Крім того, у касаційній скарзі відсутні обґрунтування посилань засудженого, на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Також, засуджений, вказуючи на недопустимість доказів у кримінальному провадженні, не наводить конкретних мотивів такої позиції з урахуванням їх впливу на незаконність судових рішень.
До того ж, вимоги засудженого стосуються ухвали суду апеляційної інстанції, однак зі змісту касаційної скарги убачається, що він також вказує на незаконність вироку районного суду, чим допустив неузгодженість своєї позиції та суперечності у своїй касаційній скарзі.
Разом з цим, касаційна скарга засудженого позбавлена доводів на обґрунтування незаконності або необґрунтованості вироку місцевого суду.
Водночас у мотивувальній частині касаційної скарги засуджений вказує, окрім іншого, на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, однак у прохальній її частині посилається лише на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, чим допустив неузгодженість своєї позиції.
Вказане позбавляє суд касаційної інстанції визначитись з предметом оскарження та прийняти остаточне рішення за результатами розгляду касаційної скарги.
Тобто, у касаційній скарзі засуджений має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судових рішень, які, на його думку, допущено судами першої та апеляційної інстанцій при їх постановленні, навести конкретні докази і аргументи на обґрунтування кожної позиції.

Окрім того, звертаємо увагу засудженого на те, що він не позбавлений права самостійно звернутися за правовою допомогою до Регіональних центрів з надання безоплатної вторинної правової допомоги, що регулюється статтею 59 Конституції України, частиною 2 статті 8 Кримінально-виконавчого кодексу України, пунктом 7 частини 1 статті 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».
Тобто для засуджених до покарання у виді позбавлення волі на час підготовки ними заяв про перегляд судових рішень, які набрали законної сили і за якими таким особам було призначено відповідне покарання, законом встановлено гарантії та права на правову допомогу.

Таким чином, недодержання скаржником вимог, передбачених статтею 427 КПК, є підставою для залишення його касаційної скарги без руху.

На підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Суд

постановив:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 14 грудня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 31 травня 2018 року залишити без руху, надавши йому п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків з дня отримання нимухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3