Постанова
Іменем України
19 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 264/7778/15-к

провадження № 51-2252км18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
захисника ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 березня 2017 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003060, за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Володарське Володарського району Донецької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 31 серпня 2010 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України.

Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 12 вересня 2016 року ОСОБА_7 засуджено: за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винним у тому, що він 20 жовтня 2015 року близько 03:20 год умисно, керуючись корисливим мотивом, перебуваючи біля торговельного кіоску ПП ОСОБА_8 , розташованого поряд з будинком АДРЕСА_2 , маючи при собі пістолет, направив його в сторону потерпілої ОСОБА_9 та, погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілої, яке остання сприймала як реальну загрозу, подолавши тим самим волю ОСОБА_9 до опору, вимагав передати йому гроші та мобільні телефони. Побоюючись за своє життя, ОСОБА_9 передала ОСОБА_7 гроші та мобільні телефони, які належали, у тому числі й потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , після чого засуджений з місяця злочину втік, завдавши ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 580 грн, ОСОБА_11 на суму 500 грн, ОСОБА_9 на суму 100 грн.
Він же 15 жовтня 2015 у денний час, перебуваючи в лісосмузі за с. Талаківка в Кальміуському районі м. Маріуполя, умисно придбав зірвав листя з дикорослої рослини коноплі, яке надалі, зберігаючи при собі, переніс до місця свого проживання в будинок АДРЕСА_1 , де того ж дня висушив його на плиті, подрібнив руками, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який став незаконно зберігати на території вищевказаного домоволодіння для особистого вживання без мети збуту.
Також він в період часу з 2014 по 2015 роки, перебуваючи на території КП «Полігон ТПВ», який розташований на пр. 1 Травня в Лівобережному районі м. Маріуполя, знайшов 23 патрони калібру 5,45 мм та 1 мисливський патрон калібру 12 мм, які переніс до місця свого проживання за вищевказаною адресою, де став незаконно зберігати без мети збуту.
22 жовтня 2015 року співробітниками міліції в ході огляду домоволодіння АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, картонну та бляшану коробки з особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом, масами 7,14 г, 3,76 г, 33,60 г, що в перерахунку на суху речовину становить 6,42 г, 3,38 г, 30,24 г відповідно, який ОСОБА_7 умисно незаконно придбав, виготовив, переніс та зберігав для особистого вживання без мети збуту.
Крім того, під час огляду було вилучено 23 патрони калібру 5,45 мм, які є боєприпасами до нарізної стрілецької зброї калібру 5,45x39 мм штатними патронами до армійської нарізної вогнепальної зброї центрального бою автоматів АК-74, АКС-74, АКС-74У, які придатні для здійснення пострілів, а також 1 мисливський патрон калібру 12 мм, який є боєприпасом патроном до гладкоствольної мисливської зброї 12 калібру центрального бою, які ОСОБА_7 умисно незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.
Ухвалою Апеляційного суду міста Маріуполя від 16 березня 2017 року вирок місцевого суду залишено без зміни.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор просить змінити судові рішення та виключити з мотивувальної частини судових рішень кваліфікацію дій ОСОБА_7 як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу. При цьому вказує, що судами зайво кваліфіковано дії засудженого за вказаною ознакою, оскільки в ході судового розгляду доведено лише погрозу застосування останнім такого насильства. Крім того, просить внести зміни в ухвалу апеляційного суду та перекваліфікувати дії останнього з ч. 2 на ч. 1 ст. 187 КК України, оскільки суд апеляційної інстанції помилково вказав на кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч. 2 замість ч. 1 ст. 187 КК України.
Позиції інших учасників судового провадження
Від учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу не надходило.
У судовому засіданні прокурор підтримав подану скаргу, захисник не заперечував проти задоволення скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Мотиви Суду
Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів за встановлених судом фактичних обставин ґрунтується на сукупності доказів, здобутих та оцінених судом відповідно до вимог КПК України.

У касаційній скарзі не оспорюється факт вчинення ОСОБА_7 інкримінованих йому правопорушень та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК України.
Проте при перевірці матеріалів кримінального провадження касаційним судом установлено, що доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 187 КК України є слушними.
Так, при викладенні фактичних обставин щодо вчинення засудженим ОСОБА_7 розбою та кваліфікації його дії за вчинення цього правопорушення суд помилково вказав кваліфікуючу ознаку вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу. Оскільки, як слідує із матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду доведено лише погрозу застосування засудженим щодо потерпілої такого насильства, про що зазначено в мотивувальній частині вироку.Під час апеляційного розгляду суд апеляційної інстанції вказаної помилки не усунув і, залишивши без зміни судове рішення, помилково зазначив, що діяння ОСОБА_7 правильно кваліфіковано судом першої інстанції за ч. 1 ст. 187 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.
За таких обставин оскаржувані судові рішення підлягають зміні шляхом виключення з кваліфікації дій засудженого за ч. 1 ст. 187 КК України кваліфікуючої ознаки вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

Проте такі зміни, на думку колегії суддів, не впливають на обґрунтованість висновків судів першої та апеляційної інстанцій в частині правильності призначення покарання ОСОБА_7 , яке відповідає вимогам статей 50, 65, 70 КК України, і не є підставою для пом`якшення йому покарання.

Що стосується доводів прокурора про помилкове зазначення апеляційним судом кваліфікації дій ОСОБА_7 за ч. 2 замість ч. 1 ст. 187 КК України, то, як вбачається з рішення суду першої інстанції, засуджений був визнаний судом винним та його дії було кваліфіковано саме за ч. 1 ст. 187 КК України. Апеляційний суд, погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та залишаючи вирок без зміни, навів кваліфікацію ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, та погодився з кваліфікацією діянь ОСОБА_7 за вказаною статтею. Проте в описовій та мотивувальній частинах ухвали помилково зазначив, що судом першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України. Виправлення даної описки не відноситься до компетенції Верховного Суду, а віршується в порядку, передбаченому ст. 379 КПК України.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 16 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 змінити.
Виключити з мотивувальної частини вироку першої інстанції та ухвали апеляційного суду вказівку на кваліфікуючу ознаку інкримінованого ОСОБА_7 злочину за ч. 1 ст. 187 КК України вчинення нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу.

У решті судові рішення залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3