Справа №125/1145/17
Провадження №1-кп/127/1256/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2018 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

судді доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю:

секретаря: ОСОБА_4 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілої: ОСОБА_6 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000383 від 25.11.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біличин, Барського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше судимого:

-08.05.2008 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

-24.12.2010 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 286 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнений 21.03.2013 року умовно-достроково на 2 роки 3 місяці 28 днів;

-19.05.2014 року Барським районним судом Вінницької області за ст. 186 ч. 2, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2016 року зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 04.02.2014 року по 22.08.2014 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Руданське, Шаргородського району Вінницької області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше судимого:

-03.03.2003 року Мурованокуриловецьким районним судом Вінницької області за ст. 185 ч. 3, ст. 121 ч. 1, ст. 152 ч. 3, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі;

-03.04.2013 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ст. 15 ч. 3 ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

20.08.2013 року Чернівецьким районним судом Вінницької області за ст. 162 ч. 1, ст. 185 ч. 3, ст. 70, ст. 72, ст. 70 ч. 4 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі. 04.05.2016 року звільнений умовно достроково на 1 рік 4 місяці 24 дні;

- у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою заволодіння чужим майном, вчинили напад на ОСОБА_6 (до укладення шлюбу ОСОБА_11 ) поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій) з проникненням у житло, а також повторно за попередньою змовою групою осіб, незаконно заволоділи транспортним засобом належним потерпілій ОСОБА_6 погрожуючи застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_7 будучи засудженим за вчинення тяжкого злочину та відбуваючи покарання у Вінницькій виправній колонії № 86 у дільниці соціальної реабілітації, на виробничому об`єкті смт. Тиврів Вінницької області, в кінці листопада 2016 року, діючи з корисливих мотивів спрямованих на заволодіння чужим майном, вступив в попередню змову з ОСОБА_9 на вчинення розбійного нападу.

З цією метою, ОСОБА_7 24.11.2016 біля 21:00 год. самовільно залишив вищевказаний виробничий об`єкт дільниці соціальної реабілітації в смт. Тиврів, зустрівся з ОСОБА_9 , та автомобілем ВАЗ 2103 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням останнього, заздалегідь взявши з собою ніж, липку стрічку для зв`язування рук, рукавиці, а також спортивні шапки з прорізами для очей поїхав до с. Біличин, Барського району Вінницької області. Залишивши автомобіль при в`їзді до населеного пункту, позаду магазину «Продукти», що знаходиться по вул. Центральній, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , з метою нападу, пішли до місця проживання знайомої ОСОБА_7 ОСОБА_6

25.11.2016 біля 02:30 ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 , одягнувши маски на голову з метою запобігання їхнього викриття потерпілою, оскільки остання знала ОСОБА_7 , шляхом розбиття вікна камінцем проникли до приміщення жилої кімнати будинку по АДРЕСА_3 , де на ліжку відпочивала ОСОБА_6 . Перебуваючи у будинку ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , застосовуючи фізичну силу, тримаючи потерпілу ОСОБА_6 за руки намагалися їх зв`язати липкою стрічкою, при цьому ОСОБА_9 висловлював погрози та вимогу щодо передачі їм матеріальних цінностей.

ОСОБА_6 побачивши в руках ОСОБА_7 ніж та сприймаючи дії ОСОБА_7 та ОСОБА_9 як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, передала ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 270 грн.

У подальшому ОСОБА_6 вчиняючи опір стягнула з голови ОСОБА_9 спортивну шапку з прорізами для очей, вибігла в іншу кімнату та кухонним молотком, що знаходився на тумбочці, завдала удару в голову ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_7 , підбіг до потерпілої і відібравши з її рук кухонний молоток та тримаючи її за руки спільно з ОСОБА_9 посадив на лавку, що знаходилась в зазначеній кімнаті, та зв`язали кухонним рушником її руки та ноги.

В свою чергу, ОСОБА_9 наніс коліном ноги один удар в область лобної частини голови ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 , побачивши на пальцях рук ОСОБА_6 дві золоті каблучки, звуковими жестами вказав на них ОСОБА_9 , який підійшов до ОСОБА_6 , наніс їй один удар долонею по обличчю в область носа та заволодів разом з ОСОБА_7 даними золотими виробами.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 278 від 25.11.2016 у ОСОБА_6 виявлено синці на лобі посередині (2) в ділянці зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, щоці зліва (2) (велична кістка і щока), крилі носа зліва, по задній поверхні правого передпліччя в нижній третині (2), по задній поверхні правої кістки в ділянці 2,3-ї п`яткової кісток, в ділянці основної фаланги 2-го пальця правої кисті, по заднє-зовнішній поверхні лівої кисті в середній третині, по заднє-зовнішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині (3), по задній поверхні лівого ліктьового суглобу (2), по задній поверхні правого ліктьового суглобу (2), по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по зовнішній поверхні правої ступні, по передній поверхні правої та лівої гомілки в середній третині; крововилив в слизовій оболонці верхньої губи; садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по передній поверхні правої гомілки в нижній третині. Вказані тілесні ушкодження виникли не менш як від 24-х дій тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку - 25.11.2016 року та за ступенем тяжкості, як усі разом так і кожне окремо, належать до легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 підв`язали руки ОСОБА_6 кухонним рушником за бильце ліжка, накривши при цьому обличчя ОСОБА_6 рушником.

Таким чином, скориставшись безпорадним станом потерпілої, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_9 , незаконно заволоділи майном потерпілої, спричинивши матеріальну шкоду останній, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 1096-1109/17-21 від 14.03.2017, на загальну суму 10 463, 57 грн., а саме :

-мобільним телефоном марки «Samsung» серії «Galaxy», модельний ряд «J5» вартістю 3 278, 03 грн.,

-картою пам`яті марки «Kingston 32GB» вартістю 355, 78 грн.,

-навушниками марки «LG», вартість могла складати 236, 31 грн.,

-чохлом-книжкою до мобільного телефону «Samsung Galaxy J5», вартість могла складати 225, 90 грн.,

-захисним оригінальним склом до мобільного телефону «Samsung Galaxy J5», вартість могла складати 152, 66 грн.,

-комп`ютерним електронним переносним USB-флеш накопичувачем на 8GB, вартість могла складати 107, 40 грн.,

-чоловічими замшевими туфлями 44 розміру моделі «Norman Comfort Line», вартість могла складати 763, 56 грн.,

-мікрохвильової піччю марки «Samsung» моделі «CR2833NR» вартістю 650, 00 грн.,

-золотою жіночою каблучкою у виді змійки, 585 проби, вагою 2 грами вартістю 2 177, 00 грн.,

-золотою жіночою каблучкою у вигляді обручки, 585 проби, вагою 1,3 грами вартістю 1 317, 04 грн.,

-однією парою золотих сережок-цвяхів, 585 проби, загальною вагою 0,5 грами вартістю 528, 77 грн.,

-авто магнітолою марки «SHUTLE» моделі «SUD-350» вартістю 662, 39 грн., а також грошима в сумі 270 грн., пластиковою банківською карткою «Приватбанку», сім карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з грошима на рахунку 19, 00 грн., а всього на загальну суму 10 752, 57 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою перевезення здобутого злочинним шляхом майна, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 погрожуючи фізичною розправою висловили вимогу потерпілій щодо передачі їм ключів від автомобіля. ОСОБА_6 , сприймаючи зазначені погрози ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , як реальну загрозу своєму життю і здоров`ю, вказала на місцезнаходження ключів від вказаного автомобілю, а саме на місце біля печі в тій же кімнаті, де вона перебувала.

Заволодівши ключами від автомобіля, обвинувачені поїхали з місця вчинення злочину на автомобілі «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_2 , який перебував в користуванні ОСОБА_6 , чим завдали потерпілій матеріальної шкоди, на суму 27 190, 00 грн.

У подальшому вищевказаний автомобіль був залишений ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на вул. Центральній с. Біличин, де й був виявлений працівниками правоохоронних органів.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України не визнав, та скориставшись правом передбаченим статтею 63 Конституції України відмовився свідчити суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні інкримінованих злочинів за ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України визнав повністю. Суду пояснив, що він знайомий з ОСОБА_7 , оскільки він також відбував покарння а після звільнення працював на виробничому об`єкті де відбував покарання ОСОБА_7 . Потерпілу ОСОБА_6 він не знав.

В телефонній розмові з ОСОБА_7 він пообіцяв, що завезе його в с. Біличин Барського району. В листопаді 2016 року, на трасі, він зустрівся з ОСОБА_7 та вони на автомобілі поїхали до с. Біличин.

Заїхали до останнього додому, а потім поїхали до центру села. ОСОБА_7 запропонував поїхати до його знайомої та повідомив про те, що у неї є гроші. Вони разом під`їхали до будинку ОСОБА_6 , у будинку не світилося світло, одягнули маски. Він вибив каменем вікно в будинку та заліз в середину, в будинку була потерпіла та почали вимагати гроші. Коли вони перебували в будинку та переводили ОСОБА_6 в іншу кімнату, вона вивільнила руку та зірвала з його обличчя маску, а також вдарила його молотком по голові, після чого він дав їй 2 ляпаси по обличчі та вони зв`язали їй руки та ноги рушниками. Він розпитував потерпілої де гроші. В подальшому, вони забрали в потерпілої 200 грн., золоті прикраси, 2-3 пляшки наливки та мікрохвильову піч. Взяли ключі від автомобіля, який стояв у дворі, та виїхали ним з подвір`я, через 100 метрів автомобіль зламався, вони витягнули авто магнітолу та пішли до свого автомобіля і залишили місце вчинення злочину. ОСОБА_7 він висадив по дорозі. Після затримання повернув ОСОБА_11 мобільний телефон та авто магнітолу. Також вказав, що ножа в них не було.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 , своєї вини, та повному визнанні вини у скоєнні інкримінованих злочинів обвинуваченим ОСОБА_9 їх вина у скоєнні злочину повністю знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду та підтверджується показаннями потерпілої , свідків, а також іншими доказами дослідженими в судовому засіданні.

Так, потерпіла ОСОБА_14 суду пояснила, що ОСОБА_15 вона знає з дитинства та підтримувала з ним товариські стосунки.

В ніч з 24 на 25 листопада 2016 року, вона перебувала вдома наодинці, оскільки її чоловік поїхав на роботу за кордон. Через деякий час вона почула гавкіт собаки та звуки тупоту. Потім раптово у вікно залетів великий будівельний блок, який вибив шибки та раму вікна й у хату, через виниклий отвір, одразу заскочили двоє чоловіків в балаклавах. В руках у ОСОБА_7 , був ніж та клеюча стрічка. ОСОБА_9 запитував у неї де гроші які їй залишив чоловік. Коли нападники переводили її в іншу кімнату, вона стягнула з голови одного з них балаклаву та схопивши молоток вдарила одного з нападників яким виявився ОСОБА_13 , в праву сторону голови. Чоловіки зв`язали її та погрожуючи вбивством вимагали гроші. Побоюючись за власне життя та здоров`я вона віддала гроші з гаманця, близько 270 гривень. ОСОБА_7 , який постійно мовчав, вона впевнено впізнала по тілобудові та звукові голосу, хоча він майже нічого не говорив, щоб його не впізнали.

ОСОБА_9 ходив по кімнаті, а ОСОБА_7 сидів позаду неї. Нападники погрожували їй ножем та вимагали гроші. З неї зняли каблучки, а ОСОБА_9 вдарив її в голову. Потім її прив`язали до ліжка, та на голову надягнули рушник. Нападники спитали в неї, де ключі від машини, на що вона вказала на місце зберігання ключів, та нападники пішли. Перебуваючи в хаті вона чула як нападники довго не могли завести автомобіль, але через деякий час вони поїхали. Автомобіль належить їм спільно з чоловіком. Працівники поліції повернули їй автомобіль, де залишилися викрадена в неї мікрохвильова піч, вино, магнітола.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду пояснила, що вночі 25 листопада вона чула звук мотора автомобіля, прокинулася її дитина. Її сусідка ОСОБА_17 прийшла до неї додому побита, в крові та зі зв`язаними руками. Казала, що її пограбував ОСОБА_7 . Вже разом вони викликали працівників поліції. ОСОБА_7 вона бачила коли останній приїздив до села на мотоциклі в той час коли був у виправному центрі. Вона була присутня під час слідчого експерименту.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що в вересні жовтні 2016 року був в с. Біличин де зустрічався з ОСОБА_7 та вони разом ОСОБА_19 розпивали алкогольні напої.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , суду пояснив, що ОСОБА_7 знав оскільки це його односельчанин. 30.09.2016 року він їхав з ОСОБА_18 на автомобілі та бачив на подвір`ї ОСОБА_7 який вживав спиртні напої. 25.11.2016 року біля 04:00 год. зателефонувала ОСОБА_6 та сказала, що її вбивають, він поїхав до неї та по дорозі побачив автомобіль потерпілої з відірваним колесом. Приїхавши до ОСОБА_6 додому побачив її побитою, яка повідомила, що на неї напав ОСОБА_7 з іншим чоловіком. Вікно в будинку було вибите. Потерпіла розповідала, що в неї викрали гроші, золоті прикраси, магнітолу з автомобіля.

Також вказав, що під час слідчого експерименту ОСОБА_9 повідомив, що скоїв злочин разом з ОСОБА_7 .

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_20 , суду пояснив, що ОСОБА_7 , ОСОБА_9 відбували покарання та працювали на виробничому об`єкті виправного центру в смт. Тиврів. З дозволу інспектора засуджені в денний час могли виходити за територію. Після звільнення ОСОБА_9 залишився працювати на об`єкті та заїжджав на територію автомобілем Жигулі. Вказав, що він охороняє вказаний об`єкт об`єкт 1 добу через 2 доби.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , суду пояснив, що знає ОСОБА_7 та потерпілу ОСОБА_6 . До нього ніхто не приїжджав, покази надавав оскільки був злий та лікувався від білої гарячки.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , суду пояснив, що він з ОСОБА_7 відбував покарання на дільниці соціальної реабілітації. 24.11.2016 року він працював з ОСОБА_7 з 8 до 18 год. ще разом шістьма чоловіками. О 21:00 год., коли він ліг спати ОСОБА_7 був на місці, а прокинувшись вранці також бачив ОСОБА_7 . Вночі охоронник перевіряє наявність засуджених. Також вказав, що ОСОБА_9 на вказаному об`єкті працював майстром.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , суду пояснив, що ОСОБА_7 його рідний брат. ОСОБА_7 телефонував та погрожував йому та його дружині фізичною розправо в разі якщо він погодиться дати показання з приводу злочину скоєного стосовно ОСОБА_6 .

Також повідомив, що перед скоєнням нападу на ОСОБА_6 його брат ОСОБА_7 , який відбував покарання у виправному центрі, приїжджав додому в с. Біличин Барського району Вінницької області, один раз приїжджав мотоциклом, близько 22-23 години, а іншого разу, через тиждень, приїжджав на автомобілі ВАЗ з невідомими чоловіками.

Крім показань потерпілої, обвинуваченого ОСОБА_9 та свідків, вина обвинувачених у скоєнні злочинів підтверджується також і іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

- даними витягу з кримінального провадження №0000383 (т. 2 а.с. 1);

- даними витягу з кримінального провадження №0000385 (т. 2 а.с. 8);

- даними рапорту працівників поліції від 25.11.2016 року (т. 2 а.с. 15);

- даними заяви ОСОБА_11 від 25.11.2016 року, згідно до якої вона просить прийняти міри до невідомих осіб які вчинили розбійний напад на неї в АДРЕСА_3 . О другій годині ночі 25.11.2016 року, коли вона перебувала за місцем свого проживання (т. 2 а.с. 16);

- даними заяви ОСОБА_11 від 25.11.2016 року, згідно до якої вона просить прийняти міри до невідомих осіб, які незаконно заволоділи транспортном засобом ВАЗ 2106 НОМЕР_2 з території домоволодіння де вона проживала за адресою АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 17);

- даними заяви ОСОБА_11 від 25.11.2016 року, згідно до якої вона надає дозвіл провести огляд домоволодіння в якому вона проживає за адресою АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 18);

- даними заяви ОСОБА_11 від 25.11.2016 року, згідно до якої вона надає дозвіл провести огляд транспортного засобу ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_2 (т. 2 а.с. 19);

- даними протоколу огляду місця події від 25.11.2016 року, згідно до якого у присутності двох понятих проведено огляд місця події, який проводився за адресою: Барський район, с. Біличин, вул. Центральна (т. 2 а.с. 20 25);

- даними таблиці ілюстрацій додатку до протоколу огляду місця події від 25.11.2016 року (т. 2 а.с. 28 52);

- даними акту про застосування службового собаки від 25.11.2016 року (т. 2 а.с. 53);

- даними висновку судово-медичної експертизи від № 278 від 25.11.2016 року, згідно до якого у ОСОБА_11 , виявлено синці на лобі посередині (2) в ділянці зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, щоці зліва (2) (вилична кістка і щока), крилі носа зліва, по задній поверхні правого передпліччя в нижній третині (2), по задній поверхні правої кисгі в ділянці 2,3-ї п`яткової кісток, в ділянці основної фаланги 2-го пальця правої кисті, по заднє-зовнішній поверхні лівої кисті в середній третині, по заднє-зовнішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині (3), по задній поверхні лівого ліктьового суглобу (2), по задній поверхні правого ліктьового суглобу (2), по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по зовнішній поверхні правої ступні, по передній поверхні правої та лівої гомілки в середній третині; крововилив в слизовій оболонці верхньої губи; садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по передній поверхні правої гомілки в нижній третині. Вказані ушкодження виникли не менше як від 24-х дій тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку вказаному у постанові про призначення експертизи (25.11.2016р.) та за ступенем тяжкості, як усі разом так і кожне окремо, належать до легких тілесних ушкоджень (т. 2 а.с. 70);

- даними протоколу огляду предмету від 25.11.2016 року, згідно до якого у присутності понятих оглянуто мобільний телефон марки «Нокіа (моноблок), чорного кольору (т. 2 а.с. 59 66);

- даними рапорту працівників поліції від 01.10.2016 року (т. 2 а.с. 67);

- даними довідки від 30.11.2016 року згідно до якого встановлено базові станції операторів рухомого (мобільного) зв`язку (т. 2 а.с. 68);

- даними рапорту працівників поліції від 26.11.2016 року (т. 2 а.с. 69);

- даними висновку комплексної судово-біологічної експертизи № 35/832 від 02.02.2017 року, згідно до якого в результаті проведеного імунологічного дослідження у змивах РБК з підлоги кухні (об`єкти 3, 4, 5) виявлені сліди крові людини та клітини з ядрами, на поверхні кухонного молотка (об`єкти 1, 2) виявлені клітини з ядрами, слідів крові не виявлено. В результаті проведеного молекулярно генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки слідів крові людини і клітин, виявлених на змивах з кухонної підлоги (об`єкти 3, 4, 5), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). Генетичні ознаки клітин, виявлених на поверхні кухонного молотка (об`єкти 1, 2) не встановлені. Генетичні ознаки слідів крові людини і клітин, виявлених на 1-змиві РБК з кухонної підлоги (об`єкт 3) належать невстановленій особі жіночої генетичної статі. Генетичні ознаки слідів крові людини і клітин виявлених на 2-х змивах РБК з кухонної-підлоги (об`єкти 4, 5) збігаються між собою та належать невстановленій особі чоловічої статі. (т. 2 а.с. 84 96);

- даними висновку судово-дактилископічної експертизи № 1090-Д від 30.11.2016 року, згідно до якого слід пальця руки розмірами 16Х24 мм вилучений по факту розбійного нападу на ОСОБА_11 в АДРЕСА_3 , придатний для ідентифікації за ним особи. (т. 2 а.с. 139 141);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10.01.2017 року (т. 2 а.с. 148 - 149);

- даними опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 10.09.2017 року (т. 2 а.с. 150);

- даними рапорту працівників поліції від 12.01.2017 року (т. 2 а.с. 151);

- даними опису речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 29.12.2016 року (т. 2 а.с. 153);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 29.12.2016 року (т. 2 а.с. 154);

- даними аналітичної довідки про опрацювання номерної інформації, отриманої від оператора ПрАТ «Київстар» в ході досудового розслідування № 0000383 від 25.11.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України. (т. 2 а.с. 160 168);

- даними заяви ОСОБА_11 від 05.12.2016 року згідно до якої просить долучити до матеріалів кримінального провадження копію документів (т. 2 а.с. 169);

- даними судово-автотоварознавчої експертизи № 423 від 30.01.2017 року, згідно до якого ринкова вартість автомобіля ВАЗ 21063, жовтого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , 1990, станом на 25.11.2016 року, складає: 27190 грн. (т. 2 а.с. 176 179);

- даними постанови про переведення засудженого з дільниці ресоціалізації до дільниці соціальної реабілітації Вінницької ВК (№ 86) (т. 2 а.с. 184);

- даними довідки від 08.12.2016 року згідно до якої ОСОБА_7 відбував покарання на дільниці соціальної реабілітації, виробничому об`єкті смт Тиврів в період часу з квітня 2016 року по дату видачі довідки. (т. 2 а.с. 189);

- даними висновку судово-дактилископічної експертизи № 62-Д від 06.02.2017 року, згідно до якого слід пальця руки розмірами 16х24 мм вилучений по факту розбійного нападу на ОСОБА_11 в АДРЕСА_3 залишений не ОСОБА_23 , ОСОБА_11 , ОСОБА_24 , а іншою особою. (т. 2 а.с. 212 218);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.02.2017 року. (т. 2 а.с. 224);

- даними опису документів, які були копійовані на підставі ухвали слідчого судді, суду (т. 2 а.с. 225);

- даними протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 16.02.2017 року. (т. 2 а.с. 227);

- даними опису документів, які були копійовані на підставі ухвали слідчого судді, суду (т. 2 а.с. 228);

- даними рапорту від 27.01.2017 року (т. 2 а.с. 230);

- даними протоколу отримання зразків для експертизи від 09.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_9 добровільно погодився надати відбитки пальців рук. (т. 2 а.с. 237);

- даними протоколу отримання зразків для експертизи від 09.02.2017 року, згідно якого ОСОБА_9 самостійно надав на дві гігієнічні ватні палички зразки букального епітелію, які поміщено в паперовий конверт. (т. 2 а.с. 239);

- даними висновку судово-дактилископічної експертизи № 104-Д від 16.02.2017 року, згідно до якого слід пальця руки розмірами 16х24 мм вилучений по факту розбійного нападу на ОСОБА_11 в АДРЕСА_3 залишений не ОСОБА_7 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , а іншою особою (т. 2 а.с. 244 250);

- даними висновку судово-біологічної експертизи № 85 від 24.02.2017 року, згідно до якого в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження встановлені генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт 1), ОСОБА_7 (об`єкт 2), ОСОБА_7 , (об`єкт 3), які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, що додається до висновку експерта). Генетичні ознаки слідів крові людини і клітин, виявлених на 2-х змивах РБК з кухонної підлоги, збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт 1 та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_7 (об`єкт 2), ОСОБА_7 , (об`єкт 3). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, встановлених у зразку крові ОСОБА_9 та в об`єктах 4, 5 (у висновку експерта Вінницького НДЕКЦ МВС України від 02.02.2017 № 35/832) складає 6,28775 х 10-25. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаному об`єкті, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 1,59 септильйонів (1,59 х 1024) осіб. Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_7 , ОСОБА_7 виключається. Генетичні ознаки клітин, виявлених у змивах з автомобіля, збігаються між собою, належать невстановленій особі жіночої генетичної статі та не збігаються з генетичними ознаками зразків букального епітелію ОСОБА_9 (об`єкт № 1), ОСОБА_7 (об`єкт № 2), ОСОБА_7 , (об`єкт № 3). Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_7 виключається. (т. 2 а.с. 256 270);

- даними заяви ОСОБА_9 згідно до якої він видає працівникам поліції мобільний телефон Самсунг 9500 та автомагнітолу. (т. 2 а.с. 271);

- даними протоколу огляду місця події від 06.03.2017 року, згідно до якого у присутності двох понятих ОСОБА_9 видав мобільний телефон та магнітолу. (т. 2 а.с. 272 - 275);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2017 року, згідно до якого потерпіла ОСОБА_11 упізнала особу на фотознімку № 2, де зображений ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 276 279);

- даними заяви ОСОБА_11 згідно до якої вона надала дозвіл працівникам поліції, на проведення слідчої дії, на проведення слідчого експерименту на території в приміщені будинку, а також на території належного йому домоволодіння по АДРЕСА_3 . (т. 2 а.с. 280);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.03.2017 року. (т. 2 а.с. 281 283);

- даними висновку судово-товарознавчої експертизи № 1096-1109/17-21 від 14.03.2017 року, згідно до якого загальна ринкова вартість об`єктів дослідження станом на 25.11.2016 які підлягали оцінці складала: 10463,57 грн., а саме: ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» серії «G» модельний ряд «J5» з урахуванням зносу складала - 3278,03 грн. при умові робочого стану та виконанні функцій, що відповідні даній моделі; ринкова вартість карти пам`яті марки «Kingston 32GB» з урахуванням зносу складала - 355,78 грн. при умові робочого стану, ринкова вартість навушників марки «LG» з урахуванням зносу могла складати 236,31 грн. при умові робочого стану, ринкова вартість чохла-книжки для мобільного телефону «Samsung Galaxy J5 урахуванням зносу могла складати - 225,90 грн., ринкова вартість захисного оригінального скла до мобільного телефону Samsung Galaxy J5» з урахуванням зносу могла складати - 152,66грн., ринкова вартість комп`ютерного електронного переносного USB-флеш накопичувача на 8 GB з урахуванням зносу могла складати - 107,40грн. при умові робочого стану, ринкова вартість чоловічих замшевих туфель синього кольору 44 розміру моделі «Norman Comfort Line» складала 563,56 грн., ринкова вартість мікрохвильової печі марки «Samsung» моделі «CR2833NR» складала - 650,00грн., ринкова вартість металевої копилки у вигляді коробки від чоловічих духів з написом «1000 рублей» не визначалась через недостатність даних для ідентифікації та товарного стану; ринкова вартість трьох скляних пляшок з саморобним червоним вином загальною ємністю 3 л не визначалась через недостатність даних для ідентифікації та відповідної документації; ринкова вартість золотої жіночої каблучки у виді змійки, 585 проби, вагою 2 грами, без каміння з урахуванням втрати якості складала - 2177,00грн.; ринкова вартість золотої жіночої каблучки у вигляді обручки з одним великим та 8-ми маленьким чорним камінням цирконію, 585 проби, вагою 1,3 грами з рахуванням втрати якості складала - 1317,04 грн.; ринкова вартість однієї пари золотих сережок-цвяхів, 585 проби, загальною вагою 0,5 грами з одним білим маленьким камінням цирконію в кожній сережці з урахуванням втрати якості скла 1317,04 грн.; ринкова вартість автомагнітоли марки «SHUTLE» моделі «SUD-350» з урахуванням зносу складала - 662,39 грн. (т. 2 а.с. 287 292);

- даними протоколу огляду від 25.05.2017 року, згідно до якого оглянуто диски з даними. (т. 2 а.с. 340 356);

- даними протоколу одночасного допиту осіб від 29.05.2017 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 357 359);

- даними протоколу одночасного допиту осіб від 06.06.2017 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 360 362);

- даними протоколу про результати аудіо, відео контролю місця (за особою) від 12.06.2017 року (т. 2 а.с. 370 371).

Проаналізувавши показання обвинувачених, потерпілої, свідків, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні вину обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину доведено повністю, а їх дії слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 187 КК України як розбій - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло;

та ч. 3 ст. 289 КК України як - незаконне заволодіння транспортним засобом поєднане з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я до потерпілого, вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

До такого висновку суд дійшов враховуючи наступне.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_7 , вступивши в попередню змову з ОСОБА_9 24.11.2016 року біля 21 години, самовільно залишив дільницю соціальної реабілітації Вінницької виправної колонії № 86 смт. Тиврів Вінницької області. В подальшому діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на автомобілі ВАЗ 2103 Д.Н.З НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , заздалегідь взявши з собою ніж, липку стрічку для зв`язування рук, рукавиці, а також спортивні шапки з прорізами для очей, що свідчить про детальне планування та спрямованість спільного умислу на скоєння саме розбою прибули до с. Біличин, Барського району Вінницької області де 25.11.2016 року біля 2 год 30 хв., одягнувши шапки з прорізями для очей, шляхом вибивання вікна, проникли до будинку АДРЕСА_3 де вчинили напад на ОСОБА_6 .

Під час вчинення розбійного нападу ОСОБА_9 висловлював погрози на адресу потерпілої вимагаючи видати грошові кошти та цінності, а ОСОБА_7 , при цьому тримав в руці ніж.

В подальшому, з метою подолання волі до опору потерпілої, та примушування видати матеріальні цінності ОСОБА_9 з застосуванням фізичної сили наніс ОСОБА_6 удар коліном ноги у лоб, а через деякий час ОСОБА_7 завдав потерпілій удару долонею в область носа, після чого обоє з застосуванням фізичної сили прив`язали руки потерпілої до бильця ліжка. В наслідок дій обвинувачених потерпілій ОСОБА_6 було завдано тілесних ушкоджень, а саме: синці на лобі посередині (2) в ділянці зовнішнього кінця лівої надбрівної дуги, щоці зліва (2) (велична кістка і щока), крилі носа зліва, по задній поверхні правого передпліччя в нижній третині (2), по задній поверхні правої кістки в ділянці 2,3-ї п`яткової кісток, в ділянці основної фаланги 2-го пальця правої кисті, по заднє-зовнішній поверхні лівої кисті в середній третині, по заднє-зовнішній поверхні лівого передпліччя в верхній третині (3), по задній поверхні лівого ліктьового суглобу (2), по задній поверхні правого ліктьового суглобу (2), по зовнішній поверхні лівого плечового суглобу, по зовнішній поверхні правої ступні, по передній поверхні правої та лівої гомілки в середній третині; крововилив в слизовій оболонці верхньої губи; садна по задній поверхні лівого ліктьового суглобу, по передній поверхні правої гомілки в нижній третині. Вказані тілесні ушкодження виникли не менш як від 24-х дій тупого твердого предмету (предметів), по давності утворення можуть відповідати строку - 25.11.2016, та за ступенем тяжкості, як усі разом так і кожне окремо, належать до легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 06.11.2009 року «Про судову практику у справах про злочини проти власності» розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) - це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Під нападом за статтею 187 КК слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті. Розбій вважається закінченим з моменту нападу, поєднаного із застосуванням насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, або з погрозою застосування такого насильства, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні.

В результаті нападу обвинувачені заволоділи майном потерпілої та продовжуючи свої дії застосовуючи погрози застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілої незаконно заволоділи належним їй транспортним засобом.

На переконання суду, зважаючи на узгодженість та спланованість дій обвинувачених, зухвалість способу проникнення до будинку потерпілої, шляхом вибивання вікна, враховуючи реальну обстановку скоєння злочину, кількість нападників та їх значну фізичну перевагу над потерпілою, яка в нічний час перебувала вдома одна, на значній відстані від інших помешкань та не могла розраховувати на допомогу, насильство та погрози нападників про застосування насильства та позбавлення життя сприймались потерпілою як реальні.

Аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_9 щодо обставин скоєння розбійного нападу та заволодіння транспортним засобом, суд вважає їх правдивими та такими до відповідають дійсним обставинам справи, оскільки вони повністю та детально узгоджуються з показаннями потерпілої ОСОБА_6 та підтверджуються іншими доказами зібраними органом досудового слідства в т.ч. даними протоколу огляду місця події від 06.03.2017 року, згідно до якого у присутності двох понятих ОСОБА_9 видав мобільний телефон та магнітолу. (т. 2 а.с. 272 - 275); даними протоколу огляду місця події від 25.11.2016 року, згідно до якого у присутності двох понятих проведено огляд місця події, який проводився за адресою: АДРЕСА_3 (т. 2 а.с. 20 25); даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.03.2017 року, згідно до якого потерпіла ОСОБА_6 упізнала особу на фотознімку № 2, де зображений ОСОБА_9 (т. 2 а.с. 276 279); даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.03.2017 року. (т. 2 а.с. 281 283).

Аналізуючи позицію сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо його непричетності до скоєння злочинів, оскільки під час скоєння злочину останній відбував покарання у дільниці соціальної реабілітації ВК № 86 де не було виявлено його втечі й відповідно, не проводилось розслідування за даним фактом, не можливості потерпілої чітко вказати саме на ОСОБА_7 , як на особу яка вчинила на неї напад, через приховування зовнішності нападників, оговору ОСОБА_13 обвинуваченого ОСОБА_25 через неприязні відносини які склались між ними під час відбування покарання останнім та перебуванням в підлеглому від ОСОБА_13 положенні, суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються наступним.

Так під час досудового та судового слідства обвинувачений ОСОБА_9 чітко та послідовно повідомляв, що злочини скоїв саме з ОСОБА_7 з яким він був знайомий значний час. Показання ОСОБА_9 в частині скоєння злочинів у співучасті з ОСОБА_7 підтвердила потерпіла ОСОБА_26 , яка в судовому засіданні впевнено в казала на ОСОБА_15 , ОСОБА_27 , як на особу яка вчиняла напад не неї, якого вона впізнала по зовнішності та тілобудові оскільки знала його з дитинства.

На думку суду версія сторони захисту, про неможливість скоєння злочину ОСОБА_7 через його перебування у дільниці соціальної реабілітації ВК № 86, де він відбував покарання та відсутність зафіксованого факту його втечі, не спростовує його можливості залишення вказаної дільниці в нічний час з поверненням вранці без виявлення факту втечі. Вказане підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_7 (брата обвинуваченого) про те , що обвинувачений не задовго до скоєння нападу, в нічний час, декілька разів мотоциклом та автомобілем приїжджав у село та вони зустрічались. Вказані показання підтверджуються показаннями свідків ОСОБА_19 , ОСОБА_18 ОСОБА_28 , які зазначили, що бачили обвинуваченого ОСОБА_15 ,В в селі в той час як він відбував покарання у виправній установі.

Показання свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_29 не спростовують показань свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_19 , ОСОБА_18 ОСОБА_28 оскільки, ОСОБА_20 в своїх показаннях не зміг повідомити чи бачив він обвинуваченого ОСОБА_7 в день скоєння злочинів, а свідок ОСОБА_29 вказав, що бачив обвинуваченого в вечірній та ранішній час, а в період з 21 год. до ранку спав. Крім того суд зважає, на те, що відстань між дільницею соціальної реабілітації ВК № 86, де відбував покарання ОСОБА_7 та місцем скоєння злочину, становить близько 80 кілометрів, що зважаючи на наявність автомобіля у нападників не становило перешкоди у вчиненні злочину. Крім того суд розглядає кримінальне провадження в межах пред`явленого обвинувачення.

Крім того суд вважає надуманою версією сторони захисту, щодо оговору ОСОБА_9 . ОСОБА_7 через недоброзичливі відносини які виникли між ними в період відбування покарання ОСОБА_30 , який на роботі перебував у підпорядкуванні ОСОБА_13 , оскільки, вони не підтверджуються жодним доказом дослідженим судом. Таку версію суд вважає спрямованою на уникнення обвинуваченим відповідальності за скоєння злочинів.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 являється особою раніше неодноразово судимою за злочини проти власності (т. 2 а.с. 304), свою вину у скоєнні злочину не визнав, у вчиненому не розкаявся, при цьому на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 302 303), за місцем відбування покарання характеризується негативно (т. 2 а.с. 299).

Обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлено.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України, обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєних злочинів, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, вчинення злочину в період відбування покарання, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_7 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України з конфіскацією майна та застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Барського районного суду Вінницької області від 19.05.2014 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 слід рахувати з 26.09.2018 року.

Керуючись ч. 3 ст. 3 та ч. 1 ст. 5 КК України суд приходить до переконання про можливість застосування відносно ОСОБА_7 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIІІ від 26.11.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_31 строк попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30.03.2017 року по день набрання вироком законної сили.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_9 являється особою раніше неодноразово судимою за злочини проти власності (т. 2 а.с. 304), вчинив злочин в період умовнодострокового звільнення, водночас свою вину у скоєнні злочину визнав, у вчиненому розкаявся, при цьому на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 310 - 311), за місцем проживання скарг не надходило (т. 2 а.с. 309).

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає визнання вини, щире каяття та активне сприяння слідству в розкритті злочину.

Обставиною яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочинів.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_9 до вчинених злочинів, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_9 не можливе без його ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України з конфіскацією майна, та застосуванням положень ст.ст. 70, 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.08.2013 року.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 слід рахувати з 26.09.2018року.

Керуючись ч. 3 ст. 3 та ч. 1 ст. 5 КК України суд приходить до переконання про можливість застосування відносно ОСОБА_9 ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIІІ від 26.11.2015 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19.05.2017 року по день набрання вироком законної сили.

З метою забезпечення виконання вироку запобіжний захід обвинуваченим до набрання вироком законної сили, залишити без змін у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_9 слід стягнути в рівних долях процесуальні витрати за проведення комплексної судово-біологічної експертизи № 35/832 від 02.02.2017 року, судової молекулярно-генетичної експертизи № 831 від 17.02.2017 року, судово-трасологічної експертизи № 1750-Т від 02.12.2016 року, судово-трасологічної експертизи № 1751-Т від 05.12.2016 року, судово-дактилископічної експертизи № 1090-Д від 30.11.2016 року, судово-автотоварознавчої експертизи № 423 від 30.01.2017 року, судово-біологічної експертизи № 51 від 25.04.2017 року, судово-дактилископічної експертизи № 62-Д від 06.02.2017 року, судово-дактилископічної експертизи № 104-Д від 16.02.2017 року, судово-біологічної експертизи № 85 від 24.02.2017 року, судово-товарознавчої експертизи № 1096-1109/17-21 від 14.03.2017 року, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчинених ними злочинів.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 63, 65-67, КК України, ст. ст. 100, 124, 127-129, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 289 КК України у виді 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_31 покарання у виді 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Барського районного суду Вінницької області від 19.05.2014 року та призначити ОСОБА_32 остаточне покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_31 строк попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 30.03.2017 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_31 рахувати з 26.09.2018 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_31 залишити без змін.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- за ч. 3 ст. 289 КК України у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_9 покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Чернівецького районного суду Вінницької області від 20.08.2013 року та призначити ОСОБА_9 остаточне покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення на стадії досудового розслідування та під час судового розгляду слід зарахувати у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 19.05.2017 року по день набрання вироком законної сили.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_9 рахувати з 26.09.2018 року.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_9 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в рівних долях на користь держави Україна 35 785 гривень 28 копійок у відшкодування вартості проведених судових експертиз.

Речові докази в кримінальному провадженні, а саме:

- мотузки з рук ОСОБА_11 , що запаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС, три фрагменти липкої стрічки «скотч», що запаковані в паперовий конверт, металева труба, що запакована в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 2055777, аркуш паперу зі слідами рук та дактилокарти, що запаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 4187467, сім змивів з автомобіля, що запаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3659187, знімок рентгену та відрізок чорної дактилоплівки в полімерному пакеті, що запаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 4074321, коробок із фрагментом грунту в коробці, що запакований в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3668943; зразок крові ОСОБА_33 , що запакований в медіальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3659907; зразок букального епітелію ОСОБА_34 , що запакований в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3659906; зразок букального епітелію ОСОБА_11 , що запаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3659905; слід тканини, що запакований в медіальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3669009; три сліди тканини, що впаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3669008; зразок букального епітелію ОСОБА_9 , що запакований в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3659208; зразок букального епітелію ОСОБА_7 , що упакований в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3659209; зразок букального епітелію ОСОБА_7 , що запакований в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3659210; кухонний молоток, що запакований в медіальний пакет експертної служби МВС Україна за № 4149895; три змиви, що запаковані в медіальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3669279; гаманець, що запакований в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3994184; змиви з скляних банок, що запаковані в паперовий конверт; фрагмент мотузки з шиї ОСОБА_11 , що запакований в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3994200; фрагмент рушника з бильця ліжка, що запакований в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 3129480; мотузки з рук ОСОБА_11 , що запаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 4074101; три фрагменти липкої стрічки «скотч», що запаковані в паперовий конверт; металева труба, що запакована в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 2055777, аркуш паперу зі слідами рук та дактилокарти, що запаковані в спеціальний пакет експертної служби МВС Україна за № 4187467, які передані на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Барському ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області після набуття вироком законної сили знищити;

- автомагнітола SHUTLE» моделі «SUD-350» з дистанційним пультом, яка передана на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів при Барському ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області після набуття вироком законної сили повернути ОСОБА_6 ;

-автомобіль марки ВАЗ, моделі 21063, 1990 року випуску, об`ємом двигуна 1294, жовтого кольору, який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 після набуття вироком законної сили залишити останній;

-мікрохвильова піч Samsung CR2833NR білого кольору, яку передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 після набуття вироком законної сили залишити останній;

-мобільний телефон марки «Samsung» серії «Galaxy», модельний ряд «J5», який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 після набуття вироком законної сили залишити останній.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набуває законної сили після після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя:

Судді: