Справа № 206/4762/17
Провадження № 1-кс/206/750/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.08.2018 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУ НП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, -
22.08.2018 слідчий звернувся до суду із клопотанням, погодженим прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.
Вислухавши думку слідчого, дослідивши подані матеріали в їх сукупності, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю з огляду на наступне.
У відповідності до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів. У відповідному клопотанні зазначаються, окрім іншого, можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Частиною 5 ст. 163 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Відповідно до ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.
В той же час, слідчим не доведено, що витребувана інформація може бути використана в якості доказів, також, не зазначено, яке саме значення вона має для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, при цьому, самі по собі посилання на «суттєве значення» не розкриває самої суті підстав за яких, слідчим суддею може бути надано дозвіл на отримання інформації, а є лише загальним висловом, та може застосуватись при розгляді будь-яких справ, де можна обмежитись загальними фразами.
Слідчим, також, не надано жодного доказу в підтвердження зазначених у клопотанні обставин, щодо розпорядження зазначеною квартирою та її незаконного придбання.
Крім того, відповідно до правових позицій Європейського Суду з прав людини будь-яка інформація, що стосується існуючого наміру вчинити злочин або вчинюваного злочину, має бути такою, що може бути перевіреною, та державне обвинувачення повинно мати змогу продемонструвати на будь-якій стадії, що в його розпорядженні наявні достатні підстави для проведення оперативного заходу (див. серед інших §§ 38 - 42 рішення у справі Баннікова проти Росії; § 90 рішення у справі Веселов та інші проти Росії; § 49 рішення у справі Ванян проти Росії; § 134 рішення у справі Ванян проти Росії; § 36 рішення у справі Малінінос проти Литви).
Так, в обґрунтування клопотання слідчим було долучено до клопотання витяг з ЄРДР від 08.09.2017, заяву потерпілої ОСОБА_5 , протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 від 05.02.2018, інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, повні витяги з Єдиного реєстру довіреностей, витяги з АРМОР, протокол допиту потерпілого ОСОБА_17 від 28.09.2017, та інформаційну довідку.
Згідно з позицією ІНФОРМАЦІЯ_4 , викладеної в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про надання дозволу на проведення обшуку житла чи іншого володіння особи (витяг), яке обговорено та схвалено на нараді суддів судової палати у кримінальних справах 21.05.2014 та на засіданні пленуму ВССУ 17.10.2014 - недолучення оригіналів або належним чином засвідчених копій документів, дослідження яких має значення для встановлення обставин, зазначених у клопотанні, також є підставою для відмови в його задоволенні.
Аналогічного висновку, щодо підстав для відмови в задоволенні клопотання, слід дійти і при розгляді клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Слідчий суддя, також, звертає увагу, що стороною обвинувачення не долучено до клопотання жодного достатнього та допустимого доказу, який би свідчив про правомірність отримання інформації, а саме: номерів телефонів, якими, згідно клопотання, користуються ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , та належність саме їм вказаних номерів.
Враховуючи викладене, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи (а саме їх копії), що належним чином не засвідчені та мають низьку якість, що унеможливлює у деяких випадках встановити зміст таких копій, що позбавляє слідчого суддю можливості пересвідчитися в ідентичності цих документів, в той час, як інформація, що в них міститься може істотно вплинути на висновки слідчого судді, а також, відсутність доказів, які б свідчили про правомірність отримання інформації слідчим, а саме: номерів телефонів, якими, згідно клопотання, користуються ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та належність саме їм вказаних номерів, не доведення того, що витребувана інформація може бути використана в якості доказів, а також того, що інформація, до якої слідчий просить надати тимчасовий доступ має значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та т.і.) прийшов до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити.
Окрім того, відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла, кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
З огляду на це слід зазначити, що тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, а саме до інформації, яка перебуває у володінні оператора телекомунікаційного зв`язку про зв`язок конкретних абонентів, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі, отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання, та інше, про який просив слідчий у клопотанні, за відсутністю передбачених для цього підстав може порушити право особи на повагу до свого приватного і сімейного життя, кореспонденції, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, приписам національного законодавства та вимогам ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 159-164, 369-372 КПК України,
ПОСТАНОВИВ
В задоволенні клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю відмовити.
Ухвала слідчого судді є остаточною і відповідно до КПК України оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1