Постанова

Іменем України
30 серпня 2018 року

м. Київ

Справа № 738/1086/17
Провадження № 51 5407 км18

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря
судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю:
прокурор ОСОБА_5 ,
засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянув в судовому засіданні матеріали провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 20 березня 2018 року.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судами обставини

Ухвалою судді Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року заяву засудженого ОСОБА_6 про перегляд ухвали цього ж суду від 15 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 20 березня 2018 року ухвалу Менського районного суду від 24 січня 2018 року залишено без зміни.

Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала та короткий зміст заперечень на касаційну скаргу

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвал першої і апеляційної інстанцій та призначення нового розгляду в суді першої інстанції. При цьому зазначає, що судами допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування кримінального закону.Вважає, що судами безпідставно було залишено без задоволення його заяву про перегляд ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року за нововиявленими обставинами і не звільнено від кримінальної відповідальності та покарання у зв`язку із закінченням строків давності. Також не було взято до уваги наявність підстав для звільнення його від призначеного покарання за вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року, з випробуванням з іспитовим строком, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, оскільки на час розгляду справи, не було відомо про існування Постанови Верховного Суду України від 27 жовтня 2016 року про розгляд клопотань про застосування до інших засуджених Закону України № 1261 VII від 13.05.2014 року. При цьому зазначає, що ця постанова суду і є нововиявленою обставиною.

Позиції учасників судового провадження

Засуджений ОСОБА_6 підтримав свою касаційну скаргу та просив її задовольнити.

Прокурор вважає касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 необґрунтованою та просить її залишити без задоволення.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, вислухавши доводи засудженого та прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований Главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Згідно з вимогами ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами, якими, зокрема визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

На підставі п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Богунського районного суду м. Житомира від 24 червня 2010 року з урахуванням змін внесених ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 30 листопада 2010 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст. 127, ч.1 ст.28, ч.3 ст. 365, ч.1 ст.28, ч.2 ст.366, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, з позбавленням права обіймати атестовані посади в органах внутрішніх справ на строк 3 роки, які залишені без зміни ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 квітня 2011 року.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2017 року залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року було відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про звільнення його від покарання, карність якого усунена законом; про звільнення його від кримінальної відповідальності та покарання у зв`язку із закінченням строків давності; про звільнення на підставі ст.ст.75, 76 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком зі звільненням його з місць позбавлення волі.

У своїй заяві ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року, вказував на нововиявлену обставину про яку не було відомо суду, а саме Постанову Верховного Суду України від 27 жовтня 2016 року про розгляд клопотань про застосування до інших засуджених Закону України № 1261 VII від 13.05.2014 року.

Перевіривши обставини, на які посилався засуджений, суд першої інстанції, з дотриманням вимог статей 459, 466, 467 КПК України належним чином умотивувавши своє рішення, дійшов правильного висновку, що обставини, на які посилається в своїй заяві засуджений ОСОБА_6 , як на підстави скасування ухвал суду першої та апеляційної інстанцій за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні вимог ч.2 ст. 459 КПК України. Судове рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

Апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 , доводи якої аналогічні за змістом доводам викладеним у касаційній скарзі засудженого, були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який, з наведенням мотивів спростування, визнав їх неспроможними. Ухвала апеляційного суду мотивована належним чином та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б давали підстави для зміни чи скасування судових рішень, не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги засудженого ОСОБА_6 .

Вимоги ОСОБА_6 в частині скасування ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року постановлених у іншому провадженні не є предметом перегляду в ході розгляду його касаційної скарги про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 24 січня 2018 року та ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 20 березня 2018 року щодо відмови у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Менського районного суду Чернігівської області від 15 серпня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Чернігівської області від 21 листопада 2017 року залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3