Справа № 473/1087/18
Провадження №1-кп/472/84/18
УХВАЛА
про призначення судового розгляду
08 червня 2018 року смт.Веселинове
Миколаївської області

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:
головуючого-судді - ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря
судового засідання - ОСОБА_2 ,
прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
судового розпорядника - ОСОБА_9 ,
Матеріали кримінального провадження надійшли до суду 16 квітня 2018 року на підставі ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 13.04.2018 року.
В підготовчому судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказали на можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, вказуючи, що по справі дотримані вимоги, викладені в ст. 291 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні висловили думку про наявність підстав для повернення обвинувального акта прокурору в зв`язку з порушенням норм КПК України, на які вказав суду захисник ОСОБА_8 .
Заслухавши думки прокурорів, обвинувачених, захисників щодо можливості призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, суд вважає, що можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта з наступних підстав.
Відповідно до змісту п.3 ч.2 ст. 283, ст. 291 КПК України обвинувальний акт є підсумковим процесуальним документом досудового слідства, за допомогою якого здійснюється функція обвинувачення, та в якому викладається його сутність і підстави, дається юридична оцінка та кваліфікація дій підозрюваного (обвинуваченого), визначаються межі судового розгляду.
Вичерпний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт, визначено ч.2 ст. 291 КПК України.
У відповідності до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Таким чином, у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт перевіряється на відповідність саме вимогам ч.2 ст. 291 КПК України.
В підготовчому судовому засіданні встановлено, що відповідно до ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 13 квітня 2018 року справа підсудна Веселинівському районному суду Миколаївської області.
Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України.
Суд вважає, що зазначена в усному клопотанні захисником підстава для повернення обвинувального акта прокуророві в зв`язку порушенням правил підслідності під час досудового розслідування не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору, оскільки суд може з`ясувати обставини, перевірити твердження захисника з приводу такої заяви під час судового розгляду, дослідивши всі обставини та докази у даному кримінальному провадженні, в тому числі щодо наявності спору про підслідність.
07 червня 2018 року в підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_8 в інтересах свого підзахисного ОСОБА_6 звернувся до суду зі скаргами на дії та бездіяльність старшого слідчого СВ Вознесенського ВП ГУ НП в Миколаївській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 під час проведення досудового розслідування в порядку ч. 2 ст. 303 КПК України. Обґрунтовує свої вимоги тим, що слідчим ОСОБА_10 не було належним чином повідомлено про підозру ОСОБА_6 , а саме: слідчий, знаючи місце знаходження ОСОБА_6 , не вжив жодних заходів про його виклик за три дні до дня повідомлення про підозру та не направив ОСОБА_6 повідомлення про підозру в день його складання 11.12.2017 року, за місцем його проживання. Також, в скарзі на дії слідчого захисник ОСОБА_8 зазначає, що місцем вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.309 КК України є м. Одеса, а тому досудове розслідування повинно було здійснюватися слідчим ВП органу досудового розслідування м. Одеса, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення, тоді як досудове розслідування здійснювалось некомпетентною особою, старшим слідчим СВ Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 . Тому, просить суд визнати незаконними дії слідчого.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав повністю скарги захисника ОСОБА_8 на дії та бездіяльність слідчого.
Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили суд відмовити в задоволенні скарг захисника на бездіяльність слідчого та на дії слідчого, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні було здійснено відповідно до вимог КПК України.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні висловили думку про наявність підстав для задоволення скарг захисника ОСОБА_8 .
Суд, заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання дійшов висновку, що в задоволенні скарги захисника адвоката ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого ОСОБА_10 необхідно відмовити, а скаргу захисника ОСОБА_8 на дії слідчого необхідно залишити без розгляду.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено нездійснення інших процесуальних дій, які слідчий зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, а під час підготовчого судового засідання розглядаються ті скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування.
В даному випадку захисник оскаржує бездіяльність ст. слідчого щодо невжиття заходів про виклик ОСОБА_6 за три дні до дня повідомлення та вручення йому повідомлення про підозру та щодо невжиття заходів по направленню та врученню ОСОБА_6 повідомлення про підозру, складену 11.12.2017 року, за місцем його проживання, яка фактично мала бути оскаржена на стадії досудового розслідування, а тому суд вважає, що в задоволенні скарги на бездіяльність слідчого необхідно відмовити.
Що стосується скарги захисника ОСОБА_8 на дії слідчого, то суд вважає, що дану скаргу необхідно залишити без розгляду, оскільки при розгляді цієї скарги необхідно досліджувати докази, надавати їм оцінку, вирішувати питання щодо допустимості (недопустимості) доказів, проте на даній стадії судового провадження відповідно до норм кримінально-процесуального законодавства України суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо допустимості (недопустимості) доказів.
07 червня 2018 року в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
В клопотанні прокурор зазначає, що ухвалою судді Веселинівського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 години 17.06.2018 року.
Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризика, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчиняти інше кримінальне правопорушення.
ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, раніше судимий за вчинення розбійного нападу, а тому ризик, встановлений судом під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змешився та продовжує існувати. З врахуванням цього вважає, що застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого), не забезпечить належної поведінки обвинуваченого у ході судового розгляду у кримінальному провадженні.
Обвинувачений ОСОБА_6 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою та задовольнити клопотання його захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 вважать, що є підстави для відмови в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та висловили думку про задоволення клопотання захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу на більш м`який.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.
Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.
При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що, ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшився та не зник.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст. 187 КК України, раніше судимий, в тому числі судимий за вчинення розбійного нападу, судимості не погашені та не зняті в установленому законом порядку, що може вказувати на те, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказане вище свідчить про доведеність ризика, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, суд враховує, що відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Запобігти вказаному ризику шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається можливим, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.
За обставин, зазначених вище, враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується 17 червня 2018 року, а судовий розгляд ще не завершено та ризик, вказаний прокурором, не зменшився, то суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про продовження застосування строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт не підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Враховуючи викладене, суд приходить до переконання не визначати заставу обвинуваченому ОСОБА_6 , оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, поєднаного із застосування насильства.
07 червня 2018 року в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .
В клопотанні прокурор зазначає, що ухвалою судді Веселинівського районного суду Миколаївської області відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24 години 17.06.2018 року.
Прокурор обґрунтовує клопотання наявністю ризика, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
ОСОБА_5 обвинувачюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, раніше судимий за вчинення розбійного нападу, а тому ризик, встановлений судом під час застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшився та продовжує існувати.
Захисник ОСОБА_7 просив суд змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який, а саме: на запобіжний захід у вигляді застави, що забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_5 його процесуальних обов`язків.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію свого захисника та вказав, що його родичі можуть внести заставу.
Захисник ОСОБА_8 підтримав правову позицію адвоката ОСОБА_7 .
Обвинувачений ОСОБА_6 погодився з думкою свого захисника.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу з наступних підстав.
Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначених в частині першій вказаної статті.
Відповідно до ст. 199 КПК України суд продовжує строк тримання обвинуваченого під вартою, якщо на момент розгляду клопотання про продовження цього строку ризики, враховані при застосуванні запобіжного заходу, не зменшилися.
При вирішенні питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує, що, ризик, передбачений п. 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення не зменшився та не зник.
Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за ч.2 ст. 187 КК України, раніше судимий, а саме: 19.02.2015 Березівським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 187 КК України до 3 -х років позбавлення волі, звільнився 13.06.2017 року та через нетривалий проміжок часу після звільнення знову обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, що вказує на наявність ризику того, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Вказане вище свідчить про доведеність ризика, передбаченого п. 5 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, суд враховує, що відповідно до п. 79 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Запобігти вказаному ризику шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу не вбачається можливим, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою.
За обставин, зазначених вище, враховуючи, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 17 червня 2018 року, і судове провадження ще не завершено, ризик, вказаний прокурором, не зменшився?то суд дійшов висновку про те, що клопотання прокурора про продовження застосування строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а клопотання захисника Лукіянчина про зміну запобіжного заходу на більш м`який, зокрема застосування застави, не підлягає задоволенню.
В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подав клопотання суду про ініціювання перед кваліфікаційно дисциплінарною комісією адвокатури Миколаївської області про притягнення адвоката ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності за фактом невиконання своїх професійних обов`язків.
Захисник ОСОБА_8 вважає, що підстав для порушення цього питання не має, оскільки він був відсутній в судових засіданнях з поважних причин.
Захисник ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_5 висловили думку про відсутність підстав для порушення питання щодо притягнення захисника ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності.
Заслухавши думки учасників підготовчого судового засідання, суд вважає, що на даний час підстав для ініціювання перед кваліфікаційно дисциплінарною комісією адвокатури Миколаївської області питання про притягнення адвоката ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності за фактом невиконання своїх професійних обов`язків не має.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 314, 315, 316 КПК України, суд

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про повернення обвинувального акта прокурору.
Про дату та місце судового засідання повідомити прокурора Вознесенської місцевої прокуратури, обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 на бездіяльність старшого слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 відмовити.
Скаргу захисника ОСОБА_8 на дії старшого слідчого Вознесенського ВП ГУНП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 залишити без розгляду.
Клопотання прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю смт. Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, громадянину України, не працює, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят) днів, тобто до 06 серпня 2018 року до 24.00 години.
Строк дії ухвали закінчується 06 серпня 2018 року о 24.00 год.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заставу - відмовити.
Клопотання прокурора Вознесенської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Республіки Молдова Яловенського району с. Денчени, особи без громадянства, не працює, раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 ( шістдесят) днів, тобто до 06 серпня 2018 року включно до 24.00 години.
Строк дії ухвали закінчується 06 серпня 2018 року о 24.00 год.
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у вигляді застави - відмовити.
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про ініціювання перед кваліфікаційно дисциплінарною комісією адвокатури Миколаївської області питання про притягнення адвоката ОСОБА_8 до дисциплінарної відповідальності за фактом невиконання своїх професійних обов`язків.
Ухвала судді оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення за кримінальним провадженням.

Суддя Веселинівського районного суду ОСОБА_1
Миколаївської області