Справа № 303/3653/18
Провадження №1-кп/303/470/18
Номер рядка стат. звіту 32
ВИРОК
25 червня 2018 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внесеному 24 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000988 про обвинувачення
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою спеціальною освітою, начальника дільниці № НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНО Меблі Лтд», має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 271 Кримінального кодексу України, -

з участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

19 червня 2018 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 24 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000988 про обвинувачення ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 271 Кримінального кодексу України, з угодою про визнання винуватості від 15 червня 2018 року.
На підставі обвинувального акту судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до наказу № 60-К від 23.03.2015 т.в.о. генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНО Меблі Лтд» ОСОБА_6 , був призначений на посаду начальника дільниці №208 ТзОВ «ЕНО Меблі Лтд» та відповідно до підписаної ним посадової інструкції на нього, як на начальника дільниці, покладаються обов`язки по здійсненню загального керівництва виробничо господарською діяльністю дільниці та продуктивної організації роботи виробничого процесу дільниці (п.1); формування і забезпечення виконання виробничих завдань (п.2); забезпечення дотримання технологічних регламентів виробничого процесу та безперебійної роботи дільниці (п.3); контролю дотримання працівниками прав і норм охорони праці і техніки безпеки, виробничої та трудової дисципліни, правил внутрішнього трудового розпорядку, екологічної безпеки у відповідності з діючим Законодавством України та політикою фірми ЕНО (п.8).
Так, відповідно до ст. 43 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про охорону праці» - умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно побутові умови повинні відповідати вимогам законодавства.
В порушення вимог посадової інструкції ОСОБА_3 перебуваючи на посаді начальника дільниці №208 ТзОВ «ЕНО Меблі Лтд» вчинив порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, які заподіяли шкоду здоров`ю потерпілому ОСОБА_7 , за наступних обставин.
26 березня 2018 року о 07 годині 30 потерпілий ОСОБА_7 прибув до свого робочого місця, а саме дільниці №208 ТзОВ «ЕНО Меблі Лтд», та отримав від начальника дільниці ОСОБА_3 змінне завдання на цілу робочу зміну.
Втім, ОСОБА_3 , знаючи про покладені на нього обов`язки, в порушення вимог внутрішнього трудового розпорядку для бажаючих працювати та працюючих на фірмі «ЕНО» від 27.02.2017 не переконавшись у тверезому стані потерпілого ОСОБА_7 допустив останнього до виконання своїх посадових обов`язків у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено довідкою Мукачівської ЦРЛ де зазначений стан сп`яніння потерпілого ОСОБА_7 0,73 проміле та в порушення вимог положень посадової інструкції начальника дільниці №208 не забезпечив найманому працівникові ТзОВ «ЕНО Меблі Лтд» - верстатнику деревообробних верстатів дільниці №208 ОСОБА_7 право на належні, безпечні і здорові умови праці та допустив його до роботи без проведення з ним щоденного інструктажу та медичного огляду (відповідно до положень посадової інструкції ОСОБА_7 ).
Змінне завдання ОСОБА_7 полягало в укладанні пиломатеріалів в парі з помічником верстатника ОСОБА_8 , під керівництвом верстатника ОСОБА_9 біля стрічковопиляльного верстату марки «WRAVOR».
Так, виконуючи змінне завдання, близько 08 години 10 хвилин, перебуваючи у приміщенні дільниці №208 ТзОВ «ЕНО Меблі Лтд» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відбирали чергову букову дошку від верстату, а верстатник ОСОБА_9 продовжував працювати за пультом управління верстату. В цей час виникла потреба повернути буковий сортимент, що знаходився на гідравлічному зажимному механізмі верстату на 90 градусів, і ОСОБА_9 скерувавши з пульта управління верстатом, відпустив зажимний механізм в якому знаходився боковий сортимент. Під час цього, ОСОБА_7 залишив своє робоче місце і підійшов до механізму зажиму верстату та естакади, щоб притримати колоду. В цей час буковий сортимент упав із механізму зажиму на ліву ногу потерпілого ОСОБА_7 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у виді травматичного набряку м`яких тканин лівої гомілки на всьому протязі. Клінічно, у травматологічному відділенні Мукачівської ЦРЛ де знаходився на стаціонарному лікуванні з 26.03.2018 по 01.06.2018 у нього встановлені тілесні ушкодження у виді відкритого перелому нижньої третини діафізів обох кісток лівої гомілки із зміщенням, з приводу чого 26.03.2018 проведено оперативне лікування : накладення стержневого апарата на ліву гомілку (АЗФ). Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупих предметів по ударному механізму спричинення, з прикладанням значної травмуючої сили та відповідно до п.2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Отримані потерпілим ОСОБА_7 тілесні ушкодження знаходяться у прямому причинно-наслідкову зв`язку із порушеннями вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці допущеними ОСОБА_3 ..
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 271 КК України.
15 червня 2018 року між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000988 від 24 квітня 2018 року та підозрюваним ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні на підставі ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. 12 червня 2018 року потерпілий ОСОБА_7 надав письмову згоду прокурору Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 для укладення угоди з підозрюваним ОСОБА_3 та визначення йому міри покарання.
У відповідності до умов вказаної угоди прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_3 за ч.2 ст. 271 КК України.
Зі змісту угоди про визнання винуватості вбачається, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України, зобов`язався сприяти розслідуванню кримінального провадження у з`ясуванні всіх обставин по даному факту.
Під час укладення угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний узгодили міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме за ч.2 ст. 271 КК України у вигляді виправних робіт строком на 1 рік.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також, обвинувачений зрозумів роз`ясненні судом права, передбачені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Згідно з пунктом першим частини третьою статті 314 Кримінального процесуального кодексу України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (ст.469 Кримінального процесуального кодексу України).
Потерпілий ОСОБА_7 12 червня 2018 року надав прокурору письмову згоду на укладення ними угоди.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п.п. 1, 4 частини четвертої ст. 474 Кримінального процесуального кодексу України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною другою ст. 473 названого Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого беззастережно визнав себе винуватим, згідно з положеннями ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, внаслідок яких шкода завдана потерпілому ОСОБА_7 ..
Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Подана на розгляд суду угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, оскільки її умови не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , не встановлено.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним і призначення обвинуваченому ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання, передбаченої санкцією частини 2 статті 271 Кримінального кодексу України.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази підлягають вирішенню у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.
Керуючись ст.ст.8, 124, 129 Конституції України, ст.2, 7, 8, 22, 26,314, 369, 370-374, 469, 472-475 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену в приміщенні Мукачівської місцевої прокуратури за адресою: м.Мукачево, вул.Толстого, 15, 15 червня 2018 року між прокурором Мукачівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 24 квітня 2018 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000988, за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 від 12 червня 2018 року.
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.271 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді виправних робіт на строк 01 (один) рік з відрахуванням із суми заробітку в доход держави у розмірі десяти відсотків без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не застосовувати.
Речові докази: медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_7 № 4276 яка зберігається в архівному відділі Мукачівсьої ЦРЛ, повернути даній установі.
Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 може бути оскаржений до Апеляційного суду Закарпатської області в порядку, передбаченому ч.4 ст.394 КПК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Головуючий ОСОБА_1