Справа № 369/5217/18
Провадження №1-кс/369/1614/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.2018 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника підозрюваного ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на незаконне затримання,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 скаржник звернувся до суду із скаргою в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 115 КК України. Свою скаргу обґрунтовував тим, що року 05 год. 00хв. було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину/копія надається. Фактичний час затримання зазначено 01год. 00 хв.
Зазначив, що 07.05.2018 року ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002844 від 07.05.2018 року вручене повідомлення про підозру.На час затримання були відсутні жодні підстави прямо зазначені в протоколі затримання, а саме «якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин» вважати, що саме підозрюваний вчинив зазначений злочин. А саме на даний час відсутні очевидці, що можуть підтвердити вчинення саме підозрюваним злочину. З місця події підозрюваний не намагався зникнути, так як заперечує свою причетність до вчинення даного злочину та відповідно не згоден із затриманням, про що зазначив в протоколі затримання. Скаржник просив суд визнати затримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 незаконним та звільнити його з-під варти.

В судовому засіданні скаржник свою скаргу підтримав у повному обсязі просив задовольнити.

Законний представник підозрюваного скаргу підтримала у повному обсязі, просила задовольнити.

Прокурор заперечувала щодо задоволення скарги у повному обсязі.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали скарги суд приходить до висновку що скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного .

Судом встановлено, що 07.05.2018 ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0002844 від 07.05.2018 року вручене повідомлення про підозру.Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08.05.2018 підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно дост. 29 Конституції Україниніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.
Згідно зі ст. 55 Конституції Україниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст.208,42 КПК України підозрюваний має права вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.
Згідно з п. 4 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.
Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.
Таким чином, за приписами ст. 206 КПК України, слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.
Отже, оскільки ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в ході обрання якого в тому числі повинні були перевірятись і обставини законності його затримання, то при розгляді скарги на незаконне затримання, слідчий суддя позбавлений можливості прийняти рішення, передбачене ст. 206 КПК України.
В судовому засіданні стороною обвинувачення доведено, що під час затримання ОСОБА_6 , останньому роз`яснювалось у вчиненні якого злочину він підозрюється та підстави затримання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 208 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обовязків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.
З протоколу затримання від 07 травня 2018 року вбачається, що такий відповідає вимогам ст.208 КПК України, а зазначення у протоколі затримання відомостей про злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, вищевказаними положеннями не вимагається.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, приходжу до переконання про відсутність підстав для задоволення скарги.
Керуючись ст.ст. 206, 208 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя ОСОБА_1