Апеляційний суд Рівненської області
_____________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

07 вересня 2018 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції справу за клопотанням захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 16 липня 2018 року.

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 16 липня 2018 року в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 про застосування стосовно останнього ст. 82 КК України відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги висновок медичної частини ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» щодо можливості застосувати пільги, передбачені ст. 82 КК України. Зазначає, що відповідно до медичної довідки ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» ОСОБА_7 має захворювання варикозне розширення вен на лівій нозі. Вказує, що місцевий суд не у повній мірі з`ясував дані про особу засудженого ОСОБА_7 , та дійшов помилкового висновку, що останній не став на шлях виправлення, а саме: раніше не судимий; на профілактичному обліку не перебуває; дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи; у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; за характером спокійний та врівноважений; приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт»; регулярно відвідує бібліотеку установи та читає книжки; спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд; підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування та отримує від них посилки. Також, на його думку, не враховано надані у судовому засіданні ОСОБА_7 пояснення про те, що він вину визнав та міру призначеного судом покарання вважає справедливою. Зазначає, що не враховано також те, що ОСОБА_7 активно приймає участь у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених та роботах благоустрою, що підтверджує його сумлінне ставлення до праці. По мірі можливості оплачує борг по виконавчим листам, що підтверджує його каяття та визнання ним вини у вчиненому.

Вказує, що в умовах відбування покарання у виді обмеження волі ОСОБА_7 буде працевлаштований на виробництві, оскільки у відповідності до ст. 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи у кримінально-виконавчих установах відкритого типу з обов`язковим залученням до праці, а тому він буде мати можливість в подальшому більш інтенсивніше оплачувати борг по виконавчим листам.

Просить скасувати ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 16 липня 2018 року, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання та замінити засудженому ОСОБА_7 невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі на невідбутий строк на підставі ст. 82 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора та представника ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)», які заперечили проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи за даним клопотанням захисника в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3, п. 3 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Свідченням того, що засуджений став на шлях виправлення, є його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до праці, додержання режиму відбування покарання, однак ефективність і гарантованість цього процесу можливі лише за умови застосування до нього більш м`якого покарання.
З матеріалів справи вбачається, що вироком колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2010 року ОСОБА_7 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 365, ч.3 ст. 146, п.п.6.11,12 ч.2 ст. 115 КК України та призначено покарання на підставі ст. 70 КК 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна. Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2011 року вирок від 04 жовтня 2010 року змінено, виключено з вироку ч. 3 ст. 146 КК України. Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 02 лютого 2016 року зараховано у строк покарання термін попереднього ув`язнення з 27 січня 2010 року по 13 вересня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі згідно ч.5 ст.72 КК України по ЗУ № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року. Початок строку покарання: 27 січня 2010 року. Кінець терміну: 10 червня 2023 року.
Відповідно до характеристики від 10 липня 2018 року (а.с.10-11) і довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення засудженого СМРБ О/с № 82-Д-11 (а.с.12) ОСОБА_7 за час відбування покарання в СІЗО м. Кривий Ріг порушень вимог режиму утримання не допускав. Заходи стягнення та заохочення не застосовувалися. В ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» ОСОБА_7 відбуває покарання з 19 листопада 2011 року. За час відбування покарання допустив 5 порушень вимог режиму утримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності (30 травня 2012 року догана за порушення вимог режиму утримання; 12 липня 2012 року 10 діб карцеру (вилучено мобільний телефон); 06 липня 2015 року ? 15 діб карцеру (вилучено заборонені предмети); 08 липня 2016 року 12 діб карцеру (вилучено мобільний телефон); 25 березня 2017 року догана за порушення вимог режиму утримання). На даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заходи заохочення не застосовувались. На виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з неможливістю працевлаштування категорії засуджених сектору максимального рівня безпеки. На профілактичному обліку не перебуває. Приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт».
31 жовтня 2013 року рішенням адміністративної комісії ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» визнаний таким, що не стає на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст.ст. 100,101 КВК України.
15 червня 2018 року рішенням адміністративної комісії ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» визнаний таким, що не стає на шлях виправлення та не заслуговує на застосування заохочувальних норм, передбачених ст.82 КК України.
Наведені обставини, судом першої інстанції були досліджені і враховані при прийнятті рішення.
При апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду першої інстанції прокурор наголосив, що засуджений за період відбування покарання з 2010 року вчинив п`ять дисциплінарних порушень, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі тричі був поміщений у карцер. Протягом 2015, 2016, 2017 років засуджений вчинив злісні порушення встановленого порядку відбування покарання, оскільки зберігав заборонені предмети. Вказує, що комісія установи не знайшла підстав для подання клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким, покликаючись на рішення адміністративної комісії ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)» від 31 жовтня 2013 року та 15 червня 2018 року. Зазначив, що незначний проміжок часу протягом 2018 року без зафіксованих вчинених порушень ОСОБА_7 не може свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки при застосуванні ст. 82 КК України береться до уваги зразкова поведінка засудженого протягом всього періоду відбування покарання.
Представник ДУ «Катеринівська (ВК 46)» вказав, що поведінка засудженого ОСОБА_7 являється посередньою. Зазначив, що засуджений має професійно-технічну освіту, однак на виробництві установи не працевлаштований у зв`язку з неможливістю працевлаштування категорії засуджених сектору максимального рівня безпеки.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів, а й безпосередньо кару засудженого, а тому враховуючи кваліфікацію дій засудженого та наслідки, які настали від вчиненого, а саме смерть особи, колегія суддів вважає явно передчасним вирішення питання про заміну невідбутої засудженим частини покарання більш м`яким покаранням.
Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 , які він підтримав в судовому засіданні апеляційної інстанції, що суд першої інстанції не у повній мірі з`ясував дані про особу засудженого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що раніше не судимий, дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, за характером спокійний та врівноважений, регулярно відвідує бібліотеку установи та читає книжки, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, завжди має охайний зовнішній вигляд, підтримує соціальні зв`язки з рідними шляхом листування та отримує від них посилки, активно приймає участь у суспільно-корисній праці щодо покращення комунально-побутових умов для засуджених та роботах благоустрою, (відповідно до характеристики приймає таку участь лише в порядку черговості), вказуючи при цьому, що це підтверджується характеристикою ДУ «Катеринівська ВК (№ 46)», яка, як вбачається з матеріалів справи була досліджена судом першої інстанції, а також не врахованопояснення засудженого про те, що він вину визнав та міру призначеного судом покарання вважає справедливою є безпідставними, а наведені дані стосовно засудженого не є безумовною передумовою заміни покарання у виді позбавлення волі на покарання у виді обмеження волі.
Дотримання порядку і умов відбування покарання, а також добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання, відповідно до ст. 9 КВК України є обов`язком засудженого.
Доводи апеляційної скарги захисника про неврахування судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали того, що відбуваючи покарання у виді обмеження волі він зможе інтенсивніше оплачувати борг по виконавчих листах (494 699, грн. 75 коп.), а також те, що засуджений має захворювання виразкове розширення вен на лівій нозі, не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, так як зазначені обставини не є, відповідно до вимог ст. 82 КК України, підставами для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки ніяким чином не доводить того, він став на шлях виправлення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, так як ОСОБА_7 не довів, а судом не встановлено, з урахуванням перевірених матеріалів справи, що він став на шлях виправлення.
За таких обставин, на думку колегії суддів, постановлена судом ухвала стосовно засудженого ОСОБА_7 є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, ?

УХВАЛИЛА:
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 16 липня 2018 року про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді обмеження волі залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3