Дата документу 17.08.2018
Справа № 334/2509/18
Провадження № 1-кп/334/553/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 серпня 2018 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілої особи ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, не одруженого, маючого неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
30.03.2018, близько 20-00 год., ОСОБА_5 , знаходячись біля КЗ «Запорізька спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат №1» Запорізької обласної ради, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Котельникова, 16, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, умисно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, через вікно проник до приміщення вказаного закладу, де, дібравшись до приміщення логопедичної служби, помітив та в подальшому приготував для викрадення наступне майно, що перебуває на балансі КЗ «Запорізька спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат №1» Запорізької обласної ради, а саме: комп`ютерний монітор марки «Samsung», системний блок персонального комп`ютера з інстальованими слухомовними комп`ютерними тренажерами, акустичну систему, з інвентарним номером 101490035, загальною вартістю 17325,00 гривень.
Далі ОСОБА_5 приготував вказане майно для подальшого викрадення, однак, з причин, що не залежали від його волі, не довів свій злочинний намір до кінця, так як заснув на місці вчинення кримінального правопорушення, де близько 20-20 год. був помічений співробітниками КЗ «Запорізька спеціалізована загальноосвітня школа-інтернат №1» Запорізької обласної ради.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому злочині визнав у повному обсязі, своїми показами підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснив, що він розбив скло і через вікно проник в приміщення навчального закладу, в одному з кабінетів на столі побачив комп`ютер, відключив його і хотів винести, однак йому стало погано, він ліг на кушетку і заснув. Незадовго був виявлений працівниками поліції. Щиро кається в скоєному, просить суворо не карати.
Представник потерпілої особи у судовому засіданні пояснила, що сторож навчального закладу виявив в приміщенні навчального закладу обвинуваченого, який проник в приміщення через вікно на першому поверсі, розбивши скло. Вона, як представник закладу, і поліцейські, які прибули з часом на місце злочину, виявили демонтовані системний блок персонального комп`ютера, монітор, акустичну систему, і ОСОБА_5 , який спав на кушетці. Майно повернуто навчальному закладу, цивільний позов не заявлявся.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Суд вважає пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення, не доведене до кінця з причин, не залежних від волі винного.
При призначенні покарання суд приймає до уваги характер і ступінь тяжкості суспільно небезпечного діяння, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК Українираніше не судимий, на обліку у наркологічному, психіатричному диспансері не перебуває, має постійне місце проживання, постійного джерела доходу не має, а також приймає до уваги ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, зокрема, визнання вини, щире каяття.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.
На підставі викладеного суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч.3 ст. 185 КК України.
Разом з цим, приймаючи до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу винного, який щиро розкаявся у вчиненому, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього відповідно до ч.1 ст. 76 КК України обов`язки, що на думку суду буде необхідним і достатнім для досягнення мети його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 366-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він на протязі іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки.
В порядку ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його проживання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1