Справа №591/966/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/136/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Подання про обрання, зміну запобіжного заходу та продовження строків тримання під вартою, про проведення обшуку
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2018 року про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кривоносівка, Середино Будського району Сумської області, який зареєстрований та проживає за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.146, ч.4 ст.301 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий в ОВС слідчого управління ГУ НП в Сумській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , мотивуючи його наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.146, ч.4 ст.301 КК України, ризиків, передбачених п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшилися, та необхідністю закінчити проведення ряду слідчих дій.

ОСОБА_8 підозрюється в тому, що близько 23-00 год. 13 січня 2018 року за місцем свого мешкання в АДРЕСА_1 , де у нього в гостях перебували раніше знайомі йому неповнолітні ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), і які збиралися іти додому, діючи умисно, проти їх волі, зачинив вхідні двері своєї квартири на ключ, який у подальшому сховав, таким чином незаконно утримуючи їх у своїй квартирі, незаконно позбавив їх волі.

Продовжуючи свої злочинні дії, у період часу з 23-00 години 13 січня 2018 року по 09-00 годину 14 січня 2018 року, шляхом погроз у застосуванні фізичного насильства, використовуючи свою фізичну перевагу над неповнолітньою ОСОБА_10 , зґвалтував її.

Крім цього, після зґвалтування неповнолітньої ОСОБА_10 , ОСОБА_8 діючи повторно, шляхом погроз у застосуванні фізичного насильства, використовуючи свою фізичну перевагу над перебуваючою у нього в гостях іншою неповнолітньою ОСОБА_11 , зґвалтував її.

Не зупиняючись на досягнутому, ОСОБА_8 шляхом погроз у застосуванні фізичного насильства, використовуючи свою фізичну перевагу над неповнолітніми ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , задовольнив свою статеву пристрасть з останніми неприродним способом.

Крім цього, ОСОБА_8 , під час вчинення зґвалтування неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом відносно них, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, примусив неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_11 всупереч їх волі, прийняти участь в створенні відеопродукції порнографічного характеру, провівши відео зйомку статевих актів за допомогою свого мобільного телефону «LENOVO».

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2018 року клопотання старшого слідчого задоволено, ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою до 16-00 год. 12 травня 2018 року.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя вказав, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, існують та не зменшилися заявлені в клопотанні старшого слідчого ризики та об`єктивні причини, за яких неможливо завершити досудове розслідування.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем постійного проживання в АДРЕСА_1 чи за місцем знаходження його батьків : буд. АДРЕСА_2 , або визначити заставу, виходячи з майнового стану підозрюваного, у відповідності до ч.5 ст.182 КПК України.

В обгрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки суду не підтверджуються матеріалами, дослідженими в ході судового розгляду. Підозра є необґрунтованою, оскільки грунтується лише на показах неповнолітніх, які, як стверджує адвокат, істотно різняться як між собою, та показами свідка ОСОБА_12 стосовно подій, що сталися у період часу з 23-00 години 13 січня 2018 року по 09-00 годину 14 січня 2018 року, та не підтверджується іншими доказами. Вважає, що слідчим суддею були проігноровані пояснення його підзахисного, в яких він заперечував факт протиправної поведінки відносно потерпілих. В підтвердження цього посилається на результати їх медичного освідування, які, на думку адвоката, не підтверджують, що до потерпілих застосовувалось фізичне насильство.

Вважає недоведеними існування ризиків, зазначених старшим слідчим в клопотанні. Окрім цього, на думку захисника, в клопотанні не наведено і переконливих доводів, які б свідчили про неможливість застосування до його підзахисного більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Наголошує, що наявність ризику впливу на свідків та потерпілих є лише припущенням з огляду на те, що на даний час не встановлено інших свідків, крім законних представників потерпілих, які не були очевидцями подій, а тому вплив його підзахисного на цих свідків не зможе, на думку захисника, ніяким чином перешкодити кримінальному провадженню. При цьому, вважає безпідставним посилання органу досудового розслідування та слідчого судді в обгрунтування існування даного ризику на те, що підозрюваний проживає з потерпілими в одному населеному пункті, оскільки, на думку адвоката, застосування до його підзахисного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання або за місцем проживання батьків підозрюваного в іншому населеному пункту нівелюватиме даний ризик.

Відсутні докази і в підтвердження існування ризику сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, оскільки в ході обшуку квартири його підзахисного речі, які мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального провадження були вилучені та на них ухвалою слідчого судді накладено арешт. Зауважує і на тому, що слідчими навмисно не надано до матеріалів клопотання відеозапис проведеного обшуку, який є його невід`ємною частиною та на якому, на думку адвоката, зафіксовані численні порушення при проведення обшуку квартири підозрюваного. Додає також, що в протоколі обшуку не зазначено про карту пам`яті мобільного телефону, який був вилучений у його підзахисного в ході обшуку. Стверджує, що телефон ОСОБА_8 був пошкоджений саме працівниками поліції, коли той намагався зателефонувати адвокату, а не його підзахисним, а тому вважає безпідставними посилання слідчого на цю обставину з метою обгрунтування існування ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає, що слідчий суддя при обранні стосовно його підзахисного виключного запобіжного заходу не врахував, що ОСОБА_8 позитивно характеризується, має молодий вік, міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, не судимий, а тому стверджує, що цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю забезпечить належну процесуальну поведінку його підзахисного та виконання ним процесуальних обов`язків, що не було належним чином враховано слідчим суддею.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора про законність ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання слідчого, прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Підстави для застосування запобіжного заходу передбачені ст.177 КПК України, зокрема відповідно до частини другої вказаної норми закону ними є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 цього Кодексу.

Також, положення чинного Кримінального процесуального кодексу України вказують, що, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст.199 КПК України, важливим елементом при встановленні підстав для продовження строку дії запобіжного заходу є не лише наявність ризиків, які існували при обранні запобіжного заходу, а і ті обставини, що до завершення дії попереднього судового рішення про обрання запобіжного заходу вони не зменшилися або з`явилися нові.

Колегією суддів встановлено, що зазначених вимог закону слідчим суддею, під час розгляду клопотання про продовження ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Як вбачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчим управлінням ГУ НП в Сумській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні за № 0000056 за ознаками вчинення ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.146, ч.4 ст.301 КК України.

14 січня 2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153 КК України, 16 січня 2018 року про підозру за ч.2 ст.146 КК України та 28 лютого 2018 року про підозру за ч.4 ст.301 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 17 січня 2018 року підозрюваному ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14 березня 2018 року.

06 березня 2018 року постановою першого заступника прокурора Сумської області строк досудового розслідування по даному кримінальному провадженню продовжений до чотирьох місяців.

07 березня 2018 року старший слідчий звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 .

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2018 року вказане клопотання задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 до 12 травня 2018 року до 16-00 год.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.2 ст.153, ч.2 ст.146, ч.4 ст.301 КК України, оскільки наведені в клопотанні та доданих до нього матеріалах обставини дають достатні підстави для такого висновку, а доводи захисника ОСОБА_7 щодо необґрунтованості підозри мають характер суб`єктивної оцінки зацікавленої особи і є неприйнятними для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу чи його продовження має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 підтверджується наявними у клопотанні доказами, зокрема, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 14 січня 2018 року (а.к.п.16-20, 24-27), законних представників потерпілих ОСОБА_13 та ОСОБА_14 від 14 січня 2018 року (а.к.п.22-23, 29-30), та іншими доказами, які містяться в матеріалах доданих до клопотання.

При цьому необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож доводи адвоката ОСОБА_7 про те, що підозра повідомлена його підзахисному грунтується лише на суперечливих показах неповнолітніх, які, на його думку, не узгоджуються між собою та з показами свідка ОСОБА_12 , медичними висновками не впливають на законність та обґрунтованість судового рішення про продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

Також є безпідставними і доводи апеляційної скарги на недоведеність прокурором існування заявлених ним ризиків, оскільки такі спростовуються наданими суду матеріалами, з яких вбачається, що ризики, які були передумовою застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час продовжують існувати і вони не зменшилися.

Так, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, згідно якої вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше, слідчим суддею обгрунтовано визнано наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які на час звернення з клопотанням не зменшилися.

Оцінюючи наявність ризику незаконного впливу на потерпілих неповнолітніх ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , запобігти якому, на думку адвоката, можливо шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання або за місцем мешкання батьків підозрюваного в іншому населеному пункті, то, на переконання колегії суддів, вказаний ризик дійсно існує, оскільки ОСОБА_10 мешкає з підозрюваним на одній вулиці, а ОСОБА_11 є подругою співмешканки підозрюваного і заборона підозрюваному цілодобово залишати житло не зможе запобігти цьому ризику, так як він матиме можливість в інший спосіб спілкуватися з потерпілими.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_7 про відсутність в матеріалах провадження доказів в підтвердження існування ризику сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів з огляду на те, що в ході обшуку квартири його підзахисного вказані речі були вилучені та на них ухвалою слідчого судді був накладений арешт, то колегія суддів, враховує ті слідчі дії, які залишилося провести до закінчення досудового розслідування, на підставі чого вважає, що ризики знищення, приховування або спотворення речей та документів, які мають значення для кримінального провадження продовжують існувати і їх ступінь не зменшився.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 з приводу недоведеності стороною обвинувачення існування ризиків, зазначених в клопотанні старшого слідчого колегія суддів вважає непереконливими, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість обрання виключного запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, дослідивши належним чином всі матеріали провадження.

Також, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що зазначені ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, а отже і вимоги апеляційної скарги в цій частині є такими, що не підлягають задоволенню.

Обставини, на які посилається у апеляційній скарзі захисник, а саме те, що, підозрюваний позитивно характеризується, має молодий вік, постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий не зменшують ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та не можуть слугувати запорукою належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.199 КПК України, при вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_8 слідчий суддя врахував те, що завершити досудове розслідування неможливо.

Порушень положень КПК України при вирішенні слідчим суддею клопотання, які б потягли за собою скасування ухвали слідчого судді судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_8 , за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання його під вартою в межах строків досудового розслідування, а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 13 березня 2018 року у кримінальному провадженні № 0000056 про продовження підозрюваному ОСОБА_8 строку тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.