АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2018 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001149 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2002 р.н. та 2014 р.н., інваліда 3-ї групи, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_5
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
представника
потерпілих ОСОБА_9
В С Т А Н О В И Л А:
На вирок Шевченківського районного суду м.Чернівців від 24 квітня 2018 року обвинувачений ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та ухвалити виправдувальний вирок, закрити кримінальне провадження відносно нього.

У разі відмови ухвалити виправдувальний вирок обвинувачений просить

_____________________________________________________________________________________
ЄУНСС: 727/7860/16-к
Провадження №11-кп/794/239/18 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10
Категорія ч. 1 ст. 296 КК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
суд апеляційної інстанції звільнити його від відбування покарання у зв`язку із

закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Також просить відмовити у задоволенні цивільного позову у кримінальному провадженні. Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що інкримінованих йому дій не вчиняв, а конфлікт з потерпілими відбувся через ДТП, яке скоїв потерпілий ОСОБА_11 . Вказує, що в його діях не було такої ознаки, як «винятковий цинізм». Зазначає, що строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності сплили 25 квітня 2018 року. Стверджує, що при розгляді цивільного позову районний суд невірно оцінив надані потерпілими докази завданої матеріальної та моральної шкоди.

На апеляційну скаргу прокурор Чернівецької місцевої прокуратури ОСОБА_12 та представник потерпілих ОСОБА_9 подали заперечення, в яких заперечують вимоги апелянта та просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Вироком Шевченківського районного суду м.Чернівців від 24 квітня 2018 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України та призначено покарання у виді 3 років обмеження волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки із покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Частково задоволено цивільний позов ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 . Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 2921,33 грн. матеріальної та 1000 грн. моральної шкоди, на користь ОСОБА_13 - 4629,66 грн. матеріальної та 4000 моральної шкоди, на користь ОСОБА_8 1000 грн. моральної шкоди.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 25 квітня 2016, приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи на проїзній частині дороги напроти будинку № 2 по вул. Бережанській в м. Чернівці, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, протиправно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно, діючи з винятковим цинізмом, вчинив бійку, в ході якої наніс ряд ударів руками та ногами по різним частинам тіла ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, заподіявши потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження у вигляді садна на нижній повіці зліва; синців: в правій завушній ділянці; на правій гомілці; рани на 5-му пальці лівої китиці та струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 815 втор, від 08.06.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 яка є неповнолітньою особою заподіявши неповнолітній потерпілій ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді - садна в ділянці правого колінного суглобу та струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 948 втор, від 02.07.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що призвели до короткочасного розладу здоров`я та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заподіявши потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді - синця на передній поверхні нижньої третини лівої гомілки, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1041 втор, від 19.07.2016 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не припиняючи своїх хуліганських дій, ОСОБА_14 , діючи умисно, протиправно, з мотивів явної неповаги до суспільства, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з винятковим цинізмом зайшов в приміщення готелю «Кайзер» що за адресою: АДРЕСА_2 вчинив конфлікт із адміністратором вказаного закладу, ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в ході якого голосно кричав, ображав нецензурною лайкою, штовхнув її та в подальшому, тримаючи в руках скляну пляшку з-під пива, кинув її на підлогу, від чого остання розбилася, вищевказаними діями ОСОБА_14 зірвав режим роботи готелю «Кайзер».

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, прокурора та потерпілу, її представника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляції, вислухавши учасників засідання в судових дебатах, надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення у межах апеляційної скарги.

Твердження апелянта про те, що причиною конфліктної ситуації між ним і потерпілим стала ДТП, не знаходить свого підтвердження у ході апеляційного розгляду. Обвинувачений в апеляційній скарзі стверджує, що потерпілий ОСОБА_16 , перебуваючи за кермом транспортного засобу, порушив п.2.10 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП. При дослідженні матеріалів кримінального провадження, колегія суддів встановила, що обвинувачений ОСОБА_5 17.10.2016р. звертався до ГУНП в Чернівецькій області із запитом щодо надання матеріалів справи про адміністративне правопорушення за цим фактом (т.1 а.с.241). Згідно листа-відповіді УПП в м.Чернівці від 07.11.2017 року (т.1 а.с.242), в Управлінні патрульної поліції м.Чернівці відсутні відомості за фактом ДТП, на яку посилається апелянт. Документальне оформлення такого адміністративного правопорушення передбачене Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 07.11.2015 № 1395. У досліджуваних матеріалах провадження відсутні будь-які документи, складені за фактом ДТП за участю потерпілого ОСОБА_16 , жодних таких документів не надав і апелянт. За таких обставин колегія суддів не може взяти до уваги твердження обвинуваченого про те, що передумовою протиправних дій з його боку став конфлікт з потерпілим внаслідок ДТП, а тому залишає без задоволення апеляційні вимоги в цій частині.

Стосовно вимог апелянта в частині неврахування районним судом об`єктивної сторони інкримінованого йому правопорушення, колегією суддів встановлено наступне. У мотивувальній частині вироку районного суду остаточна кваліфікація дій ОСОБА_5 сформульована наступним чином хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (т.1 а.с.258). Кваліфікуюча ознака «винятковий цинізм» судом обвинуваченому ОСОБА_5 судом інкримінована не була. Тому колегія суддів визнає цю апеляційну вимогу необґрунтованою та залишає без задоволення.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 в апеляційній скарзі на закінчення строків давності як підставу для звільнення його від кримінальної відповідальності, визнається колегією суддів помилковим та необґрунтованим. Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки. Санкція ч.1 ст.296 КК України є альтернативною і передбачає обмеження волі, як один із видів покарань, а тому дане кримінальне правопорушення підпадає під положення п.2 ч.1 ст.49. Вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 за ч.1 ст.296 КК України призначено покарання у виді 3 років обмеження волі із застосуванням ст.ст.75,76 КК України. Кримінальне правопорушення вчинено останнім 25.04.2016р., а тому строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності спливають 25.04.2019р., а не 25.04.2018р., як помилково зазначено в апеляційній скарзі, а тому колегія суддів залишає поза увагою вказане твердження апелянта.

Що стосується тверджень апелянта про те, що до цивільного позову потерпілих долучено список медикаментів та копії чеків, із розбіжностями в найменуваннях, а також, що з зазначеного списку не зрозуміло, за які кошти лікувалася неповнолітня потерпіла ОСОБА_13 , то колегія суддів вважає їх такими, що не спростовують правильність висновків суду щодо стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілих матеріальної шкоди у зазначеному розмірі.

Під час апеляційного розгляду колегія суддів встановила, що районний суд обґрунтовано прийняв до уваги і визнав належними та допустимими доказами у справі касові чеки, квитанції, якими підтверджено понесені потерпілим витрати на лікування, оскільки перелік таких ліків зазначений у листах лікарських призначень, тобто витрати на придбання таких ліків визнано судом виправданими та такими, що підтверджені лікарською документацією, а відтак, задовольнив позов в цій частині, що стосується відшкодування матеріальної шкоди.

Так, суд першої інстанції належним чином дослідив та встановив вартість лікування, що підтверджується чеками на придбання медикаментів, які узгоджуються з призначенням лікаря та відповідно до отриманих тілесних ушкоджень, тяжкість яких встановлена висновками судово-медичних експертиз, які належно оцінені судом. Понесені витрати чітко зазначені у вироку та підтверджені відповідними письмовими доказами (т.1 а.с.21-30). Тому вимоги апелянта щодо відмови у задоволенні цивільного позову не можуть бути взяті до уваги у ході апеляційного розгляду

Інших даних, які б свідчили про те, що у кримінальному провадженні неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність чи допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які можуть бути підставами для скасування чи зміну вироку, під час апеляційного розгляду не встановлено За таких обставин колегія суддів визнає апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Вирок Шевченківського районного суду м.Чернівці від 24 квітня 2018 року відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст.296 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Чернівецької області _________________ ОСОБА_1
(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

26.06.2018 року
(дата засвідчення копії)