Справа № 574/597/18
Провадження № 1-кп/577/372/18

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 жовтня 2018 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вологда Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, має 7на утриманні двох неповнолітніх дітей, працюючого шляховим майстром «Виробничого підрозділу Конотопської дистанції колії», військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , відповідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 286 ч.2, ст. 135 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:
30 квітня 2018 року близько 22 год. 20 хв. ОСОБА_7 , керуючи власним технічно несправним автомобілем «DaewooLanos», державний номер НОМЕР_1 , яка виражається у втраті працездатності механізму гальмування лівого заднього колеса, рухався по проїжджій частині вул. Незалежності в м. Буринь Сумської області у напрямку виїзду з міста. Рухаючись у вказаному напрямку, перебуваючи в районі будинку № 45 по вул. Незалежності, ОСОБА_7 зневажив безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, рухаючись з перевищенням допустимої швидкості руху, в порушення вимог п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України, при виявленні небезпеки для руху у вигляді пішохода, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху транспортного засобу аж до повної його зупинки, або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_8 , який в порушення вимог п.п. 4.1, 4.7, 4.8 Правил дорожнього руху України перетинав проїжджу частину з права наліво, відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 53 від 31.05.2018 року ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, багато уламкового перелому кісток склепіння черепу, лінійного перелому кісток основи черепу, забій речовини головного мозку, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті. Відповідно до зібраних в кримінальному провадженні доказів та висновку судово-автотехнічної експертизи №19/119/9-1/149е від 24.05.2018 року ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «DaewooLanos», державний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху України (затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, введених в дію з 01.01.2002 року), передбачених пунктами:
2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил; в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди; г) вжити можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілим, викликати карету швидкої медичної допомоги, а якщо це неможливо, звернутися за допомогою до присутніх і відправити потерпілих до лікувального закладу; г) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди; д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи підрозділ міліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття працівників міліції; е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди; є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).
12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
13.4.1 Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: 31.4.1. Гальмові системи: б) під час дорожніх випробувань робочої гальмової системи перевищуються такі значення: легкові автомобілі та їхні модифікації для перевезення вантажів 14,7 м.
Допущені водієм ОСОБА_7 порушення пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП та наслідками, що настали.
Дії водія ОСОБА_7 по порушенню Правил дорожнього руху України умисні, форма вини до наслідків, що настали - необережна (злочинна самовпевненість).
Крім того, ОСОБА_7 30 квітня 2018 року близько 22 год. 20 хв. на вул. Незалежності в м. Буринь Сумської області, керуючи автомобілем «DaewooLanos», державний номер НОМЕР_1 , вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_8 . Після вчинення наїзду на пішохода ОСОБА_8 , ОСОБА_7 достовірно знаючи, що потерпілий внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження, розуміючи, що поставив його у небезпечний для життя стан та усвідомлюючи те, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, маючи реальну можливість надати потерпілому допомогу, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього п. 2.10 Правил дорожнього руху України, не переконався, чи потребує потерпілий допомоги, не викликав карету швидкої допомоги, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, після вчинення ДТП покинув місце дорожньо-транспортної події.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні вказаних злочинів визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочинів, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому, просить вибачення у потерпілої, пропонує частково відшкодувати збитки.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 30 квітня 2018 року ввечері її чоловік ОСОБА_9 пішов до магазину грати в карти. Вона дивилася телевізор, близько 23 год. 00 хв. вимкнула телевізор, підійшла до вікна, подивитися чи не повертається додому чоловік. В цей час почула гучний удар і шум автомобіля, який їхав високій швидкості. Вона вискочила на вулицю і побачила на проїжджій частині дороги тіло людини, повернулася в будинок, перевдягнулася, вийшла знову на вулицю, підійшла ближче і впізнала свого чоловіка, він був мертвим. Вибачення обвинуваченого не приймає, матеріальних та моральних претензій від нього не бажає приймати, просить самої суворої міри покарання.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.
Згідно вимог ч.3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.
Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за: ст. 286 ч. 2 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому; за ст. 135 ч. 1 КК України - завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинені ним злочини та попросив вибачення у потерпілої; активне сприяння розкриттю злочинів, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочинів; намагання добровільно відшкодувати потерпілій завданого збитку; має на утриманні двох неповнолітніх дітей.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлені.
За місцем проживання та місцем роботи ОСОБА_7 характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра, нарколога не знаходиться, не інвалід.
При обранні виду та міри покарання для обвинуваченого ОСОБА_7 суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.
На підставі викладеного суд вважає, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_7 без відбування покарання, а тому його необхідно звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 75 КК України з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.
При цьому, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену Буринським районним сектором філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України, відповідно до якої орган пробації, вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб. На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе.
Суд також враховує, що, відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів. А можливість виправлення існує і про це свідчить ставлення самого обвинуваченого до скоєного, який щиро розкаявся і відсутність будь яких обставин, які б заважали йому вести гідний спосіб життя, не вчиняючи кримінальні правопорушення. В цій ситуації визначення іспитового строку на думку суду відповідатиме меті та дієвості кримінального провадження, оскільки впродовж цього терміну, обвинувачений дійсно матиме можливість довести своє виправлення та відсутність підстав для реального відбування покарання.
Зазначене узгоджується із положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, якою встановлено, що кожен при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
У пункті 33 рішення Європейського Суду з прав людини від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Європейський Суд з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» (п. 38 рішення від 6 листопада 2008 року), вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи». Також, у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), та у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принцип законності і воно не було свавільним.
Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених судових експертиз в сумі 5148 грн. (а. 296, 307, 317, 337 наданих матеріалів) підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 128, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 286 та ч. 1 ст. 135 КК України і призначити покарання:
за ч. 2 ст. 286 КК України - у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 2 роки;
за ч. 1 ст. 135 КК України - у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 2 роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 3 (три) роки.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 виконання наступних обов`язків:
-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.
Стягнути з ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , іден. № НОМЕР_2 ) на користь держави процесуальні витрати в розмірі 5 148 грн.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року, на піджак, футболку та штани з трупу ОСОБА_9 (а. 88 наданих матеріалів) скасувати.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року, на чоловічі черевики чорного кольору, частини осипаного лакофарбного покриття, частини скла та пластикову частину деталі кузова автомобіля ( а. 98 наданих матеріалів) скасувати.
Арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 07 травня 2018 року, на автомобіль «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 (а. 103 наданих матеріалів) скасувати.
Речові докази по справі: автомобіль «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на спеціальній стоянці Буринського ВП Конотопського ВП ГУ НП в Сумській області (а.с. 84 наданих матеріалів) повернути ОСОБА_7 ; піджак, футболку та штани з трупу ОСОБА_9 , чоловічі черевики чорного кольору, частини осипаного лакофарбного покриття, частини скла та пластикову частину деталі кузова автомобіля знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1