У Х В А Л А

іменем україни

24.05.2018 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області:
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт, у кримінальному провадженні № 1-кп/308/761/17 (справа № 308/6468/17) внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001509 від 07.06.2017 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, раніше судимого, тимчасово не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України, -
В С Т А Н О В И В:
06 липня 2017 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний у кримінальному провадженні № 1-кп/308/761/17, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001509 від 07.06.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 Кримінального кодексу України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України.
За ухвалою від 10.07.2017 року судом було призначено підготовче судове засідання за зазначеним обвинувальним актом, а за ухвалою від 31.07.2017 року призначено до судового розгляду.
За ухвалою від 26.01.2018 року судом було виділено з матеріалів цього кримінального провадження матеріали щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України, - для розгляду по суті.

Згідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У зв`язку зі спливом 01.06.2018 року строку з дня продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання його під вартою.
Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів, оскільки вважає що продовжують існувати всі ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого.
Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 підтримав думку прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6 категорично заперечив проти продовження судом строків тримання під вартою свого підзахисного, оскільки вважає, що відсутні ризики зазначені прокурором для тримання під вартою його підзахисного та просив обрати йому інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, через хворобу на туберкульоз та з урахуванням того факту, що він має зареєстроване місце проживання та міцні соціальні зв`язки та не має наміру переховуватися від суду та впливати на свідків та потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку захисника.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.
Як вбачається із Єдиного державного реєстру судових рішень за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.06.2017 року було обрано відносно ОСОБА_5 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Строк тримання під вартою ухвалено обчислювати з 07 червня 2017 року 05 год. 40 хв. по 05 серпня 2017 року 05 год. 40 хв. Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним своїх обов`язків, передбачених цим Кодексом в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 32 000,00 грн.
При цьому слідчим суддею у відповідності до ч. 1 ст. 178, ст. 183 КПК України були враховані наступні обставини, останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше судимий, вік та стан його здоров`я, який не виключає можливості тримання останнього під вартою, постійне місця проживання, майновий стан, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та прийшов до висновку, що докази та обставини на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, інших підозрюваних; перешкоджати встановленню істини та своєчасному прийняттю процесуальних рішень у провадженні, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, відтак клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою обвинуваченого судом неодноразово продовжувався, останній раз за ухвалою від 04.04.2018 року, оскільки продовжували існувати ризики, які були підставою для обрання саме такого запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Підставою для тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою є наявність ризиків, передбачених п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу щодо обвинуваченого та, продовжували існувати, а саме: ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, інших підозрюваних; перешкоджати встановленню істини та своєчасному прийняттю процесуальних рішень у провадженні.

Проаналізувавши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що на цей час зменшився ризик: незаконного впливу на свідків та потерпілих, інших підозрюваних. Оскільки кримінальне провадження щодо іншого підозрюваного - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за ухвалою від 26.01.2018 року було виділено судом з матеріалів цього кримінального провадження для розгляду по суті, а за ухвалою від 14.03.2018 року оголошено розшук обвинуваченого ОСОБА_7 , ухвалено доставити його приводом до суду і зупинене судове провадження у кримінальному провадженні № 1-кп/308/596/18 (справа № 308/1480/18) - до розшуку обвинуваченого.
Крім того, більшість свідків у цьому кримінальному провадженні є працівниками поліції, що виключає будь який вплив на них з боку обвинуваченого.
Що ж стосується ризику перешкоджати встановленню істини та своєчасному прийняттю процесуальних рішень у провадженні, то суд вважає, що і цей ризик на цей час хоча і продовжує існувати, проте істотно зменшився, оскільки досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні вже повністю завершене, всі докази зібрані, що виключає їх знищення або спотворення.

З огляду на викладене судом встановлено, що на цей час продовжують існувати лише два ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватися від суду усвідомлюючи тяжкість покарання, а також незаконно впливати на свідків та потерпілих.

Як зазначено у п. 2.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року № 14 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Як засвідчать результати аналізу судової практики, суди в ухвалах про продовження строку тримання під вартою не співвідносять доцільність подальшого застосування тримання під вартою з особливістю тих дій, які слід провести для завершення провадження.

Таким чином, обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Суд також враховує вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку».

П. 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

З урахуванням викладеного, суд приймає до уваги, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 01.06.2018 року, на цей час продовжують існувати лише два ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, проте тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку, а обвинувачений тримається під вартою із 07 червня 2017 року з 05 год. 40 хв., тобто майже протягом року, на цей час судом був допитаний лише один свідок. Місцезнаходження чотирьох свідків суду на цей час достовірно не відомо, оскільки вони звільнилися зі служби у органі поліції і їх відшукання може зайняти великий проміжок часу.
Оцінюючи в сукупності всі обставини передбачені ст. 178 КПК України, суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Ужгороді, українець, громадянин України, має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на цей час йому не повідомлено про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що усунення ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати на цей час, можливе і при застосуванні до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч. 1 ст. 181 КПК України).

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

З урахуванням викладеного суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строків тримання обвинуваченого під вартою, клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на біль м`який задовольнити, змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю строком на два місяці.

Зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Ужгородський ВП ГУНП в Закарпатській області.

Керуючись ст.ст. 176-178, 181, 194, 331, 369-372, 392 КПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який - задовольнити.

Змінити запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобів електронного контролю строком на два місяці, тобто до 24 липня 2018 року.
Зобов`язати обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду, а також протягом двох місяців з дня винесення зазначеної ухвали виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищезазначених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Ужгородський РВП ГУНП в Закарпатській області.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору і надіслати начальнику відділу ДДПВП України Закарпатської області Закарпатської УВП № 9 та Ужгородському РВП ГУНП в Закарпатській області для виконання.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1