У Х В А Л А
Іменем України

12 червня 2018 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна,
в с т а н о в и в :
25.05.2018 року в провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21 грудня 2016 року у справі № 761/44571/16-к провадження № 1-кс/761/27244/2016 на грошові кошти, що знаходяться в ПАТ «Банк Камбіо» ().
Клопотання мотивовано, зокрема, тим, що згаданою ухвалою слідчого судді накладено арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_3 , які були набуті правомірним шляхом та не стосуються кримінального провадження №0000135 від 09.11.2016 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 218-1 КК України. Окрім того, щодо останнього не здійснюється досудове розслідування, він не є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, дані грошові кошти не є речовими доказами в розумінні ст. 98 КПК України, оскільки відсутні будь-які документальні підтвердження факту незаконного походження грошових коштів, на які був накладений арешт. Крім того, на даний час у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження такий як арешт майна відпала потреба, оскільки будь-яких слідчих дій щодо ОСОБА_3 не проводились, так само його не визнано особою, яка завдала матеріальну шкоду. Окрім того, ПАТ «Банк Камбіо», в якому знаходяться грошові кошти, перебуває на стадії ліквідації, а у разі ліквідації, ОСОБА_3 не зможе отримати свої грошові кошти.
В судове засідання представник власника майна та слідчий не з`явились, про час та місце розгляду клопотання були повідомлені завчасно та належним чином.
Разом з тим, їх неявка в силу положень ч. 2 ст. 174 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання про скасування арешту майна.
Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів убачається, що слідчим управлінням ФР ГУ ДФС здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000135 від 09.11.2016 року за ст. 218-1 КК України.
В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.12.2016 року, накладено арешт на грошові кошти фізичних осіб, які знаходяться в банківській установі ПАТ «Банк Камбіо» () на рахунках фізичних осіб, в тому числі й на грошові кошти, що розміщені на рахунку ОСОБА_3 , так як вони відповідають критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є речовими доказами.
При цьому, як слідує з ухвали слідчого судді, арешт накладено на грошові кошти на зазначених рахунках, оскільки вони є такими, які набуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також слідчим доведено існування ризиків, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 1 ст.28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконанні або прийняті в розумні строки.
Разом з тим, кримінальне провадження № 0000135 розслідується слідчим управлінням ФР ГУ ДФС з 09.11.2016 року, тобто досить тривалий час кримінальне провадження не знаходить свого вирішення, тоді як за вимогами ст. 28 КПК України проведення досудового розслідування має бути у розумні строки.
Слід звернути увагу й на те, що ОСОБА_3 не допитувався в межах кримінального провадження навіть у якості свідка.
При цьому, слід зауважити, що за спливом значного проміжку часу з моменту внесення відомостей до ЄРДР, нікому із службових осіб ПАТ «Банк Камбіо», тим паче вкладникам даного банку, а саме: ОСОБА_3 не повідомлено про підозру за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого, ст. 218-1 КК України в кримінальному провадженні № 0000135 від 09.11.2016 року, а тому у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.
Слід також зазначити, що відповідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Враховуючи доводи представника власника майна, а також те, що слідчий, будучи належним чином повідомлений про час та дату розгляду клопотання про скасування арешту майна, в судове засідання не прибув, доводи представника власника майна, зазначені у клопотанні, не спростував, а також враховуючи те, що з часу накладення арешту на майно пройшло більше одного року, вважаю, що відпала потреба та необхідність у такому засобі забезпечення, як арешт майна ОСОБА_3 .
На підставі наведеного, клопотання підлягає задоволенню.
Керуючись 131, 132, 170-173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва від 21 грудня 2016 року у справі № 761/44571/16-к провадження № 1-кс/761/27244/2016 на майно ОСОБА_3 , а саме в частині накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться в ПАТ «Банк Камбіо» () на грошовому рахунку: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) р/р № НОМЕР_2 .
Скасувати заборону посадовим особам ПАТ «Банк Камбіо» (), а також буд-яким іншим особам відчужувати, розпоряджатись та використовувати грошові кошти, в частині безготівкових грошових коштів ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) р/р № НОМЕР_2 , на які було накладено арешт ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2016 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя