Номер справи 289/879/17
Номер провадження 1-кп/289/26/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2018 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Радомишльського районного суду Житомирської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, та по обвинуваченню ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
В судовому засіданні прокурор підтримав подане 25.09.2018 клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав зазначених в ньому.
Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та пояснив суду, що на неодноразові виклики суду не з`являвся, у зв`язку з тим, що має дитину з інвалідністю, яка часто хворіє та останню необхідно було терміново відвезти на лікування в м. Житомир, обвинувачений в подальшому зобов`язується з`являтись до суду. Окрім того, ОСОБА_6 зазначив, що на його утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей, зобов`язався надати відповідні докази у наступне засідання.
Суд, заслухавши думку учасників судового процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дійшов наступного висновку.
Статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна людина має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійсненого з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
Як передбачено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно змісту обвинувальних актів, ОСОБА_6 будучі неодноразово судимим за корисливі злочини проти власності, на шлях виправлення не став і повторно вчинив ряд умисних злочинів, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2018 було задоволено клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_9 про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього, оскільки обвинувачений неодноразово без поважних причин не з`являвся у судові засідання, що свідчить про неналежне виконання ним своїх процесуальних обов`язків та тягне за собою відкладення розгляду справи.
Розглядаючи питання доцільності обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді його тримання під вартою, суд враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті) що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Зі змісту ст. 194 КПК України слідує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд повинен встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.
Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п. 2 частини 1 ст. 177 КПК України, але не доведе обставин, передбачених п. 3 частини 1 цієї статті, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, передбачено ст. 194 КПК України.
Беручи до уваги зміст клопотання, прокурором не доведено наявність ризиків, які б були підставою, для застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.
Враховуючи викладене та процесуальну поведінку обвинуваченого, його соціальні зв`язки, суд приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме домашнього арешту з достатнім обсягом обов`язків, застосування якого допускається за ч. 2 ст. 181 КПК України тяжкістю висунутого обвинувачення, про що відповідно до ст. 331 КПК України постановляє цю ухвалу, визнавши інші більш м`які заходи за ст. 132 цього Кодексу недостатніми для забезпечення належної поведінки обвинуваченого.
Згідно ч. 1 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 193, 194, ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області задовольнити частково.
Застосувати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього наступні обов`язки:
- прибувати по першому виклику до суду за кожною вимогою;
- не залишати місце реєстрації: АДРЕСА_1 цілодобово за винятком проміжку часу з 07 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.
Контроль за виконанням домашнього арешту покласти на Коростишівський ВП ГУ НП в Житомирській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала втрачає законної сили через 60 діб з дати винесення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ ОСОБА_1

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_1

"___" __________ 20 __
(дата засвідчення копії)