11-кп/775/374/2018(м)
242/1449/18

Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 липня 2018 року м. Маріуполь
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю: прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження, та у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує, що причини з яких був повернутий обвинувальний акт, а саме, незалучення до кримінального провадження як потерпілого ОСОБА_11 необґрунтовані, оскільки останній не міг бути ані потерпілим ані свідком злочину. Зазначає, що вирішувати питання, щодо визначення діяння як складу кримінального правопорушення суд може лише на стадії ухвалення вироку, тому будь-які порушення вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт не містить. Просить ухвалу скасувати, обвинувальний акт повернути до суду першої інстанції на стадію судового розгляду.
Захисником ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_10 , було подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких вона просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу, захисників, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Стаття 291 КПК України включає вичерпний перелік відомостей, які повинні міститься в обвинувальному акті і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження прокурор виклав фактичні обставини кримінального правопорушення, які вважає встановленими, в обвинувальному акті належним чином.
Колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції у якості порушення чинного кримінального процесуального законодавства вказано не зазначення відомостей про ОСОБА_11 як потерпілого та як свідка в обвинувальному акті. Проте, положення Закону, якими встановлено вимоги до обвинувального акту не зобов`язують орган досудового розслідування вносити до обвинувального акту відомості про осіб, яких не визнано потерпілими або свідками в даному провадженні.
Отже, висновок суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України не ґрунтується на положеннях Закону.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд першої інстанції одним з порушень КПК вказав те, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування не містять відомостей з приводу того, що ОСОБА_11 відомо про готування відносно нього злочину,
Цей висновок також суперечить положенням Закону, оскільки ст. 291 КПК України не зобов`язує зазначати в обвинувальному акті про факти повідомлення тих чи інших осіб про вчинені злочини, або про злочини, що готуються.
Також суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку, що при формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_9 за ст.ст. 15 ч. 2, 121 ч. 2 КК України, яка не містить кваліфікуючої ознаки «вчинення злочину організованою групою», в порушення ст. 29 КК України не зазначено відповідної частини ст. 27 КК України щодо форми співучасті обвинуваченого у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Тим самим, суд першої інстанції почав вирішувати питання про правильність формулювання обвинувачення при проведенні підготовчого судового засідання, тобто вийшов за межі своєї компетенції та почав розглядати кримінальне провадження по суті, що не передбачено чинним КПК України на даній стадії. Вирішувати питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа та чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, суд може лише на стадії ухвалення вироку, яка завершує розгляд провадження судом першої інстанції.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження всі відомості, передбачені ч. 2 ст. 291 КК України викладені у обвинувальному акті, тому колегія суддів вважає, що відсутні підстави для повернення обвинувального акту.
Тому ухвала Селидівського міського суду Донецької області від 14.06.2018 р. про повернення прокурору обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, як такого, що не відповідає вимогам КПК України винесена незаконно та необґрунтовано, внаслідок чого підлягає скасуванню.
Крім того, оскаржувана ухвала винесена судом першої інстанції в судовому засіданні, яке проведено з істотним порушенням норм діючого КПК України. Так, судом першої інстанції 11 травня 2018 р. в цьому кримінальному провадженні було проведено підготовче судове засідання і кримінальне провадження було призначено до судового розгляду на 17 травня 2018 р.
Проте, незважаючи на вищенаведене, суд першої інстанції 14 червня 2018 р. вдруге проводить підготовче судове засідання, в якому була винесена оскаржувана ухвала.
Прокурором було заявлено клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..
Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а по справі необхідно призначити новий розгляд у суді першої інстанції, беручи до уваги, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у скоєнні низки злочинів, серед яких є й особливо тяжкі, колегія суддів вважає, що інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України і тому вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора, яке є обґрунтованим, та продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..
Отже, колегія суддів вважає, що ухвала суду про повернення обвинувального акту підлягає скасуванню як незаконна і необхідно призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в «Бахмутській установі виконання покарань (№6)» до шестидесяти днів, тобто до 01 вересня 2018 року включно ОСОБА_9 та ОСОБА_10
Судді:.