В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0008428 від 09 вересня 2018 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чигирин Черкаської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, розлученого, який має на утриманні малолітню дитину, 2006 року народження, офіційно непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 18.03.2015 року за ч.1 ст.309, ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення воля волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

08.09.2018 року близько 11 години 55 хвилин ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , маючи власний ключ, відчинивши вхідні двері, зайшов до квартири, в якій він орендував одну із кімнат, увійшов до однієї із кімнат, в яку він також мав вільний доступ, побачив, що його сусід по квартирі ОСОБА_6 разом із своєю дівчиною ОСОБА_5 сплять на ліжку, та побачивши, що в даній кімнаті біля ліжка, де спить ОСОБА_5 , лежить жіноча сумка, яка належить ОСОБА_5 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме викрадення вказаної жіночої сумки та майна, яке в ній знаходилось.

Так, достовірно знаючи, що жіноча сумка належить ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , скориставшись тим, що за ним ніхто не спостерігає, продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, підійшов до ліжка, біля якого лежала жіноча сумка, відкривши її та перевіривши наявність майна в сумці, таємно викрав вказану жіночу сумку марки «Jinsichong» вартістю 500 грн., яка належить ОСОБА_5 , в якій знаходились наступні речі: мобільний телефон марки XiaomiRedmi 3S, вартістю 3500 грн., мобільний телефон марки XiaomiRedmiNote 4 вартістю 5674 грн., золотий кулончик 585 проби, вагою 1,11 грами, вартістю 666 грн., срібна каблучка, вагою 2,17 грами, вартістю 43,4 грн., срібна каблучка, вагою 2,32 грами, вартістю 46,4 грн., срібна каблучка, вагою 1,89 грами, вартістю 180 грн., наручний годинник марки WinnerSalvator, вартістю 4000 грн., паспорт громадянина України та довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру ОСОБА_5 , ключі від квартири та місця роботи.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 поклав вказані речі у поліетиленовий пакет та з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 14609 гривень 80 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно кваліфіковані правильно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
У судовому засіданні учасниками кримінального провадження надано суду угоду про примирення у кримінальному провадженні № 0008428 від 09 вересня 2018 року, що укладена між представником потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Відповідно до умов вищезазначеної угоди від 24 вересня 2018 року потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні № 0008428 за спільною ініціативою та обопільною згодою у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 471 КПК України уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначених діяннях. ОСОБА_3 спричинив матеріальну шкоду потерпілій на суму 14 609 гривень 80 копійок, яку частково відшкодував. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік. Також, у даній угоді роз`яснені потерпілій та обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні з`ясовано, що потерпіла розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений і потерпіла підтвердили суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення.

Дослідивши угоду про примирення, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що укладена між потерпілою та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угода про примирення підлягає затвердженню.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про примирення, укладену 24 вересня 2018 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0008428.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Речові докази у справі, а саме: жіноча сумка коричневого кольору, в якій знаходиться гаманець чорного кольору з 12 банківськими картками, дисконтні картки, срібне кільце, кулончик з малюнком Св. Галини, косметичка, 2 зв`язки ключів, мобільний телефон марки «Xiaomi», паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 , 2 квитанції на срібні каблучки ломбарду «Благо», що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , повернути потерпілій.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: