Постанова

Іменем України
04 жовтня 2018 р.

м. Київ

справа № 711/4497/16-к
провадження № 51-2835 км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 22 червня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси та проживаючого по АДРЕСА_1 , неодноразово судимого в останнє 18 грудня 2012 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ст. 70КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; звільненого 02.11.2015 році у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України.

Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 вересня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_7 зарахованоу строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 06 квітня 2016 року по 12 вересня 2016 року на момент постановлення вироку з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання процесуальних витрат та речових доказів.

Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 22 червня 2017 року вирок щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за те, що він 02 лютого 2016 року, приблизно о 12.50 год., перебуваючи біля другого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , з метою відкритого викрадення чужого майна, висунув вимогу малолітньому потерпілому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , віддати йому мобільний телефон, а коли той відмовився, здійснив на нього напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я потерпілого, зокрема дістав складний ніж та, погрожуючи його застосуванням, направив лезо до живота потерпілого. Внаслідок цієї погрози, яку потерпілий сприймав як реальну, останній виконав вимогу ОСОБА_7 і передав йому мобільний телефон «ЕйчТіСі» вартістю 625 грн., яким ОСОБА_7 заволодів та розпорядився на власний розсуд.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду щодо ОСОБА_7 і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через м`якість. Крім того, прокурор зазначає, що апеляційний суд ухвалив рішення, яке не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 вважає касаційну скаргу прокурора обґрунтованою і просить її задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 касаційну скаргу прокурора не підтримав і просив залишити її без задоволення.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, позицію учасників судового розгляду, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 433 КПК України касаційний суд перевіряє законність та обґрунтованість судових рішень у тій частині, в якій вони були оскаржені.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 187 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.

У силу статей 370, 419 КПК України ухвала апеляційного суду має бути законною, обґрунтованою і вмотивованою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Доводи касаційної скарги прокурора про те, що призначене ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки за своїм розміром є м`яким, заслуговують на увагу.

Так, апеляційний суд, залишаючи без задоволення апеляційну скаргу прокурора та погоджуючись із висновком місцевого суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання, належним чином не врахував тяжкість вчиненого ним правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, дані про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий та вчинив нове правопорушення через незначний проміжок часу після звільнення, його посередню характеристику за місцем проживання. А також обставини, що обтяжують покарання - вчинення правопорушення проти малолітнього потерпілого та рецидив злочинів.

Крім того, апеляційний суд належно не дослідив ці обставини та не мотивував прийняте рішення.

Тому, з урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з висновком якого і погодився апеляційний суд не відповідає вимогам ст. 65 КК України та за своїм розміром є м`яким.

Враховуючи вищезазначене, рішення апеляційного суду через порушення вимог ст. 419 КПК України не можна вважати законним та обґрунтованим, внаслідок чого воно відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню на новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати викладене, ретельно перевірити доводи, наведені в апеляційній скарзі прокурора, дати на них вичерпні відповіді й постановити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

В разі підтвердження обсягу обвинувачення, за яким ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено, призначене йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки слід вважати м`яким.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, п. 15 «Перехідні положення» КПК (в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII), Суд

у х в а л и в:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області від 22 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3