Справа № 308/3198/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 жовтня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 розглянувши скаргу ОСОБА_4 подану в особі представника скаржника адвоката ОСОБА_5 в порядку п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на постанову слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про відмову у задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В :
До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла скарга в порядку ст.303 КПК України, представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 ,на постанову слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 16.03.2018 року про відмову у задоволенні клопотання та зобов`язання вчинити певні дії.
Cкарга мотивована тим, що 12.01.2018 року слідчому Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у межах кримінального провадження було подане клопотання про проведення додакової автотехнічної експертизи для встановлення обставин дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 26.03.2016 року, внаслідок якої загинув ОСОБА_6 13.03.2018 року слідчому Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 у межах кримінального провадження було подане клопотання про проведення слідчої дії - відтворення обставин дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 26.03.2016 року, за участю судового експерта ОСОБА_7 з метою отримання вихідних даних необхідних для проведення повторної авто - технічної експертизи. 27 березня 2018 р. отримала постанову від 16.03.2018 р. слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про відмову у задоволенні клопотання представника потерпілого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 .Заявник не погоджується із постановою слідчого . На думку заявника, для проведення повторної авто технічної експертизи необхідними є отримання вихідних даних , оскільки попередній експертний висновок грунтувався на вихідних даних , отриманих особисто експертом, який провів експертизу на підставі необ`єктивних на думку заявника, відомостей, а новий експерт повинен отримати вихідні дані особисто.

У скарзі представник потерпілого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 , просить слідчого суддю: скасувати постанову слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 від 16.03.2018 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_4 від 12.03.2018 року; зобов`язати слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 провести слідчу дію - відтворення обставин дорожньо- транспортної пригоди, яка мала місце 26.03.2016 року за участю судового експерта ОСОБА_7 .
В судове засідання призначене на 02.10.2018 року представник заявника адвокат ОСОБА_5 не зявилась. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила.
В матеріалах справи наявні докази вручення 01.10.2018 року адвокату ОСОБА_5 судового виклику у судове засідання призначене на 02.10.2018 року о 10-40 год., що підтверджується даними відстеження на офіційному веб - сайті Укрпошта ( повідомлення № 524).
Слідчий суддя констатує, що особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_5 , про час, дату, місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином. В судове засідання призначене на 02.10.2018 року не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила. Заяв про відкладення судового засідання до суду подано не було.
Слідчий Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 в судовому засіданні залишив вирішення питання щодо можливості розгляду скарги у відсутності заявника та її представника на розсуд суду.
Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, прийшов до наступного висновку.
Відповідно до Глави ІІІ КПК України особи, які беруть участь у кримінальному провадженні, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.
Поважними причинами неприбуття особи на виклик (ст. 138 КПК України) є обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення;обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; несвоєчасне одержання повістки про виклик; інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик, що підлягає з`ясуванню у судовому засіданні. Неврахування таких обставин призводить до передчасності прийнятого рішення та можливого порушення законних прав та інтересів учасників розгляду.
Особі, що звертається із скаргою до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки. Відтак, особа, яка подала скаргу належним чином повідомлялася про розгляд поданої нею скарги, однак не з`явилася у судове засідання, про причини неявки не повідомила суд, клопотання або заяви не надходили.
Суд повинен контролювати процесуальну поведінку осіб, які беруть участь у справі, так як на них поширюється обовязок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки, а також нести відповідальність за зловживання правом. У прямі обовязки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.
Особа, яка подала скаргу жодних дій щодо повідомлення суд про причини неявки не здійснила. Знаходження матеріалів справи в першій інстанції порушує розумні строки розгляду справи. Слідчим суддею були вжито всіх заходів щодо належного повідомлення особи, яка подала скаргу, про необхідність прибути в судові засідання відповідно до вимог процесуального законодавства.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментарія проти Іспанії» заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany)).
Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.
Статтею 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом. У рішенні Європейського Суду від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.
Аналіз викладених вище обставин неявки в судове засідання особи, яка подала скаргу , якій було відомо про провадження у справі, дає підстави стверджувати про неналежне здійснення своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що виразилися у відсутності інтересу до поданої до суду скарги.
Відповідно до ч.6 ст.9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Згідно пункту 7 Узагальнень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» №9-49/0/4-17 від 12.01.2017 року у контексті вирішення питання про дії суду в разі відсутності скаржника, який заявив клопотання про розгляд скарги без його участі, а також належним чином повідомленого скаржника, який не з`явився на такий розгляд, слід зважати на те, що слідчим суддям доцільно у таких випадках залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.
Виходячи з вищенаведеного, оскільки, особа яка подала скаргу належним чином повідомлялася, однак в судове засідання не зявилась, доводи викладені у скарзі не підтримала, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для залишення скарги без розгляду.
У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.
Зазначену практику визнав вірною ВССУ в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року. Такий підхід відповідає вимогам ч.3 ст.306 КПК України .
А тому, враховуючи викладене та керуючись ст.ст. ст. 303 - 307, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 подану в особі представника скаржника адвоката ОСОБА_5 в порядку п.7 ч.1 ст. 303 КПК України на постанову слідчого Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області про відмову у задоволенні клопотання, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Повний текст ухвали складено і проголошено 02.10.2018 року о 13-20 год.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1