Справа № 757/4067/18-к
Провадження № 1-кп/761/1640/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду під час підготовчого судового засідання кримінальне провадження № 0000017 разом з угодою про визнання винуватості відносно обвинуваченого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новосибірськ РФСР, громадянина України, не працюючого, одруженого, на утриманні маючого трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст.209 КК України разом з угодою про визнання винуватості, укладеної 16.01.2018 між процесуальним керівником прокурором ГП України ОСОБА_3 та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 .

Як вбачається зі змісту обвинувального акту та угоди про визнання винуватості, ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України, а саме в тому, що він вчинив дії, спрямовані на приховування та маскування незаконного походження майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів чи володіння ним, прав на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, переміщення, зміну його форми (перетворення), а так само набуття, володіння та використання іншого майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації ( відмиванню) доходів при наступних обставинах..

Так, в обвинувальному акті містяться дані про те, що невстановлені особи, перебуваючи на території Російської Федерації, у невстановлений час не пізніше січня 2017 року, вчиняли злочини, пов`язані з незаконним збутом наркотичних засобів в особливо великих розмірах, невизначеному колу осіб на території міст Російської Федерації. Кримінальна відповідальність за вчинення зазначених діянь передбачена статтею 307 Кримінального кодексу України, а також статті 228-1 Кримінального кодексу Російської Федерації.

Одна з невстановлених осіб, яка була причетна до розповсюдження наркотичних засобів на території Російської Федерації перебуваючи в невстановленому місці, використовуючи власний нікнейм « ОСОБА_6 », з метою приховання та маскування незаконного походження грошових коштів, одержаних в результаті незаконного обігу наркотичних засобів, джерела його походження, місцезнаходження, переміщення, зміну його форми (перетворення), підшукував користувачів у мережі Іnternet.

Приблизно у березні 2017 року, точного часу не встановлено, перебуваючи в невстановленому місці на території міста Києва та Київської області ОСОБА_5 , отримавши інформацію про можливий заробіток у мережі Іnternet від свого знайомого ОСОБА_7 , використовуючи власний нікнейм « ОСОБА_8 » у Web-версії месенджеру «Telegram», підшукав користувача вказаного ресурсу з нікнеймом « ОСОБА_6 »(далі особа « ОСОБА_6 »). Внаслідок спілкування ОСОБА_5 з особою « ОСОБА_6 » протягом березня 2017 року між ними склались ділові відносини та останній запропонував здійснити обмін наявних у нього так званих електронних грошей торгової марки ОСОБА_9 , а саме ОСОБА_10 -рублів (далі QIWI-рубль) на так звану криптовалюту під назвою bitcoin (далі BTC) за винагороду у вигляді 15% від перерахованої ним кількості QIWI-рублів.

У березні 2017 року, точного часу не встановлено, ОСОБА_5 , під час листування з особою « ОСОБА_6 », дізнався від останнього, що QIWI-рублі, які той повинен конвертувати у BTC, отримані від незаконного обігу наркотичних засобів на території Російської Федерації (далі РФ), а суть його діяльності полягає в тому, що він займається реалізацією наркотичних засобів на території РФ через закладки (спосіб реалізації наркотичних засобів, шляхом приховування його в певному місці, за результатами оплати на QIWI-гаманці покупець отримує точну адресу знаходження наркотичного засобу).

ОСОБА_5 погодився на пропозицію особи « ОСОБА_6 » на постійній основі здійснювати обмін QIWI-рублів отриманих від продажу наркотичних засобів на території РФ на BTC за винагороду у вигляді 15 % від перерахованої ним кількості QIWI-рублів, а також здійснювати технічну підтримку по налаштуванню QIWI-гаманців та їх прикріплення до спеціальних облікових записів у месенджері «Telegram», що управляються автоматизованими програмами (далі Telegram bot) за щомісячну винагороду у вигляді певної кількості BTC еквівалентної 300 доларів США на певну дату обміну на так званих біржах криптовалют.

Так, починаючи з березня по листопад 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому місці на території міста Києва та Київської області, точного часу не встановлено, достовірно знаючи, що QIWI-рублі отримані внаслідок незаконної реалізації наркотичних речовин на території РФ, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, маючи на меті надання вигляду правомірності володіння, користування та розпорядження QIWI-рублів особи « ОСОБА_6 », вчинив дії, спрямовані на приховання та маскування незаконного походження QIWI-рублів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, володіння ними, а також прав на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, переміщення, зміну його форми (перетворення), а так само набуття, володіння та використання QIWI-рублів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння.

У вказаний період ОСОБА_5 , діючи із зазначеною метою, використовуючи власний ноутбук через Іnternet-ресурс за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстрував QIWI-гаманці за допомогою заздалегідь придбаних стартових пакетів операторів мобільного зв`язку, для отримання на них QIWI-рублів від особи « ОСОБА_6 », для подальшого їх обміну на BTC за допомогою власних накопичень на BTC-гаманцях та за допомогою Іnternet-ресурсу за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою зміни форми (перетворення) отриманих QIWI-рублів.

При цьому ОСОБА_5 , бажаючи укрити факт особистої участі у вчиненні кримінального правопорушення, використовував номери заздалегідь придбаних ним сім-карт мобільних операторів без зазначення будь-якої особистої інформації, що сприяло анонімному та прихованому перерахуванню QIWI-рублів.

Так, з березня по листопад 2017 року ОСОБА_5 , діючи із зазначеною метою, перебуваючи в невстановленому місці на території міста Києва та Київської області, отримував від особи « ОСОБА_6 » на зареєстровані ним QIWI-гаманці заздалегідь обумовлену кількість QIWI-рублів.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у той же період ОСОБА_5 , діючи із зазначеною метою, перебуваючи в невстановленому місці на території міста Києва та Київської області, за допомогою Іnternet-ресурсу за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходив конкретні Іnternet-ресурси з обміну QIWI-рублів на ВТС.

В подальшому ОСОБА_5 на обраному Іnternet-ресурсі вводив дані зареєстрованих QIWI-гаманців і кількість QIWI-рублів та отримував на власні ВТС-гаманці з утриманням комісії Іnternet-ресурсу 7% обміняні ВТС. Після цього, отримані в результаті такого обміну ВТС, ОСОБА_5 з власних BTC-гаманців перераховував на надані особою « ОСОБА_6 » ВТС-гаманці заздалегідь обумовлену їх кількість за вирахуванням власної винагороди у розмірі 8% від кількості BTC.

З березня по листопад 2017 року, ОСОБА_5 здійснив вказані вище обмінні операції та отримав за це винагороду від особи « ОСОБА_6 » на власний ВТС-гаманець ВТС у кількості, еквівалентній 8 500 доларів США. Загальна кількість отриманих від особи « ОСОБА_6 » для обміну QIWI-рублів склала близько 2 300 000 штук.

Таким чином, ОСОБА_5 , перебуваючи в невстановленому місці на території міста Києва та Київської області, в період з березня по листопад 2017 року, достовірно знаючи, що QIWI-рублі отримані від незаконної реалізації наркотичних речовин на території РФ, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, маючи на меті надання вигляду правомірності володіння, користування та розпорядження ВТС, обміняв вказаним вище способом QIWI-рублів у кількості 2 300 000 штук, що еквівалентно 2 300 000 російських рублів (по курсу НБУ на 22.11.2017 1 012 000 грн.), чим вчинив дії, спрямовані на приховання та маскування незаконного походження іншого майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, чи володіння ним, прав на таке майно, джерела його походження, місцезнаходження, переміщення, зміну його форми (перетворення).

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою набуття у власність реальних грошових коштів за допомогою Іnternet-ресурсу за посиланням https://www.bestchange.ru, знаходив конкретні Іnternet-ресурси з обміну ВТС на долари США. Після цього ОСОБА_5 на обраному Іnternet-ресурсі вводив дані зареєстрованих ВТС-гаманців і кількість ВТС, необхідних для обміну, та отримав нарочно від кур`єра Іnternet-ресурсу грошові кошти у доларах США.

Набувши таким способом у власність близько 8 500 доларів США, маючи реальну можливість ними розпоряджатись, ОСОБА_5 витратив їх на особисті потреби, чим вчинив набуття, володіння та використання коштів та іншого майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Відповідно до змісту угоди, викладено формулювання обвинувачення, що зазначене вище та його правову кваліфікацію за ч.1 ст.209 КК України, яка ніким не оспорюється, сторонами зазначені істотні для даного кримінального провадження обставини, про беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні даного злочину, а також узгоджене покарання обвинуваченому, яким визначили за ч.1 ст.209 КК України покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі 25 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 425 000 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Визнав вину у вчиненні інкримінованого йому злочині, щиро покаявся у скоєному, підтвердив обсяг взятих на себе обов`язків у відповідності до умов угоди.

Захисник ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, на умовах визначених у ній.

Прокурор також вважав наявними підстави для затвердження угоди про визнання винуватості на умовах викладених в угоді при цьому прокурор зазначив, що обвинувачений всіляко сприяв у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою, обґрунтовуючи дану обставину як наявність справжнього суспільного інтересу, є не судимою особою, визнав вину, щиро розкаявся, отже вказав існуючими підстави для застосування ст..69 КК України при визначенні покарання.

Вислухавши думку прокурора, захисника, обвинуваченого, дослідивши угоду про визнання винуватості, надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до розділу V1 КПК України наслідком розгляду угоди про визнання винуватості є або її затвердження та постановлення вироку або відмова в затвердженні угоди.

У відповідності до ч. 7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та /або закону та відмовляє в затвердженні угоди, зокрема, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди.

Вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Отже, за умови затвердження угоди про визнання винуватості, суд повинен постановити обвинувальний вирок, зміст якого повинен відповідати вимогам, визначених статтею 374 КПК України, зокрема, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений та інше.

Таким чином, при затвердженні угоди про визнання винуватості предметом перевірки є, зокрема, зміст вироку на відповідність вимогам закону, однією зі складових якого є правильність кваліфікації злочину, у вчиненні якого особа визнає свою винуватість.

При цьому при затвердженні угоди у вироку повинно бути викладене саме те обвинувачення, зміст якого міститься в угоді про визнання вини, а кримінальний процесуальний закон не наділяє суд правом встановлювати інші обставини, або зазначати інші дані, виключати або замінювати їх, визначати іншу кваліфікацію, аніж визначено рамками угоди.

Як зазначалось вище, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.209 КК України.

Втім, у відповідності до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.04.2005 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства про кримінальну відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом визначено про те, що відповідно до ч. 1 ст. 9 Кримінального кодексу України (далі - КК) обов`язковою умовою, за якої настає відповідальність за легалізацію (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, є одержання таких доходів унаслідок вчинення визначеного у п. 1 примітки до ст. 209 КК суспільно небезпечного протиправного діяння (далі - предикатне діяння).
За змістом п. 1 примітки до ст. 209 КК предикатним діянням може бути:
- діяння, яке згідно з КК є злочином і за яке відповідною статтею (частиною статті) цього Кодексу передбачено покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад 3 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, або діяння вчинене за межами України якщо воно визнається суспільно небезпечним протиправним діянням, що передувало легалізації (відмиванню) доходів за кримінальним закон держави де воно було вчинено і є злочином за КК України та внаслідок вчинення якого незаконно одержані доходи.
Отже, відповідальність за зазначені дії настає лише у разі, коли кошти або інше майно, що є предметом легалізації, були одержані внаслідок вчинення предикатного діяння (передбаченого п. 1 примітки до ст. 209 КК, яке передувало легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом) і ці дії були вчинені умисно з метою надання правомірного вигляду володінню, використанню, розпорядженню такими коштами або майном, їх набуттю чи для приховання джерел їх походження.

Між тим, матеріали, що надані суду не містять даних на підтвердження зазначених вище обставин. Безпосередньо ОСОБА_5 у вчиненні інших злочинів, які б можливо вважати предикатними до даного не обвинувачується, а що до інших осіб відсутні дані про їх засудження за вчинення злочинів, внаслідок яких незаконно одержані доходи.

Отже при таких обставинах відсутні законні підстави для затвердження угоди на умовах, викладених в ній.

Слід окремо вказати,що при укладені угоди були порушені вимоги, визначені ст.52 КПК України, якими передбачено обов`язкову участь захисника у разі укладення угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості з моменту ініціювання такої угоди.

І, хоча в судовому засіданні захисник повідомив, що був присутній при укладенні зазначеної угоди, втім текст угоди про визнання винуватості не містить даних, з яких би вбачалось, що захисник дійсно був присутнім при такій процесуальній дії, отже такі доводи захисника спростовуються даними, що містяться в угоді.

Наслідком таких суттєвих порушень норм Кримінального процесуального закону та норм Кримінального Кодексу України є застосування вимог, передбачених пунктом 1 частини 7 статті 474 КПК України відмова в затвердженні угоди.

Керуючись ст. 314, 372,472-474 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної 16.01.2018 року між прокурором другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.209 КК України.

Матеріали кримінального провадження №420 180 000 000 00017 внесеного 03.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повернути прокурору для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: