Справа № 643/8290/18
Номер провадження 1-кс/643/2504/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.06.2018 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0002331 від 29.04.2018 за п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не судимого, має неповну середню освіту, навчається у Харківському вищому професійному училищі будівництва, зі слів працює неофіційно та знаходиться у цивільному шлюбі від якого має дворічну доньку ОСОБА_7 , зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:
Органом досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення при наступних обставинах: у період з 10 по 12 квітня 2018 року, точну дату та час під час проведення досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у тривалих неприязних відносинах з колишнім співмешканцем ОСОБА_9 , виниклих у зв`язку з неодноразовими конфліктами та бійками, що мали місце між ними на побутовому підґрунті, у зв`язку зі зловживанням останнім алкогольними напоями, попрохала свою неповнолітню доньку ОСОБА_10 знайти серед її знайомих особу, яка зможе спричинити ОСОБА_9 тілесні ушкодження та таким чином припинити його протиправні дії відносно себе. Після цього, дізнавшись від своєї доньки, що остання має знайомого ОСОБА_6 , який з метою припинення подальшої конфліктної поведінки ОСОБА_9 може спричинити останньому тілесні ушкодження за грошову винагороду, повідомила донці, що вказані дії не матимуть очікуваного ефекту, оскільки ОСОБА_9 , незважаючи на те, що раніше зазнавав насильства з боку інших осіб, не припиняє чинити з нею сварки. Після того, під час спілкування з ОСОБА_10 . ОСОБА_6 повідомив, що може заподіяти смерть ОСОБА_9 за грошову винагороду у 2000 грн., про що ОСОБА_10 повідомила свою матір, а остання діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на противоправне заподіяння смерті ОСОБА_9 з особистих неприязних стосунків, повідомила донці про згоду на передачу ОСОБА_6 2000 грн. у якості винагороди за вчинення останнім умисного вбивства ОСОБА_9 , про що ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_6 .

Таким чином, ОСОБА_8 було організовано вчинення кримінального правопорушення умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 , вчиненого на замовлення, а саме, ОСОБА_8 за допомогою своєї доньки ОСОБА_10 підшукала безпосереднього виконавця умисного вбивства ОСОБА_9 ОСОБА_6 , визначила об`єкт посягання ОСОБА_9 та у подальшому повинна була забезпечити належну реалізацію свого злочинного плану, забезпечивши умови вчинення умисного вбивства останнього.

13.04.2018 приблизно о 22:30 ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого мешкання за вищевказаною адресою разом з ОСОБА_9 , після спільного вжиття алкогольних напоїв, будучи у стані алкогольного сп`яніння, дочекавшись, коли ОСОБА_9 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння заснув у вказаній квартирі, користуючись станом потерпілого, під час якого той не міг чинити суттєвого опору протиправним діям ОСОБА_6 , спрямованим на позбавлення життя ОСОБА_9 , повідомила своїй донці, що потерпілий знаходиться за місцем їх мешкання та спить, при цьому залишила незачиненою вхідні двері до помешкання, забезпечивши тим самим безперешкодний доступ виконавця злочину до нього. Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_10 прослідували за вказаною адресою та приблизно о 23:00 того ж дня ОСОБА_6 та ОСОБА_10 увійшли до кімнати 3-А по вул. Владислава Зубенка, 35-Б у м. Харкові, де на ліжку спав ОСОБА_9 . Далі, ОСОБА_6 , реалізуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання наслідків у вигляді смерті потерпілого, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету одержання грошової винагороди у розмірі 2000 грн. завдав останньому множинні удари заздалегідь заготованим ним з метою вчинення кримінального правопорушення ножем у ділянки голови та шиї потерпілого, в результаті чого настала смерть потерпілого.

ОСОБА_8 , виконуючи обіцянку, відразу передала ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1000 грн. у якості частини заздалегідь обіцяної винагороди за вчинення умисного вбивства ОСОБА_9 , пообіцявши передати йому решту винагороди у сумі 1000 грн. пізніше, після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_8 труп ОСОБА_9 з метою приховування кримінального правопорушення було сховано у підвальному приміщенні будинку АДРЕСА_3 , де він виявлений 29.04.2018.

30.04.2018 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення і того ж дня повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 02.05.2018 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 17 години 48 хвилин 28.06.2018.

20.06.2018 прокурором продовжений строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню до трьох місяців до 28.07.2018.

Слідчий вказує, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 28.06.2018, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не можливо так як необхідно отримати висновки судово-медичних експертиз трупу, призначити та отримати висновок додаткової судово-медичної експертизи трупу з урахуванням слідчих експериментів, отримати висновки судово-дактилоскопічної експертизи, судово-цитологічних експертиз по вилученим речовим доказам, судово-психіатричної експертизи, призначити та отримати висновок судово-криміналістичної експертизи холодної зброї та з урахуванням висновків вказаних експертиз змінити раніше повідомлену підозру.

Для проведення вказаних процесуальних дій потрібен додатковий строк не менше 30-ти діб.

При цьому вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий просить суд врахувати, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого насильницького злочину проти життя та здоров`я особи, йому загрожує покарання у разі визнання винуватим у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. До того ж орган досудового розслідування вважає, що існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливу на свідків чи інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення, що вказує на відсутність підстав для застосування підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

В суді прокурор підтримав викладені в клопотанні обставини і наполіг на його задоволенні.

Підозрюваний не заперечував обставин вчинення кримінального правопорушення, разом з тим просив змінити запобіжний захід на більш м`який домашній арешт, мотивуючи тим, що наміру переховуватись від органів досудового розслідування не має, а навпаки співпрацює зі слідством.

Захисник зазначив, що жоден з вказаних ризиків прокурором не доведений, а лише одне посилання на них, без обґрунтування доказами, не дає підставу стверджувати про існування таких ризиків. Послався на практику Європейського суду з прав людини, згідно якої одне лише посилання на норму закону, без обґрунтування твердження про переховування від правосуддя або скоєння нового злочину, не є достатнім для обрання запобіжного заходу, а тяжкість обвинувачення при оцінюванні ризиків, зазначених прокурором, не є визначальним елементом.

Крім того, захисник послався на міцність соціальних зв`язків підозрюваного, який має зареєстроване місце проживання за яким мешкає з батьками, цивільною дружиною та малолітньою донькою, до затримання навчався в професійному училищі будівництва, де характеризується виключно позитивно, його матеріальний стан де дозволить ні вчинити спроби переховуватись від слідства, ні незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження чи правосуддя.

Отже, заперечував проти задоволення клопотання, так як прокурор не довів, що обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_6 не можливе і просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з застосуванням електронного засобу контролю.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступного: підозра ОСОБА_6 обґрунтована як його особистими показаннями, так зібраними на теперішній час доказами, переліченими в клопотанні та доданими до нього у вигляді окремих матеріалів кримінального провадження.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочині проти життя та здоров`я особи, в наслідок якого настала смерть потерпілого. В разі визнання винним у даному злочині підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років і, навіть, довічне позбавлення волі. Не дивлячись на певні соціальні зв`язки ОСОБА_6 , а саме наявність зареєстрованого місця проживання, навчання у професійному училищі, а також перебування, зі слів підозрюваного, у цивільному шлюбі від якого останній має малолітню дитини, суд не може не враховувати при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суворість покарання, передбаченого за вчинений злочин, що, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа Ілійков проти Болгарії, 2001 рік).

Отже, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду беззаперечно доведений прокурором, а той факт, що ОСОБА_6 , менш ніж рік тому досяг повноліття, не будучи раніше притягнутим до кримінальної відповідальності, спромігся на вчинення найтяжчого злочину проти життя та здоров`я особи дає судові достатні підстави для твердження про наявність ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в майбутньому.

Вказані ризики, зазначені й при обранні відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зникли і не зменшились. Слідчі дії, які необхідно виконати у кримінальному провадженні не можливо закінчити до спливу 60-денного строку тримання під вартою, визначеного ухвалою суду, а підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу, суд не вбачає з погляду на викладене вище.

Враховуючи наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає клопотання цілком обґрунтованим, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи положення ч.ч. 1, 3 ст. 197 КПК України, згідно яких строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, а строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, строк тримання під вартою ОСОБА_6 може бути продовжений до 28.07.2018.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 193-194, 196-199, 309, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою задовольнити та продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в умовах Харківської установи виконання покарань (№ 27) до 28.07.2018.

Ухвала підлягає негайному виконанню після оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1