Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1247/18
Номер провадження 1-кс/376/282/2018
"13" червня 2018 р. Сквирський районний суд Київської області
в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,
за участю прокурора Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилово Хустського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 Кримінального кодексу України,-
До суду звернувся старший слідчий Сквирського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 з клопотанням, що погоджено із прокурором Сквирського відділу Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 ..
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18.04.2018 року, близько 5 години 00 хвилин, четверо невстановлених осіб в темних масках на обличчі, шляхом віджиму металопластикового вікна, проникли до будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де зв`язали ОСОБА_7 його дружину ОСОБА_8 , після чого застосовуючи насильство, а також погрожуючи застосуванням предметів схожих на пістолет та ніж, заволоділи грошовими коштами в сумі 145 000 гривень та 2300 доларів США та з місця скоєного зникли.
В подальшому встановлено, що 18.04.2018, близько 03 години 30 хвилин, ОСОБА_6 та четверо інших осіб, попередньо домовившись про вчинення розбійного нападу, з метою виконання свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, на автомобілі марки «Audi A6» темно-сірого кольору, із закріпленою табличкою з д.н.з. НОМЕР_1 від іншого транспортного засобу, прибули з м. Сквира Київської області до с. Лаврики Сквирського району Київської області.
В подальшому, ОСОБА_6 та троє невстановлених осіб, покинули салон вищевказаного автомобіля, одягнули на обличчя темні шапки-маски типу «балаклава», та шляхом віджиму метало-пластикового вікна, з послідуючим відчиненням вхідних дверей із середини, проникли до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де вчинили напад на ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . При цьому ОСОБА_6 та троє інших невстановлених осіб, зв`язали ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , після чого застосовуючи насильство до ОСОБА_7 , що виразилося у нанесенні тілесних ушкоджень робочою частиною викрутки та розпеченою праскою, а також погрожуючи йому застосуванням насильства, що є небезпечним для життя, а саме погрожуючи застосуванням предметів схожих на пістолет та ніж, заволоділи грошовими коштами в сумі 145 000 гривень та 2300 доларів США та з місця скоєного злочину зникли, розпорядившись незаконно здобутим майном на власний розсуд.
11.06.2018 року о 09 годині 00 хвилин ОСОБА_6 був затриманий працівниками Сквирського ВП ГУНП в Київській області в порядку ст.207 КПК України.
12.06.2018 о 07 годині, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, тобто у вчиненні нападу з метою заволодінням чужим, майном поєднаному із насильством та погрозами застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я (розбій), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років.
Відповідно до поданого клопотання, підставами звернення до суду стало те, що з позиції практики Європейського суду з захисту прав людини ОСОБА_6 скоїв тяжке кримінальне правопорушення (злочин), з метою уникнення від кримінального покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення та в сукупності наведені обставини вказують про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також з врахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_6 з метою забезпечення його належної поведінки на досудовому розслідуванні та в ході судового розгляду, вбачається за доцільне застосувати до нього запобіжний захід тримання під вартою.
У судовому засіданні прокурор, слідчий підтримали дане клопотання та просили його задовольнити на вищевикладених підставах, зазначаючи при цьому, що ОСОБА_6 ,винну у скоєному кримінальному порушенні визнав, але зі слідством не співпрацює, з метою уникнення від кримінальної відповідальності мав намір виїхати за кордон, оскільки рідні та близьку проживають за кордоном зокрема в Російській Федерації тощо.
Підозрюваний ОСОБА_6 у судовому засіданні просив обрати йому міру запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, зазначаючи що він має постійне місце проживання та на його утриманні знаходиться баба, яка є особою похилого віку.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 у судовому засіданні наполягав відмовити в обранні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи на те, що органом досудового розслідування не в повній мірі доведені ризики передбачені ст. 178 КПК України.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст. 187 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст.179, 184 КПК України.
11.06.2018 року о 9-й годині 00 хвилин ОСОБА_6 був затриманий працівниками Сквирським ВП ГУНП в Київській області в порядку ст. 207 КПК України за підозрою у скоєнні вказаного кримінального правопорушення, що стверджується протоколом затримання підписаним підозрюваним.
12.06.2018 рокув рамках розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
В ході розгляду клопотання, судом достовірно встановлено, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами. Суд, при обранні міри запобіжного заходу враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 12 років, що у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, кримінальне правопорушення скоїв з корисливих мотивів та за винагороду, усвідомлюючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину) та невідворотність покарання за його вчинення, може, перебуваючи на волі, з метою ухилення від кримінального покарання, переховуватися від суду та суду, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, знищити або сховати речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження тощо. Також, суд, враховує, що підозрюваний ОСОБА_6 ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, рідні та близькі проживають на території Російської Федерації, що в сукупності свідчить про відсутності міцності соціальних зв`язків. Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими. З урахуванням вище наведеного, суд, приходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню і вважає за необхідне обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді взяття під варту (тримання під вартою) строком на 60 діб в межах досудового розслідування, оскільки на даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання. Стан здоров`я ОСОБА_6 не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення, також на думку суду альтернативні запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку підозрюваного та обраний запобіжний захід кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.
Також, суд, вважає за необхідне не визначати розмір застави, оскільки особа підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, проти життя та здоров`я людини.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 176- 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, суд,-
Підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилово Хустського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не працюючому, не одруженому, раніше не судимому - застосувати міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 60 діб тобто 09-ої годин 00 хвилин 09 серпня 2018 року та утримувати у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.
Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання, тобто з 09-ої години 00 хвилин 11 червня 2018 року.
Копію даної ухвали негайно вручити підозрюваному ОСОБА_6 .
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя