АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №1-в/760/180/17 Провадження № 11кп/796/1534/2018
Слідчий суддя в суді 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Головуючий в апеляційній інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання за участю прокурора ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного в рамках розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. ст.190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 15 ч. 2, 190 ч. 4, 209 ч. 2, 357 ч. 3, 358 ч. 3, 263 ч. 1, 309 ч.2 КК України, ОСОБА_9 за ст. ст. 190 ч. 4, 209 ч. 2, 257 ч. 3, 358 ч. 2 і ч. 3 КК України, ОСОБА_10 за ст. ст. 190 ч. 4, 357 ч. 3, 358 ч.2 і ч. 3 КК України, ОСОБА_11 за ст. ст. 190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 15 ч. 2, 190 ч. 4, 209 ч. 2, 357 ч. 3, 358 ч. 3 КК України, ОСОБА_12 за ст. ст. 190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 209 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, ОСОБА_13 за ст. ст. 190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 15 ч. 2, 190 ч. 4, 209 ч. 2, 357 ч. 3, 358 ч. 3, 263 ч. 1, 309 ч.2 КК України, ОСОБА_14 за ст.ст. 358 ч. 2 та ч. 3 КК України, ОСОБА_15 за ст.ст. 190 ч. 4, 357 ч. 3, 358 ч. 2 та ч. 3 КК України, ОСОБА_16 за ст.ст. 189 ч. 2, 15 ч. 3, 190 ч. 4 КК України, ОСОБА_17 за ст.ст. 189 ч.2, 15 ч. 3, 190 ч. 4 КК України, ОСОБА_18 за ст.ст. 189 ч. 2, 190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 357 ч. 3, 358 ч. 2 та ч. 3 КК України, ОСОБА_19 за ст. 189 ч. 2, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 358 ч. 2, ч. 3 КК України.

Рішення суду обґрунтоване тим, що у ОСОБА_7 не має права на вимоги щодо зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , складеного в рамках розгляду справи по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_20 , ОСОБА_18 . ОСОБА_12 та ін. за фактом вчинення заволодіння чужим майном шляхом шахрайства за ст. 190 ч. 4 КК України, та встановленого вироком суду про те, що вищевказана квартира вибула із власності законних володільців шляхом шахрайських дій засуджених.

Відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства,тому заявник повинна вирішити це питання шляхом подачі цивільного позову.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтоване тим, що оскаржувана ухвала була прийнята судом 20 листопада 2017 року за відсутності заявника.

Рекомендованого листа із копією ухвали заявником ОСОБА_21 було отримано 02 грудня 2017 року.

Оскільки в ухвалі суду у задоволенні заяви було відмовлено, а підставою для відмови було зазначено, що відповідно до ч. 12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства, тому заявник повинна вирішити це питання шляхом подачі цивільного позову, то після отримання зазначеної ухвали заявником було подано відповідний позов до Дніпровського районного суду м. Києва.

29 березня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва за позовом ОСОБА_21 до Слідчого управління ГУ Національної поліції України в м. Києві про визнання права власності на майно, відновлення порушеного права, скасування арешту з майна було постановлено ухвалу по справі 755/4495/18 про залишення справи без руху та надання строків на усунення недоліків.

19 квітня 2018 року Дніпровським районним судом м. Києва було постановлено Ухвалу про відкриття провадження по справі №755/4495/18.

В процесі підготовчих засідань 11.06.2018 року та 20.06.2018 року було встановлено, що Слідче управління ГУ Національної поліції України в м. Києві не може бути відповідачем по справі, а дана справа все ж таки має розглядатись саме судом, який розглядав кримінальну справу та виносив по справі вирок.

Отже, строки на подання апеляційної скарги були заявником ОСОБА_21 пропущені з поважної причини, оскільки питання стосувалось власності, в якій вона мешкає з двома малолітніми дітьми, тому намагалась в найкоротший термін встигнути подати відповідну заяву до Дніпровського районного суду м. Києва для скорішого вирішення питання по суті.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду провадження, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду провадження від неї не надходило, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд провадження проводити без її участі.

Розглянувши матеріали провадження, заслухавши думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши доводи клопотання, вважаю, що клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на інші ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня їх оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження, ухвала Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року за клопотанням ОСОБА_7 була постановлена без її участі, копію ухвали ОСОБА_7 отримала 06 листопада 2017 року (а.с. 39), а апеляційна скарга подана нею до суду 11 липня 2018 року (а.с. 49), тобто зі значним пропуском встановленого законом семиденного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, з клопотанням про поновлення пропущеного строку.

Проте, доводи клопотання ОСОБА_7 не містить поважних та достатніх причин для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Зокрема, посилання ОСОБА_7 , як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження, на подання до Дніпровського районного суду м. Києва позову до Слідчого управління ГУ Національної поліції України в м. Києві про визнання права власності на майно, відновлення порушеного права, скасування арешту з майна є безпідставним, оскільки вона не позбавлена права подавати одночасно позов до суду першої інстанції та апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції.

Безпідставними є також доводи клопотання ОСОБА_7 про те, що вона мешкає з двома малолітніми дітьми, тому намагалась в найкоротший термін встигнути подати відповідну заяву до Дніпровського районного суду м. Києва для скорішого вирішення питання по суті, що не є достатньою підставою для поновлення пропущеного строку, а також не підтверджено належними доказами.

За таких обставин клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 399 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 20 листопада 2017 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_7 про зняття арешту з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладеного в рамках розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 за ст. ст.190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 15 ч. 2, 190 ч. 4, 209 ч. 2, 357 ч. 3, 358 ч. 3, 263 ч. 1, 309 ч.2 КК України, ОСОБА_9 за ст. ст. 190 ч. 4, 209 ч. 2, 257 ч. 3, 358 ч. 2 і ч. 3 КК України, ОСОБА_10 за ст. ст. 190 ч. 4, 357 ч. 3, 358 ч.2 і ч. 3 КК України, ОСОБА_11 за ст. ст. 190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 15 ч. 2, 190 ч. 4, 209 ч. 2, 357 ч. 3, 358 ч. 3 КК України, ОСОБА_12 за ст. ст. 190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 209 ч. 2, 358 ч. 3 КК України, ОСОБА_13 за ст. ст. 190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 15 ч. 2, 190 ч. 4, 209 ч. 2, 357 ч. 3, 358 ч. 3, 263 ч. 1, 309 ч.2 КК України, ОСОБА_14 за ст.ст. 358 ч. 2 та ч. 3 КК України, ОСОБА_15 за ст.ст. 190 ч. 4, 357 ч. 3, 358 ч. 2 та ч. 3 КК України, ОСОБА_16 за ст.ст. 189 ч. 2, 15 ч. 3, 190 ч. 4 КК України, ОСОБА_17 за ст.ст. 189 ч.2, 15 ч. 3, 190 ч. 4 КК України, ОСОБА_18 за ст.ст. 189 ч. 2, 190 ч. 4, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 357 ч. 3, 358 ч. 2 та ч. 3 КК України, ОСОБА_19 за ст. 189 ч. 2, 15 ч. 3, 190 ч. 4, 358 ч. 2, ч. 3 КК України залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала - ОСОБА_7 .

Копію ухвали, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_________________ _______________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4