Справа № 344/3726/18
Провадження № 1-кп/344/610/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2018 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Івано-Франківську кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львів, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, згідно ст.89 КК України раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Злочин вчинено за наступних обставин.

29.12.2016 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_7 разом із ОСОБА_8 приїхали в м. Івано-Франківськ. Після чого, вони поїхали до потерпілого ОСОБА_4 який здавав в оренду свою квартиру АДРЕСА_3 , із яким ОСОБА_8 попередньо домовилась про оренду житла в період з 29.12.2016 року до 31.12.2016.

В подальшому, ОСОБА_7 , перебуваючи у приміщенні орендованої квартири побачив побутову техніку, якою була облаштована квартира, після чого в останнього виник неправомірний умисел на таємне викрадення чужого майна.

Так, в період часу з 19 год. 29.12.2016 до 07 год. 30 хв. 31.12.2016 ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із вище вказаної квартири телевізор марки «LG 42LN540V», чорного кольору, вартість якого згідно судової товарознавчої експертизи №4.3-292/17 від 15.11.2017 становить 7 942 грн., системний блок марки «HP І5 3,33 GNz/4000/250», вартістю 4 367 грн., монітор марки «FLAТRON L1953S», чорного кольору, вартістю 600 грн., тюнер саталітарний марки «S8120», вартістю 632 грн., праску марки «ZELMER 28Z019», білого кольору, вартістю 400 грн., електрочайник марки «ELENBERG KT-1208» білого кольору, вартістю 264 грн., USB-адаптер, серії N марки «TL-WN727N», вартістю 180 грн.

Після вчинення злочину, ОСОБА_7 викрадені речі, а саме: телевізор марки «LG 42LN540V», чорного кольору, монітор марки «FLAТRON L1953S», чорного кольору та електрочайник марки «ELENBERG KT-1208», білого кольору здав під заставу в ломбард ПТ «Ломбард» Заставно-Кредитний Дім», який знаходиться по вул. Г.Мазепи, 20/1, в м.Івано-Франківську, а іншими речами розпорядився на власний розсуд.

В подальшому, ОСОБА_7 місце вчинення злочину покинув, виїхавши із орендованої квартири без повідомлення потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши останньому майнову шкоду на загальну суму 14 385 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного. Так, ОСОБА_7 суду показав, що 29.12.2016 ввечері разом із ОСОБА_8 приїхали в м.Івано-Франківськ, де орендували квартиру потерпілого за вказаною адресою. У м.Івано-Франківську мав зустрітися з людиною, яка мала повернути йому борг, однак борг не повернула. В той час їх з ОСОБА_8 двоє новонароджених дітей знаходились в лікарні і їх лікування потребувало значних коштів. Будучи в скрутній ситуації, без відома ОСОБА_8 викрав наявну в помешканні побутову техніку (телевізор, монітор, комп`ютер, електрочайник та інше). Частину здав у ломбард у м.Івано-Франківську, щоб мати кошти на дорогу назад, а решту техніки продав у м.Львові. Отримані кошти витратив на оплату лікування дітей. У вчиненому щиро розкаявся, на даний час збитки потерпілому не відшкодував, однак має намір їх відшкодувати, просив вибачення у потерпілого, та просив суд суворо його не карати та звільнити від відбування призначеного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки має на утриманні малолітню дитину, щодо якої не позбавлений батьківських прав. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди визнав повністю, в частині моральної шкоди - частково на суму 5 000 грн.

Потерпілий просив цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити у повному обсязі, не заперечив щодо зменшення розміру моральної шкоди у розмірі 10000 грн у разі, якщо матеріальна шкода буде негайно відшкодована. Щодо призначення покарання обвинуваченому погодився із позицією прокурора.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження - вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, обмежено дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують його особу, підтверджують характер і розмір завданої потерпілому - цивільному позивачу шкоди, а також необхідних для вирішення питання про долю речових доказів та відшкодування процесуальних витрат у справі. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому злочину знайшла своє підтвердження та кваліфікує його дії за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу винного, зокрема те, що він згідно ст.89 КК України раніше не судимий, не працює, не одружений, на утриманні має малолітню дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щире каяття як обставина, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Також при призначенні покарання суд враховує доводи сторони захисту про наявність на утриманні в обвинуваченого ОСОБА_7 ще двох малолітніх дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . В той же час, суд зауважує, що у свідоцтвах серії НОМЕР_1 від 30.09.2016, серії НОМЕР_2 від 30.09.2016 про народження ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , копії яких надано суду, ОСОБА_7 як батько дитини не зазначений, вказано батьком дитини ОСОБА_12 . З показів обвинуваченого вбачається, що у судовому порядку факт його батьківства не встановлювався.

Як вбачається з досудової доповіді про обвинуваченого, беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, історію правопорушення, а також середню ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_7 без позбавлення або обмеження його волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб).

З огляду на викладене, враховуючи особу обвинуваченого, що згідно ст.89 КК України раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому та має намір відшкодувати завдані збитки, позицію прокурора, що просив призначити обвинуваченому покарання за вчинений злочин у виді арешту на строк три місяці, та не заперечив щодо застосування ЗУ «Про амністію у 2016 році» та звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання; позицію потерпілого, який просив відшкодувати йому збитки та щодо призначення покарання обвинуваченому погодився із позицією прокурора, позицію обвинуваченого та захисника, що просили суд суворо обвинуваченого не карати, та застосувати щодо обвинуваченого Закон України Про амністію у 2016 році, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді громадських робіт, оскільки таке покарання є достатнім, справедливим і необхідним для його виправлення та для запобігання вчиненню злочинів як ним, так і іншими особами.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_7 має малолітню дитину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому не виповнилося 18 років на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році» та щодо якого не позбавлений батьківських прав. Судом також встановлено, що ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України, до набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році». Крім того, даний злочин відноситься до злочинів середньої тяжкості, і не є ні тяжким, ні особливо тяжким злочином відповідно до ст.12 КК України.

Таким чином, на обвинуваченого ОСОБА_7 поширюється дія Закону України Про амністію у 2016 році. Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечив щодо застосування до нього амністії. Перешкод для застосування амністії та звільнення від відбування призначеного покарання з цих підстав ОСОБА_7 - судом не встановлено. За таких обставин, відповідно до ст.86 КК України, на підставі п.в ст.1 Закону України Про амністію у 2016 році ОСОБА_7 слід звільнити від відбування призначеного покарання.

Відповідно до ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 слід частково задовольнити, виходячи з наступного. Так, судом установлено, що вартість викрадених речей, а саме: телевізора марки «LG 42LN540V», чорного кольору, згідно висновку експерта №4.3-292/17 від 15.11.2017 становить 7 942 грн., системного блоку марки «HP І5 3,33 GNz/4000/250» - 4 367 грн., монітора марки «LG FLANRON L1953S», чорного кольору - 600 грн., тюнера саталітарного марки «S8120» - 632 грн., праски марки «ZELMER 28Z019», білого кольору - 400 грн., електрочайника марки «ELENBERG KT-1208» білого кольору - 264 грн., USB-адаптера, серії N марки «TL-WN727N» - 180 грн. За таких обставин та зважаючи на повне визнання позову в частині відшкодування матеріальної шкоди обвинуваченим, суд вважає, що розмір матеріальної шкоди підлягає стягненню з обвинуваченого в користь потерпілого та становить в сумі 14 385 грн.

Що стосується цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_7 у частині відшкодування моральної шкоди, то суд виходить з наступного. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, у тому числі, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Виходячи з наведеного, зважаючи на позицію обвинуваченого, що визнав факт спричинення потерпілому моральної шкоди та вважав за можливе відшкодувати моральну шкоду у розмірі 5000 грн., суд вважає, що потерпілому ОСОБА_4 вчиненим злочином спричинено моральну шкоду, яка полягала в тому, що останній переніс душевні страждання, емоційний дискомфорт та стрес, також порушення сну, внаслідок чого став роздратованим та схвильованим, що приводило до моральних страждань, погіршення здоров`я, втрати нормальних стосунків у сім`ї та соціальних зв`язків з оточуючими. Тому, враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, глибину та характер моральних страждань потерпілого ОСОБА_4 , їх наслідки й інші негативні впливи внаслідок вчинення даного злочину, матеріальний стан обвинуваченого та потерпілого, позов потерпілого у цій частині слід задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_4 10 000 гривень на відшкодування моральної шкоди.

Запобіжний захід домашній арешт обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз відповідно до ч.2 ст.124 КПК України покласти на обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.129, 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання - громадські роботи на строк 200 (двісті) годин.

Відповідно до ст.86 КК України, на підставі п.в ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді громадських робіт.

Запобіжний захід домашній арешт обвинуваченого ОСОБА_7 скасувати.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 , у користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_4 , 14 385 грн. (чотирнадцять тисяч триста вісім десять п`ять гривень) на відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином та 10000 грн. (десять тисяч гривень) на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином. В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 в дохід держави із зарахуванням на рахунок №0002, отримувач: УК у місті Івано-Франківську/м.Івано-Франківськ/24060300, банк отримувача: ГУК в Івано-Франківській області, МФО: 836014, код ЄДРОУ: 37952250, код класифікації доходів: 24060300 "Інші надходження", - 3123 гривні 28 копійок процесуальних витрат у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз: №4.3-292/17 від 15.11.2017; №1.3-3/17 від 27.01.2017; №1.3-189/18 від 15.03.2018.

Речові докази: СD-R диски із відеозаписами (постанова від 08.12.2017); шість слідів пальців рук та дактилокарту ОСОБА_7 (постанова від 16.03.2018)- зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_13