Справа № 133/230/18
УХВАЛА
14.05.2018

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
В складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001154 від 20.11.2017 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 121, ч.2 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Козятинського міськрайонного суду Вінницької області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001154 від 20.11.2017 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні злочинів , передбачених ч. 1 ст. 121, ч.2 ст. 263 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів. Свої вимоги мотивував тим , що 29.03.2018 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області відносно ОСОБА_4 було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з з 29.03.2018 по 27.05.2018 включно.

Беручи до уваги, що строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 27.05.2018, а підстави для зміни йому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, відсутні, строк тримання під вартою ОСОБА_4 необхідно продовжити.

Підставою для продовження строку тримання під вартою є наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, за вчинення яких кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходів, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку, а тому він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також є підстави вважати, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Потерпілий покладається на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_5 просить відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 також просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів .
Так, згідно ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двохмісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, виходячи з того, що суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинив тяжких злочинів, за вчинення яких кримінальним законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 8 років, офіційно не працює, не має стабільного джерела доходів, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість не знята та непогашена у встановленому законом порядку, а тому він може вчиняти інші кримінальні правопорушення, а також переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого так, як не всі свідки допитані в судовому засіданні , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює непродовження тримання під вартою або застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 199, 331, 392 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Запобіжний захід - утримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Ігнатпіль Овруцького району Житомирської області, зареєстрованому в АДРЕСА_1 , жителю АДРЕСА_2 , продовжити на 60 днів , тобто з 14.05.2018 по 12.07.2018 включно .
Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому ОСОБА_4 , прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ - підпис
З оригіналом вірно:
Суддя Секретар

Дата документу 14.05.2018