Єдиний унікальний номер 242/5124/17
Номер провадження 11-кп/775/460/2018

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2018 року м. Бахмут

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вирок Селидівського міського суду Донецької області від 12 січня 2018 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Селидівського міського суду Донецької області від 12 січня 2018 року

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Авдіївка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого.

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Авдіївка Донецької області, громадянина України, має на утриманні малолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_3 , працює АЗМК м. Авдіївка, відповідно до вимог ст. 89 КК України не судимого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ,

визнано винуватими та засуджено за ч. 3 ст. 187 КК України до 9 (дев`яти) років позбавлення волі кожного з конфіскацією майна, що є їх власністю. Стягнуто з кожного 890,28 грн. судових витрат. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, 01.08.2017 року, приблизно о 23:30, ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою групою осіб зі своїм знайомим ОСОБА_9 , з метою відкритого заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, прийшли до будинку за адресою: АДРЕСА_5 . Перестрибнувши через паркан, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 потрапили на подвір`я будинку. В цей час на ганок вийшов власник будинку ОСОБА_10 . ОСОБА_9 , бажаючи подавити волю потерпілого до спротиву, з метою заволодіння його майном, напав на потерпілого та застосував до ОСОБА_10 електрошокер, після чого повалив його на підлогу всередину будинку і почав утримувати, сівши зверху на спину, при цьому наніс йому декілька ударів кулаками рук по голові. ОСОБА_8 в цей час безперешкодно, незаконно проник у середину будинку та почав шукати гроші. Не знайшовши бажаного, ОСОБА_8 з метою примушування потерпілого передати йому майно, наніс ОСОБА_10 не менше двох ударів по голові і тулубу ногами, взутими у кросівки. Потерпілий ОСОБА_10 благав його відпустити та запропонував забрати його ланцюжок, після чого ОСОБА_8 зірвав з шиї потерпілого ланцюжок з не драгоцінного металу вартістю 114 грн. 13 коп.

Таким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_9 незаконно, з корисливих мотивів, відкрито, застосовуючи насилля, що є небезпечним для життя і здоров,я особи, яка зазнала нападу, заволоділи майном ОСОБА_10 , спричинивши йому матеріальну шкоду на вищезазначену суму.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , потерпілому ОСОБА_10 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 83 від 13.09.2017 року було спричинено тілесні ушкодження у виді: пара орбітальної гематоми зліва, саден в області волосистої частини голови, закритої черепно-мозкової травми струс головного мозку, внутрішньо шкіряних крововиливів в ділянці лівого передпліччя і в області голови, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров,я.

В апеляційних скаргах:

- захисник ОСОБА_6 , що діє в інтересах ОСОБА_9 просить скасувати та призначити йому покарання у виді семи років позбавлення волі. Вказує, що суд не врахував роль кожного зі співучасників у вчиненні злочину та необґрунтовано призначив їм солідарне покарання. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Суд не звернув уваги на невідповідність відомостей, що містить протокол та фото слідчого експерименту. Ці докази містять суперечності в тому, якою саме рукою ОСОБА_9 тримав електрошокер. Нанесення удару електрошокером саме ОСОБА_9 взагалі непідтверджено. Характеристика її підзахисного була сфальсифікована.

- захисник ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та призначити йому мінімальне покарання за ч. 3 ст. 187 КК України. Зазначає, аналогічне з апеляційною скаргою ОСОБА_6 обґрунтування своїх вимог.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є вирок, ухвалений компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим КПК. Обґрунтованим є вирок, ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3. ст. 187 КК України при викладених у вироку фактичних обставинах, підтверджені сукупністю зібраних у встановленому законом порядку доказами, перевіреними у суді та наведеними у вироку.

Так, потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 19.08.2017 він показав ОСОБА_8 пачку грошей, яку потім заніс її у будинок. Наступного дня, ОСОБА_8 та раніше невідомий йому ОСОБА_9 проникли на територію його домоволодіння. Коли він вийшов з будинку ОСОБА_9 завдав йому удар електрошокером, повалив на землю, сів зверху та наніс декілька ударів руками в обличчя, а ОСОБА_8 в цей час проник до нього в будинок. Коли ОСОБА_8 вийшов з будинку, то вдарив його два рази ногою по тулубу та в голову і запитав: «Де гроші?». Він запропонував їм взяти золотий, як він вважав, ланцюжок, що носив на шиї. Вони зірвали з його шиї і вибігли з будинку. Після їх візиту, у його кімнаті був безлад. Він зрозумів, що поки його утримував на підлозі ОСОБА_9 , ОСОБА_8 шукав гроші.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні показав, що влітку 2017 року до нього додому прийшов ОСОБА_8 та розповів, що хтось йому щось винен. Потім на його автомобілі він разом з ОСОБА_12 поїхав до кафе «Барокко» у м. Авдіївці, де вони розпивали пиво, а потім зустріли ОСОБА_13 . Він на своєму автомобілі відвіз ОСОБА_12 та ОСОБА_14 у стару частину міста Авдіївки, а сам поїхав додому. Вночі, коли він спав, до нього прийшли ОСОБА_12 з ОСОБА_14 , які показали йому ланцюжок та попросили грошей, він залишив ланцюжок у себе і домовився з ними, що вранці він його роздивиться детальніше, а сам ліг спати. Колода йому сказав, що цей ланцюжок віддав чоловік, який йому винен, замість грошей. Через деякий час до нього додому приїхали працівники поліції і сказали, що ланцюжок треба повернути, і він видав його працівникам поліції. У своєму автомобілі між сидіннями у нього знаходився електрошокер. А наступного дня, після вказаних подій він виявив його у себе в автомобілі на задньому сидінні та не придав цьому уваги.

Під час огляду місця події ОСОБА_11 добровільно видав працівникам поліції ланцюжок жовтого кольору довжиною 60 см, та під час видачі розповів, що вказаний ланцюжок йому хотів продати ОСОБА_8 .

Під час пред`явлення речей для впізнання потерпілий заявив, що вилучений у ОСОБА_11 ланцюжок є саме тим, що під час нападу забрали в нього обвинувачені.

Під час огляду місце події ОСОБА_11 видав для огляду електрошокер. В суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_9 показав, що саме цей електрошокер він застосував до потерпілого ОСОБА_10 .

Під час слідчих експериментів, за участю захисників, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 детально розповіли про обставини та механізм здійснення розбійного нападу на потерпілого.

Під час огляду місця мешкання потерпілого, біля входу до його будинку виявлено зокрема слід від взуття та розкидані речі зі шафи.

29.08.2017 року у присутності понятих, ОСОБА_15 добровільно видав свої кросівки.

Згідно висновків експертиз слід від взуття, виявлений біля входу в будинок потерпілого міг бути залишений ОСОБА_8 . На його штанях є кров потерпілого. Також у потерпілого, крім тілесних ушкоджень, які утворились в результаті його побиття, наявні тілесні ушкодження, які утворились від дії електрошокера.

Наведені докази, у своїй сукупності повністю узгоджуються між собою та доводять вину обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину поза розумним сумнівом.

Зазначені захисником ОСОБА_9 невідповідності у тому, якою саме рукою він завдав удар електрошокером жодним чином не впливають на сам факт здійснення цього удару та не спростовують висунутого обвинувачення, а тому не є слушними.

Пояснення потерпілого та висновки експертизи в частині отриманих від удару електрошокером тілесних ушкоджень повністю узгоджуються між собою. Жодні протиріччя відсутні. Це є безпідставним твердженням захисника ОСОБА_9 .

Крім того, відсутні і жодні обставини, які б свідчили про те, що проникнення ОСОБА_8 до домоволодіння потерпілого неохоплювалось спільним умислом обвинувачених.

Навпаки злагодженість їх дій вказує на те, що вони мали попередню домовленість та були обізнані про істотні умови вчинення розбійного нападу на потерпілого, зокрема і з проникненням у його житло, оскільки домовляючись між собою безумовно знали про той факт, що гроші потерпілого знаходяться у будинку.

Враховуючи викладене, суд прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення обвинуваченим солідарного покарання.

Крім того, призначене обвинуваченим покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, є необхідним та достатнім для попередження вчинення ними нових злочинів. Підстави для його пом`якшення відсутні.

Наявність у ОСОБА_9 на утриманні малолітнього сина та офіційного працевлаштування в повному обсязі враховані судом першої інстанції, та в даному випадку не можуть бути підставною для пом`якшення призначеного покарання, оскільки ці обставини жодним чином не завадили йому вчинити особливо тяжкий корисливий злочин.

З цих же мотивів відсутні підстави для пом`якшення покарання ОСОБА_8 . Часткове визнання ним свої вини, не свідчить про наявність критичної оцінки своїх злочинних дій та в жодному разі не вказує на готовність нести відповідальність, а тому також не є підставою для пом`якшення покарання.

Що стосується начебто вилученої задовільної характеристики ОСОБА_9 , то ці доводи жодним чином не підтверджені.

Разом з тим, наявна в матеріалах провадження характеристика дільничного передчасно була врахована судом при призначенні ОСОБА_9 покарання, проте жодним чином не вплинула на правильність його висновків щодо розміру покарання.

Таким чином, переглянувши вирок суду в межах апеляційних скарг, встановлено, що він відповідає вимогам ст. 65 КК України. Підстави для його зміни або скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404 - 407 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Селидівського міського суду Донецької області від 12 січня 2018 року відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими, які тримаються під вартою, в той же строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді