Комінтернівський районий суд м.Харкова
Номер провадження №1-кс/641/1097/2018 Справа №641/2730/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2018 року слідчий суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Слідчий СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасове вилучене майно, а саме: 1 (один) шприц з речовиною буро-коричневого кольору в ході проведення огляду речей від 01.05.2018 року добровільно наданих ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ), яка зі слів ОСОБА_4 є наркотичним засобом, з метою забезпечення збереження речових доказів та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження.
В обґрунтування клопотання слідчий СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 вказала, що 01.05.2018 року до відділу поліції в метрополітені ГУНП в Харківській області надійшов рапорт поліцейського про те, що 01.05.2018 року приблизно о 08.55 год. на станції метрополітену «Холодна Гора» виявлено гр. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у якого при собі є: 1 (один) шприц з речовиною буро-коричневого кольору. (ЖЕО № 483 від 01.05.2018 року).
01.05.2018 року, у кімнаті поліції станції метрополітену «Холодна Гора», слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на підставі заяви ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ) про добровільну видачу наркотичних засобів, які маються при ньому, був проведений огляд речей, в ході якого останній добровільно дістав з полімерного пакету, який тримав в руці 1 (один) шприц з речовиною буро-коричневого кольору.
Згідно з поясненнями ОСОБА_4 , тобто особи, у якої був виявлений шприц, прийнятими відповідно до ст. 95 КПК України, вказана речовина є наркотичним засобом «відвар макового насіння», який він приготував особисто та зберігав при собі з метою особистого вживання.
Слідчий посилається на те, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно можливо зберегло на собі сліди вчинення даного злочину, або може бути використано як доказ по іншим кримінальним провадженням та необхідно для проведення відповідних судових експертиз, необхідно накласти арешт на зазначене майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримала у повному обсязі.
Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.
Згідно з матеріалами справи, 01.05.2018 року, у кімнаті поліції станції метрополітену «Холодна Гора», слідчим СВ ВП в метрополітені ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , на підставі заяви ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_1 ) про добровільну видачу наркотичних засобів, які маються при ньому, був проведений огляд речей, в ході якого останній добровільно дістав з полімерного пакету, який тримав в руці 1 (один) шприц з речовиною буро-коричневого кольору.
Згідно з поясненнями ОСОБА_4 , тобто особи, у якої був виявлений шприц, прийнятими відповідно до ст. 95 КПК України, вказана речовина є наркотичним засобом «відвар макового насіння», який він приготував особисто та зберігав при собі з метою особистого вживання.
За п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Враховуючи те, що тимчасово вилучене майно, відповідає критеріям ст.98 КПК України, і не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 309, 395КПК України, слідчий суддя, -

Накласти арешт на 1 (один) шприц з речовиною буро-коричневого кольору в ході проведення огляду речей від 01.05.2018 року добровільно наданих ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , яка зі слів ОСОБА_4 є наркотичним засобом.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому ОСОБА_3 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя- ОСОБА_1