Справа №: 401/4326/13-к
провадження №: 1-о/398/2/18
УХВАЛА
Іменем України

"07" вересня 2018 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.01.2014 року за нововиявленими обставинами,

за участю:

прокурора ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

21.08.2015 року ОСОБА_3 звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.01.2014 року.
Зазначеним вироком, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 24.04.2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27.11.2014 року, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 170 000 гривень з конфіскацією грального обладнання.
Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25.10.2016 року заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17.01.2017 року зазначену ухвалу скасовано та призначено новий розгляд заяви ОСОБА_3 у Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області.
Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18.04.2017 року задоволено подання голови Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області та матеріали заяви ОСОБА_3 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами направлено до розгляду до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27.04.2017 року відкрито провадження за заявою ОСОБА_3 про перегляд вироку за нововиявленими обставинами та призначено до судового розгляду.
ОСОБА_3 в обґрунтування заяви зазначив, що підставою перегляду вироку є наявність таких нововиявлених обставин, а саме: протоколи допиту свідків ОСОБА_5 від 24.07.2014 року, ОСОБА_6 від 24.07.2014 року, ОСОБА_7 від 27.07.2013 року складалися за відсутністю матеріалів досудового розслідування та в порушення вимог ст.104 КПК України не у приміщенні гаражу; свідок ОСОБА_5 був присутній тільки під час огляду 12.06.2014 року гаражу по АДРЕСА_1 , та не був присутній під час огляду гаражу по АДРЕСА_2
06.02.2018 року ОСОБА_3 через канцелярію суду подано клопотання про визнання недопустимими доказами протоколів допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , рапортів працівника поліції ОСОБА_10 від 04.06.2013 року та 12.06.2013 року, заяви ОСОБА_11 від 12.06.2013 року про надання дозволу на огляд гаража за адресою: АДРЕСА_1 , протоколу огляду даного гаража, протоколу огляду гаража по АДРЕСА_2 від 06.04.2013 року, протоколів огляду, вилучення речей та грошових коштів, висновків експертів та всіх інші доказів і процесуальних дій, виключити їх з числа доказів обвинувачення, скасувати вирок суду, ухвали судів апеляційної та касаційної інстанції та виправдати ОСОБА_3 за недоведеністю вини.
Прокурор надав письмові заперечення проти заяви, відповідно до яких вважає заяву Хорольського про перегляд вироку за нововиявленими обставинами необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з підстав того, що під час судового розгляду судом були безпосередньо досліджені всі докази, в тому числі показання свідків, які суд поклав в основу обвинувачення, факт необізнаності заявника з протоколом допиту свідка ОСОБА_5 не відповідає дійсності, оскільки 31.07.2013 року під час досудового розслідування слідчим за заявою захисника ОСОБА_12 надавалися для ознайомлення матеріали кримінального провадження, що підтверджується його підписом, також заявнику після закінчення досудового розслідування на виконання вимог ст.290 КПК України були відкриті матеріали досудового розслідування, про що свідчить підпис ОСОБА_3 в протоколі відкриття матеріалів від 03.09.2013 року, при перегляді вироку в апеляційному порядку Апеляційний суд Кіровоградської області в обґрунтування законності прийнятого рішення посилається на правдивість наданих свідком ОСОБА_5 показань, судом касаційної інстанції також підтверджено законність ухваленого вироку та не встановлено процесуальних порушень при збиранні, дослідженні і оцінці доказів, які б ставили під сумнів обґрунтованість висновків суду про доведеність вини ОСОБА_3 та правильність кваліфікації його дій.
В судове засідання 07.09.2018 року ОСОБА_3 не з`явився, про час, місце і дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи і перегляду судового рішення, враховуючи приписи ч.2 ст. 466 КПК України.
В судових засіданнях ОСОБА_3 заяву підтримав у повному обсязі, з підстав, зазначених в заяві, зазначив, що додатковими нововиявленими обставинами є: наявність протоколів допиту ОСОБА_5 від 24.07.2013 року та ОСОБА_6 від 24.07.2013 року, які містять виправлення дати проведення огляду гаражу АДРЕСА_1 з «06.04.2014 року» на «12.06.2014 року», протоколи огляду місця події написані ручками різних кольорів, тому є фальшивими, власник гаража № НОМЕР_1 по вул. Обсерваторній ОСОБА_11 не міг надати письмовий дозвіл на огляд гаражу, оскільки його не було в місті в той день, під час розгляду клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 подали скарги на дії працівників поліції, під час проведення спільного допиту у кримінальному провадженні № 0000902 ОСОБА_5 надав показання, що він був присутній як понятий 06.04.2014 року під час огляду гаража за адресою: АДРЕСА_2 , а 12.06.2018 року під час огляду гаража по АДРЕСА_1 не був присутній як понятий. Також зазначив, що в матеріалах провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_17 містяться протоколи допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 24.07.2013 року без виправлень, за його заявою відкрито кримінальне провадження № 0000902 відносно ОСОБА_5 за ч.1 ст. 384 КК України та кримінальне провадження № 0000903 відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст. 384 КК України за завідомо неправдиві показання як свідків у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , з протоколами допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які містять виправлення, під час досудового розслідування його не ознайомлювали. Додатково зазначив, що нововиявленими обставинами є показання свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , надані в рамках кримінальних проваджень №0000902 та №0000903, які підтверджують, що під час судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надали завідомо неправдиві показання. Клопотання від 06.02.2018 року про визнання доказів недопустимими підтримав частково, просив не розглядати клопотання в частині скасування судових рішень апеляційної та касаційної інстанції.
Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_3 заперечував з підстав, зазначених в письмових запереченнях, пояснив, що протоколи допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дійсно містять виправлення, однак це не могло та не може вплинути на наявність в діях заявника події та складу злочину та висновку про його винуватість у вчиненні злочину в зв`язку з тим, що ці протоколи взагалі не надавалися стороною обвинувачення як докази винуватості ОСОБА_3 у вчиненні злочину, про що свідчить їх відсутність в матеріалах судового провадження, оскільки оригінали знаходяться в матеріалах наглядового провадження, всі свідки допитувалися судом безпосередньо, суд надав оцінку показанням свідків та прийняв рішення про винуватість заявника у вчиненні злочину на підставі всіх досліджених доказів, які визнав належними та допустимими, що було підтверджено судами апеляційної та касаційної інстанцій, наявність кримінальних проваджень відносно свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.384 КК України не є нововиявленими обставинами через відсутність вироку, яким встановлений факт завідомо неправдивих показань свідків у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 .
Суд заслухавши пояснення заявника, прокурора, дослідивши заяву та додані до неї письмові та відеоматеріали, матеріали кримінального провадження, матеріали справи про адміністративне правопорушення, матеріали наглядового провадження, приходить до таких висновків.
За приписами ч.1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до ч.2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судом у процесі розгляду справи. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин для розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.
Щодо тверджень ОСОБА_3 про те, що свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які допитувалися під час розгляду клопотання про обрання відносно заявника запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, подали скарги на дії працівників поліції, суд зазначає, що з ухвали Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.09.2013 року (справа №401/4151/13-к, провадження №1-кс/401/335/13) вбачається, що жодні свідки в судовому засіданні не допитувалися, а слідчим суддею була надана оцінка наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.203-2 КК України та ризиків, передбачених ст.177 КПК України на підставі наданих стороною обвинувачення доказів, в тому числі протоколів допиту зазначених вище свідків, однак висновки слідчого судді відповідно до ст. 198 КПК висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду під час цього або іншого кримінального проваджень та факт подання свідками скарг на дії працівників поліції не є нововиявленою обставиною в розумінні вимог ч.2 ст. 459 КПК України.
Щодо такої нововиявленої обставини як наявність виправлень в протоколах допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 24.07.2013 року, суд зазначає наступне.
Судом задоволено клопотання ОСОБА_3 та витребувано матеріали наглядового провадження по кримінальному провадженню № 0000918, в якому містяться оригінали протоколів допитів ОСОБА_5 від 24.07.2013 року та ОСОБА_6 від 24.07.2013 року, з яких вбачається, що на третьому аркуші обох протоколів міститься виправлення ручкою чорного кольору дати «12.06.2013 року», яку свідки зазначають як дату коли їх запросили в якості понятих під час проведення огляду гаража за адресою: АДРЕСА_1 , наступне речення містить дату «12.06.2013 року» без виправлень.Судом досліджені матеріали кримінального провадження № 0000918 та №001377, які постановою прокурора від 23.08.2013 року об`єднані під одним загальним номером 0000918, в тому числі протоколи допиту свідків ОСОБА_5 від 24.07.2013 року, ОСОБА_6 від 24.07.2013 року, ОСОБА_7 від 21.06.2013 року, надані в письмовому та електронному вигляді ОСОБА_3 .
Також судом задоволено клопотання ОСОБА_3 та витребувано матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст.181 КУпАП відносно ОСОБА_17 (справа №401/3039/13-п, провадження №3/401/1058/13) та досліджений протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 24.07.2013 року у кримінальному провадженні №001377, який міститься в матеріалах цієї справи, з якого вбачається, що свідок показав, що «06.04.2013 року близько 20 год. 10 хв. був запрошений працівниками поліції в якості понятого при проведенні огляду гаража № НОМЕР_1 по вул. Обсерваторній…. Огляд проводився в період часу з 20 год. 15 хв. до 22 год. 02 хв. 12.06.2013 року…». Також досліджений протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 24.07.2013 року у кримінальному провадженні №001377, який міститься в матеріалах цієї справи, з якого вбачається, що свідок показав, що «06.04.2013 року близько 20 год. 10 хв. був запрошений працівниками поліції в якості понятого при проведенні огляду гаража № НОМЕР_1 по вул. Обсерваторній…. Огляд проводився в період часу з 20 год. 15 хв. до 22 год. 02 хв. 12.06.2013 року…»
Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Однієї з загальних засад кримінального провадження є принцип безпосередність дослідження показань, речей і документів, який полягає в тому, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно (ст.ст. 7, 23 КПК України).
Згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
З вироку суду вбачається, що під час судового провадження в якості свідків були допитані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , показання яких суд оцінив з точки зору належності, допустимості, достовірності, та у сукупності з іншими доказами - з точки зору достатності та взаємозв`язку при ухваленні вироку, що було підтверджено судами апеляційної та касаційної інстанції.
Отже, не заперечуючи той факт, що протоколи допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 містять виправлення, суд не вважає наявність виправлень нововиявленими обставинами, оскільки, вирішуючи питання про винуватість ОСОБА_3 суд не обґрунтовував своє рішення зазначеними протоколами як доказами винуватості, протоколи не були предметом дослідження під час судового провадження, не є доказами наявності чи відсутності події, складу злочини та вини особи, враховуючи приписи ст. 95 КПК України.
Щодо визнання нововиявленими обставинами завідомо неправдивих показань свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суд зазначає наступне.
З наданих ОСОБА_3 відеозаписів одночасного допиту ОСОБА_3 як потерпілого та свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_18 , працівників поліції ОСОБА_19 , ОСОБА_20 вбачається, що зазначені особи надають показання в рамках інших кримінальних проваджень №0000902 та №0000903, які на даний час перебувають на стадії досудового розслідування .
Аналіз правових норм та практики їх застосування Верховним судом і Європейським судом дає підстави зробити висновок, що такі нововиявлені обставини як завідомо неправдиві показання свідка повинні бути встановлені вироком суду, а при неможливості його постановлення матеріалами розслідування. Поновленню справи за такими нововиявленими обставинами обов`язково повинно передувати притягнення до кримінальної відповідальності й засудження осіб, винних у дачі завідомо неправдивих показань свідками, потерпілими.
Проте, на час розгляду заяви судових рішень щодо визнання завідомо неправдивими показань свідків та притягнення винних до відповідальності суду не надано, тому зазначені обставини суд не розцінює як нововиявлені обставини.
Щодо визнання нововиявленою обставиною відсутність власника гаража за адресою: Обсерваторна, 42 ОСОБА_11 в день надання ним дозволу на огляд гаражу, то жодними належними та допустимими доказами даний факт не підтверджений.
Твердження ОСОБА_3 про те, що він не був ознайомлений з протоколами допиту ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від 24.07.2013 року спростовується наявним у матеріалах кримінального провадження №0000918 протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 03.09.2013 року, в якому під номерами 10,11 (том 2) містяться документи з назвами «протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 24.07.2013 року, протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 24.07.2013 року» та який містить підпис ОСОБА_3 з зазначенням, що він особисто ознайомлений з матеріалами досудового розслідування та відсутні зауваження та клопотання.
Також не заслуговують на увагу твердження заявника про недопустимість доказів, а саме: протоколів допиту свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_21 , рапортів працівника поліції ОСОБА_10 від 04.06.2013 року та 12.06.2013 року, заяви ОСОБА_11 від 12.06.2013 року про надання дозволу на огляд гаража за адресою: АДРЕСА_1 , протоколу огляду даного гаража, протоколу огляду гаража по АДРЕСА_2 від 06.04.2013 року, протоколів огляду, вилучення речей та грошових коштів, висновків експертів та всіх інших доказів та процесуальних дії, оскільки заявником не надано жодних доказів на підтвердження недопустимості зазначених доказів та з урахуванням відсутності доказів, що підривають довіру до них, які також були предметом дослідження судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій та яким судами трьох інстанцій вже надана оцінка з точки зору їх належності та допустимості. З системного аналізу норм КПК України, що регулюють порядок розгляду заяв про перегляд вироків за нововиявленими обставинами, вбачається, що суд оцінює виключно ті обставини, на які посилається заявник та вважає їх нововиявленими.
За змістом положень ст. 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.
Водночас, ст. 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
В рішеннях у справах «Устименко проти України» (заява №32053/13) та «Желтяков проти України» (заява №4994/04) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.
Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Суть заяви ОСОБА_3 фактично зводиться до його незгоди з судовими рішеннями та доказами в кримінальному провадженні, які раніше вже досліджувались та оцінювалися судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Будь-яких об`єктивних даних, а тим більше нових даних, які не були предметом розгляду судами, ОСОБА_3 не надано.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстави для задоволення заяви ОСОБА_3 про перегляд ухваленого відносно нього вироку за нововиявленими обставинами.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 395, 459, 466, 467 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд вироку Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.01.2014 року за нововиявленими обставинами залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 12.09.2018 року о 08 год. 30 хв.

Суддя ОСОБА_1