Справа № 161/504/18 Провадження №11-кп/773/313/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 травня 2018 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2018 року, яким -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Олика, Ківерцівського району Волинської області, житель АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта вища, працює монтажником ПП «Фасад», одружений, несудимий,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.185, ч.3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту ;

за ч.3 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, визначено обвинуваченому ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбуття призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку терміном 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вироком вирішено питання про речові докази та судові витрати.

В С Т А Н О В И В

Згідно вироку суду ОСОБА_8 визнаний винним в тому, що він в період часу з 19:00 год. в 22.08.2017 року по 05:00 год. 23.08.2017 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на парковці за адресою: м. Луцьк, вул. Карбишева, 1 Волинської області, діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, таємно викрав із припаркованих автомобілів належних ОСОБА_10 , а саме: із автомобіля марки «ДАФ» д.н.з. НОМЕР_1 , два акумулятори марки «Веста» 6СТ-192А 12V, 192Ah 1350A (EN) синього кольору, утилізаційна вартість яких відповідно до висновку, експерта № 98 від 30.11.2017 року становить по 1004,87 грн. кожен, та із автомобіля марки «Рено» д.н.з. НОМЕР_2 , таємно викрав пластмасовий ящик чорного кольору, в якому знаходились ручні інструменти в кількості 151 шт., вартість яких згідно висновку експерта № 649 від 27.11.2017 року становить 1190 грн., а також полімерна коробка із ручними інструментами та металевими деталями (гайки, болти тощо) в кількості 550 одиниць, вартість яких становить 518,50 грн., металева банка із розчинником марки «WD-40», об`ємом 200 мл., вартість якого становить 42,50 грн. та полімерна пляшка об`ємом 1 л. наполовину заповнена трансмісійним маслом марки «PRISTA ATFS III», вартістю 62 грн., чим завдав потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3822,74 грн..
Крім того, він же, 23.08.2017 року, близько 05:10 год., діючи умисно, з корисливих мотивів та керуючись метою незаконного заволодіння чужим майном, шляхом відкриття дверей, незаконно проник до гаражного приміщення гаражного кооперативу «Синтетик 2», що по вул. Карбишева, 6а в м. Луцьку, територія якого охороняється, звідки намагався повторно таємно викрасти глубинний водяний насос марки «Водолей», моделі «БЦПЭ 0,5 50У», із подовжувачем, вартість якого відповідно до висновку експерта № 552 від 03.10.2017 року становить 2863, 20 грн., що належить потерпілому ОСОБА_11 , зокрема, за допомогою металевого лому відчинив кришку люка, після чого демонтував глубинний насос, однак не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був виявлений та затриманий працівником охорони гаражного кооперативу "Синтетик 2" ОСОБА_12 ..
Крім того, він же, за не встановлених досудовим розслідуванням обставин місця та часу, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність дій, незаконно без мети збуту придбав психотропну речовину, обіг якого обмежено амфетамін, який в подальшому незаконно перевіз за допомогою належного йому автомобілю марки «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_3 , до території гаражного кооперативу «Синтетик 2», що по вул. Карбишева, 6а в м. Луцьку, та зберігав в салоні вказаного автомобіля без мети збуту до вилучення працівниками поліції 23.08.2017 року даного автомобіля під час огляду місця події. В подальшому, 31.08.2017 року працівниками Луцького ВП ГУНП у Волинській області під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_3 , власником якого являється обвинувачений ОСОБА_8 та який поміщено на територію Луцького ВП ГУНП у Волинській області за адресою: м. Луцьк, вул. Грибоєдова, 2 Волинської області, було виявлено та вилучено 4 полімерні пакети із речовиною світло-рожевого кольору, 4 згортки фольги із речовиною світло-рожевого кольору, електронні ваги із нашаруванням речовини світло-рожевого кольору, полімерну фасувальну ложку із нашаруванням речовини світло-рожевого кольору, а також полімерну трубку із нашаруванням речовини світло-рожевого кольору.
У поданій апеляції прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи фактичних обставин справи та кваліфікації дій, вважає вирок суду в частині вирішення питання речових доказів незаконним у зв`язку з істотними порушеннями вимог ст.98 кримінального процесуального закону, та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність щодо незастосування відповідно до ст.ст.96-1, 96-2 КК спеціальної конфіскації, автомобіля марки "Рено Трафік" червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , номер кузова НОМЕР_4 , оскільки працівниками поліції у вказаному транспортному засобі було виявлено і вилучене викрадене у потерпілого ОСОБА_10 майно а також наркотичні засоби, що вказує на те, що автомобіль був засобом та знаряддям вчинення злочину. Просить вирок суду першої інстанції в частині вирішення долі речових доказів, а саме даного автомобіля скасувати застосувавши спеціальну конфіскацію його в дохід держави як знаряддя злочину. В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_6 , яка скаргу підтримала в повному об`ємі з підстав наведених в ній, заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу просять відхили як необгрунтовану оскільки розгляд матеріалів провадження був проведений відповідно до ст.349 КПК України і зазначені стороною обвинувачення доводи не досліджувалися, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчинені злочинів, за які його засуджено, обґрунтовано зроблений судом, що по суті в апеляційній скарзі не заперечується.

Кваліфікація злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України є правильною і також не оскаржується, а твердження прокурора в апеляційній скарзі про те, що вирок суду першої інстанції в частині вирішення питання про речові докази колегія суддів вважає такими, що не відповідають встановленим обставинам справи та не є підставою для скасування або зміни судового рішення відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.409 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як убачається з вироку, призначаючи обвинуваченому покарання, суд першої інстанції з врахуванням характеру і ступеня тяжкості вчинених злочинів, які відноситься до категорії середньої тяжкості і тяжких, даних про особу винного прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі на строк три роки із звільненням від його відбуття на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки та у відповідності до вимог ст.100 КПК обґрунтовано вирішив питання в частині повернення речового доказу - автомобіля «Рено Трафік» д.н.з. НОМЕР_3 червоного кольору з наклейками «домова служба» його законному володільцю ОСОБА_8 не знайшовши підстав застосовувати спеціальну конфіскацію оскільки розгляд матеріалів кримінального провадження проведений за правилами ст.349 КПК України а умови застосування спеціальної конфіскації згідно вимог п.6 ч.1 ст.91 цього Кодексу внесені до предмета доказування (а.с.99-100).

Крім того, посилання в апеляційній скарзі та при апеляційному перегляді провадження сторони обвинувачення на ту обставину, що вказаний транспортний засіб використовувався ОСОБА_8 для перевезення предметів злочину через неможливість їх переміщення в інший спосіб, не можуть бути безумовною підставою для зміни або скасування судового рішення з підстав, передбачених п.п.3,4 ст. 40-9 КПК України, оскільки ці обставини мають бути доведені в суді першої інстанції належними та допустимими доказами. Сам факт виявлення в автомобілі «Рено Трафік» викраденого у потерпілого ОСОБА_10 майна та вилучених в обвинуваченого наркотичних засобів колегія суддів не може із-за наведених обставин вважати як підставу для застосування спеціальної конфіскації оскільки ОСОБА_8 заперечив факт використання транспортного засобу для перевезення речових доказів і ця обставина об`єктивно підтверджується тим, що його засуджено судом першої інстанції за незаконне зберігання психотропної речовини без мети збуту.

На думку апеляційного суду, доводи прокурора про порушення вимог кримінального процесуального закону в частині вирішення питання речових доказів із застосування спеціальної конфіскації з урахуванням позиції обвинуваченого не відповідатимуть загальним засадам кримінального провадження.

Доводи прокурора, які наведені в апеляційній скарзі, фактично враховані і оцінені судом першої інстанції при постановленні вироку та призначенні покарання, а тому підстав для скасування вироку з мотивів, зазначених в скарзі, апеляційний суд не вбачає.

У відповідності до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 березня 2018 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді