Справа № 473/1001/17
Номер провадження1-кп/473/31/2018
ВИРОК
іменем України

"15" травня 2018 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000519 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживав в АДРЕСА_2 , на момент ухвалення вироку проживає АДРЕСА_3 , раніше судимий:

- 20.11.1997 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст.229-6 КК України (1960 р.) до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 1 рік на підставі ст.46-1 КК України;

- 08.12.1998 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.229-6 КК України (1960 р.) до покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 08.07.2004 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 21.07.2005 року на підставі ст.1 п.е Закону України Про амністію від 31.05.2005 р.;

- 13.12.2006 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.1 ст.309 КК України до 1 року позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 27.10.2009 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до 6 місяців арешту;

- 05.10.2012 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ст.70 ч.1 КК України до 6-ти років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна; звільнений умовно-достроково 23.05.2016 року на невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 20 днів на підставі ухвали Снігурівського районного суду від 13.05.2016 року,

- у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_7 був засуджений 05.10.2012 року вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 6 років з конфіскацією частини майна.

23.05.2016 року ОСОБА_7 звільнився з установи виконання покарань умовно-достроково на підставі ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області строком на 1 рік 7 місяців 20 днів.

Згідно ухвали Снігурівського районного суду Миколаївської області від 16.05.2016 року ОСОБА_7 було встановлено адміністративний нагляд строком на дванадцять місяців та застосовані наступні обмеження: 1) заборонено залишати місце мешкання з 22:00 год. до 06:00 год., 2) заборонено виїзд за межі місця проживання (міста, селища) без дозволу органів поліції; 3) реєструватися у відділі поліції двічі на місяць: 1 та 15 числа.

Перебуваючи під адміністративним наглядом, ОСОБА_7 порушив одне з обмежень, яке застосоване відносно нього Снігурівським районним судом, а саме: умисно, з метою ухилення від адміністративного нагляду, залишав місце свого мешкання з кінця лютого місяця 2017 року.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав. Як обвинувачений, так і його захисник, просили виправдати обвинуваченого, оскільки той не мав умислу на вчинення злочину. Так, обвинувачений пояснив, що розійшовся із жінкою, з якою співмешкав. Певний час після того жив у знайомих. Роботи не було, тому він поїхав до м.Южноукраїнська. Коли захворів, то дільничний від ОСОБА_9 дізнався про те, що він змінив місце проживання.

Також пояснив, що відразу після звільнення з місць позбавлення волі він спочатку жив в ОСОБА_10 , там відвідував поліцію для відмітки в період адміністративного нагляду. Коли зібрався переїздити до м.Вознесенська, повідомив про це поліцію, ті зробили запит та передали справу до м.Вознесенська. Після цього він жив у співмешканки в с.Пряме та ходив на відмітку до Вознесенської поліції. В лютому 2017 року вирішив знову повернутись до м.Южноукраїнська, про що повідомив дільничному, зателефонувавши останньому. В м.Южноукраїнськ захворів і йому потрібно було їхати лікуватись до тубдиспансеру, тому він приїхав до Вознесенської поліції та надав направлення на лікування.

В м.Южноукраїнськ перебував приблизно 1,5 місяця, після чого захворів. Десь у березні 2017 року він від ОСОБА_9 дізнався, що його розшукує поліція. Коли він приїхав, то дільничний повів його до слідчого і було складено обвинувальний акт за те, що він не ходив на відмітку під час дії адміністративного нагляду.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Свідок ОСОБА_11 , яка була співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_7 , пояснила, що спільно вони проживали у неї із липня 2016 по лютий 2017 року. До неї ОСОБА_7 приїхав із смт.Арбузинки, звідки через 1,5 місяці до Вознесенської поліції було передано його справу щодо адміністративного нагляду. Вона ходила один раз із ОСОБА_12 до поліції, так як він не знав міста, - на відмітку. Соломку контролював їх дільничний Забродський, якому телефонував ОСОБА_12 у разі потреби. У лютому місяці вона вигнала ОСОБА_12 , тому ніде було йти, вона знала, що у нього немає ні родичів, ні близьких. Потім вона дізналася, що той був у м.Южноукраїнську, де захворів і йому дали направлення до тубдиспансеру. Коли він прибув до м.Вознесенська дільничний попросив, щоб ОСОБА_12 до від`їзду у тубдиспансер прожив у неї 10 днів для оформлення матеріалів кримінального провадження.

Після пояснень свідка обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що дійсно залишив місце проживання ОСОБА_11 і оскільки загубив телефон лише через деякий час зателефонував дільничному ОСОБА_13 , який казав, що все нормально. Потім його відвели до начальника поліції, який його довго сварив, ОСОБА_14 потім було складено матеріали кримінального провадження.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що десь рік тому ОСОБА_12 разом із співмешканкою звернулися до нього та повідомили, що ОСОБА_12 буде жити за адресою АДРЕСА_4 , яку свідок обслуговує. Потім написали заяву і матеріали адміннагляду були передані до ОСОБА_16 . Спочатку ОСОБА_12 адміннагляд не порушував, потім через сварки із співмешканкою став залишати місце проживання. Свідок шукав його в ОСОБА_10 та ОСОБА_17 . Потім ОСОБА_12 зателефонував і сказав, що сам приїде. Надав довідку про те, що його направляють на лікування в м.Миколаїв. На вулиці ОСОБА_18 жив близько 4 місяців. З боку Соломки мали місце порушення встановленого нагляду. Соломка був притягнений до відповідальності за ст.187 КУпАП за відсутність за місцем проживання і за неявку на реєстрацію.

На підставі наданих сторонами провадження документів було встановлено наступне.

Згідно з довідкою №279 від 29.05.2017 р. (а.к.п.14) та №336 від 10.06.2017 року (а.к.п.17) ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділенні №9 Миколаївського протитуберкульозного диспансеру з 12.04.2017 р. по дату видачі довідки з приводу захворювання легенів.

Відповідно до повідомлення Миколаївського протитуберкульозного диспансеру від 04.09.2017 року №220/1 (а.к.п.25) ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні з 10.04.2017 року по 30.08.2017 року, виписаний із стаціонару 30.08.2017 року.

Згідно з рапортом дільничного ОСОБА_15 від 22.03.2017 року (а.к.п.34) начальнику поліції повідомлено про те, що закріплений на адміндільниці згідно ухвали від 16.05.2016 року Снігуріського районного суду Миколаївської області ОСОБА_7 з 11.01.2017 року проживав за адресою: АДРЕСА_2 . Під час перевірки 21.03.2017 року був відсутній за місцем проживання. 22.03.2017 року при спілкуванні зі співмешканкою ОСОБА_11 , остання повідомила, що з кінця лютого 2017 року з ним не проживає та його місцезнаходження їй не відоме.

Разом із тим судом встановлено, що ухвалою від 16.05.2016 року Снігуріського районного суду Миколаївської області (а.к.п.35) відносно ОСОБА_7 , засудженого 05.10.2012 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, - було встановлено адміністративний нагляд строком на 12 місяців та встановлено наступні обмеження: 1.Заборона виходу з будинку чи іншого житла з 22-00 до 6-00; 2. Заборона виїзду за межі місця проживання без дозволу органів поліції; 3. Реєстрація у відділку поліції двічі на місяць: 1 та 15 числа місяця.

Матеріали справи адміністративного нагляду відносно ОСОБА_7 містять дані про те, що згідно з рапортом (а.к.п.36, 37) 11.01.2017 року до Вознесенського ВП з с.Арбузинки надійшла справа адміністративного нагляду на ОСОБА_7 , який проживає АДРЕСА_2 разом із співмешканкою ОСОБА_11 .

Згідно з рапортом від 23.02.2017 року (а.к.п.38) під час перевірки піднаглядного ОСОБА_7 не було виявлено порушень адміністративного нагляду та обмежень адміністративного нагляду.

Згідно з довідкою від 23.02.2017 року (а.к.п.39) було проведено профілактичну бесіду з піднаглядним ОСОБА_7 .

Згідно з реєстраційним листком контролю відміток піднаглядного (а.к.п.40) ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію: 15.01.2017 р.; 01.02.2017 р.; 15.02.2017 р.; 01.03.2017 р.

Згідно з рапортом від 21.03.2017 року (а.к.п.41) піднаглядний ОСОБА_7 під час перевірки був відсутній за місцем проживання.

Згідно з рапортом від 22.03.2017 року (а.к.п.42) піднаглядний ОСОБА_7 під час перевірки був відсутній за місцем проживання та з пояснень співмешканки ОСОБА_11 встановлено, що вона з ним не проживає з лютого місяця, місцезнаходження ОСОБА_7 їй не відоме.

Крім того, судом встановлено, що постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року по справі №473/1051/17 ОСОБА_7 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП до покарання у вигляді штрафу у розмірі 85 гривень за порушення встановлено адміністративного нагляду (був відсутній за місцем проживання та не з`являвся на відмітку із переліку встановлених судом порушень обмежень ОСОБА_7 остання дата вчинення 12.02.2017 року (о 23 годині був відсутній за місцем проживання). В постанові суду зазначено, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КУпАП, - визнав.

Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Суд, дослідивши під час судового розгляду кримінального провадження всі зібрані та надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує його дії за ст.395 КК України як самовільне залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.
Так, відповідно до п.9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про порушення правил адміністративного нагляду» №3 від 28.03.1986 року (з наступними змінами і доповненнями) під самовільним залишенням піднаглядним місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду слід розуміти зміну ним без поважних причин і повідомлення працівників міліції, які здійснюють нагляд, місця проживання як в межах одного й того ж населеного пункту, так і виїзд без дозволу органу внутрішніх справ до іншого населеного пункту. Для притягнення піднаглядного до кримінальної відповідальності досить встановити факт вчинення ним зазначених дій з метою ухилення від нагляду. Попереднього притягнення до адміністративної відповідальності в цьому випадку не потрібно.
Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_7 не визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, зміну місця проживання пояснив іншою метою збігом складних життєвих обставин, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема дослідженими письмовими матеріалами та показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_15 .

Притягнення ОСОБА_7 постановою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 06 квітня 2017 року до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.187 КУпАП вказує на те, що він був обізнаний про результати своєї поведінки, усвідомлював наслідки залишення свого місця проживання з огляду на достовірно відомі йому обмеження, застосовані відносно нього у зв`язку із встановленим відносно нього адміністративним наглядом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст.66 КК України є збіг тяжких сімейних та особистих обставин, що зумовлено його хворобою, відсутністю постійної роботи, житла, стабільного заробітку та засобів для існування та лікування. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Мотиви призначення покарання, мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше судимий, вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення від відбуття покарання за попереднім вироком суду, згідно з довідкою Арбузинської ЦРЛ від 31.03.2017 року (а.к.п.51) ОСОБА_7 на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, згідно з характеристикою Арбузинської селищної ради від 31.03.2017 року (а.к.п.52) ОСОБА_7 характеризується посередньо, характеризується добре за останнім місцем проживання (а.к.п.75), має хронічні захворювання (а.к.п.14, 25, 54), наявність пом`якшуючих та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_7 в силу ст.12 КК України належить до злочинів невеликої тяжкості, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах санкцій ст.395 КК України у вигляді арешту.

Відповідно до ст.71 та ч.4 ст.81 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_7 покарання слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05.10.2012 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 6 років з конфіскацією частини майна, був звільнений умовно-достроково 23.05.2016 року на невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 20 днів на підставі ухвали Снігурівського районного суду від 13.05.2016 року,

Цивільний позов, речові докази та процесуальні витрати - відсутні.

Керуючись ст.ст. 373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.395 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ст.71, ч.4 ст.81 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області від 05.10.2012 року, яким ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст.307, ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді 6 років з конфіскацією частини майна, звільнений умовно-достроково 23.05.2016 року на невідбутий строк покарання 1 рік 7 місяців 20 днів на підставі ухвали Снігурівського районного суду від 13.05.2016 року та остаточно ОСОБА_7 призначити покарання у вигляді 1 (одного) року 7 (семи) місяців 21 (двадцять одного) дня позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_7 не обирати.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_7 та доставки його до Миколаївського слідчого ізолятора в Миколаївській області доручити Вознесенському ВП ГУНП України в Миколаївській області після вступу вироку з законну силу.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: