Дата документу Справа № 320/1211/17-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/1211/17 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/793/18 Доповідач в 2 інст.: ОСОБА_2
Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2018 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Запорізької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2018 року, якою задоволено подання Мелітопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , -
В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2017 року ОСОБА_7 засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладанням обов`язків, передбачених ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
18 грудня 2017 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшло подання Мелітопольського МРВ з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 та направлення його в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 31 березня 2017 року.
Подання Мелітопольського МРВ з питань пробації обґрунтовано тим, що за час перебування ОСОБА_7 на обліку, до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження за неявку без поважної причини на реєстрацію 5 липня 2017 року. Отримавши письмове попередження, засуджений зобов`язався більше не порушувати обов`язки, покладені на нього судом, однак 4 жовтня 2017 року та 1 листопада 2017 року він знову не з`явився на реєстрацію без поважної причини.
Встановивши, що ОСОБА_7 під час іспитового строку, знаходячись на обліку Мелітопольського МРВ з питань пробації, після застосованого до нього застереження у вигляді письмового попередження, продовжував систематично порушувати порядок та умови відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції прийшов до висновку, що така поведінка свідчить про небажання встати на шлях виправлення, і з метою його виправлення, подання Мелітопольського МРВ з питань пробації необхідно задовольнити.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить постанову суду скасувати та направити справу на новий розгляд в суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги поважність причин його неявки до органу пробації для реєстрації.
Повідомив, що від цивільного шлюбу має сина, якому при народженні було встановлено діагноз вродженої вади серця.
Зазначає, що 5 липня 2017 року він не з`явився на реєстрацію, оскільки з 5 липня 2017 року по 10 липня 2017 року його цивільна дружина разом з сином перебували в м. Київ у лікарні, що підтверджується медичною довідкою.
4 жовтня 2017 року він не прибув до органу пробації, оскільки в той день разом з цивільною дружиною возив сина до лікарні в м. Києва, а 1 листопада 2017 року у зв`язку з тим, що він також перебував у м. Києві.
До судових засідань, які були призначені на 23 квітня 2018 року, 21 травня 2018 року, 20 червня 2018 року та 24 вересня 2018 року засуджений ОСОБА_7 не з`явився, поважні причини неявко не повідомив.
Про час та місце поданої ним апеляційної скарги повідомлявся як шляхом надсилання судових повісток на адресу, зазначену ним самим в апеляційній скарзі, так і шляхом телефонування на номер телефону, зазначеного ним в апеляційній скарзі.
Всі судові повістки повернуті до апеляційного суду у зв`язку із закінченням строку їх зберігання на поштовому відділенні.
Номер телефону, зазначений засудженим в апеляційній скарзі завжди вимкнений.
Апеляційним судом для встановлення місця знаходження засудженого було надіслані запити до Мелітопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України та до Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області.
З відомостей, отриманих на вказані запити, інших даних щодо місця проживання або перебування засудженого ОСОБА_7 апеляційним судом отримано не було.
Отже апеляційним судом було вжито всіх можливих заходів для належного повідомлення ОСОБА_7 про час та місце розгляду поданої ним апеляційної скарги, з огляду на що, колегія суддів приходить до висновку, що його неявка не перешкоджає для розгляду його апеляційної скарги по суті.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Суд першої інстанції повно і всебічно дослідивши надані йому матеріали, перевірив підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_7 і зробив обґрунтований висновок про необхідність направлення останнього в місця позбавлення волі для відбування призначеного покарання.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 КВК України, у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відтак, для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вироку Мелітопольського міськрайонного суду від 31 березня 2017 року, Мелітопольським МРВ з питань пробації стосовно ОСОБА_7 було заведено особову справу № 53/2017.
Засудженому було роз`яснено порядок та умови відбування покарання з випробуванням, роз`ясненні обов`язки, які покладені на нього судом згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 76 КК України, які він повинен виконувати, роз`яснені правові наслідки передбачені ст. 166 КВК України та ст. 78 КК України за невиконання покладених на нього судом обов`язків або за їх ухилення, а також відповідальність за вчинення ним кримінальних та адміністративних правопорушень під час іспитового строку, що підтверджується підпискою (а.с. 10) та довідкою «Про роз`яснення порядку та умов відбування покарання з випробуванням» (а.с. 11). Після чого, засудженому було встановлено дні явки на реєстрацію до органу пробації (а.с. 13).
За час перебування засудженого на обліку, до нього було застосовано застереження у вигляді письмового попередження за неявку без поважної причини на реєстрацію 5 липня 2017 року, після чого він знову не з`явився на реєстрацію без поважної причини 4 жовтня 2017 року та 1 листопада 2017 року.
Доводи засудженого про поважність причин пропуску явки на реєстрацію, на переконання колегії суддів, є необґрунтованими з огляду на наступне.
Засуджений зазначає, що 5 липня 2017 року він не з`явився на реєстрацію, оскільки з 5 липня 2017 року по 10 липня 2017 року його цивільна дружина разом з сином перебували в м. Київ у лікарні, однак не пояснює, де в той момент знаходився саме він.
Як на підставу поважності неявки на реєстрацію 4 жовтня 2017 року та 1 листопада 2017 року, ОСОБА_7 посилається на те, що в ці дні він перебував з цивільною дружиною та сином у м. Київ, проте документальних підтверджень поважності пропуску явки до органу пробації засуджений не додав. До того ж, він не пояснює причину, у зв`язку з якою своєчасно не повідомив інспектора Мелітопольського МРВ з питань пробації про виїзд за межі міста.
Крім того, в поясненнях засудженого щодо причини неявки на реєстрацію містяться суперечності, оскільки в суді першої інстанції він повідомляв, що перебував у м. Київ, а інспектору Мелітопольського МРВ з питань пробації пояснював, що був на роботі, проте доказів цього суду також не надав.
Скасовуючи звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що засуджений своїми діями ухиляється від відбування призначеного судом покарання, тричі порушив покладений на нього обов`язок з`являтися на реєстрацію до органу пробації, без поважних причин, оскільки документального підтвердження надати не зміг та не повідомив уповноважений орган з питань пробації про виїзд за межі місця проживання, що свідчить про його не бажання стати на шлях виправлення, у зв`язку з чим необхідно направити засудженого для відбуття покарання, призначеного вироком.
Таким чином, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 12 січня 2018 року, якою задоволено подання Мелітопольського МРВ з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.
Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4