Справа № 361/545/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/829/18 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 3 20.09.2018
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
за участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченої: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
потерпілої: ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку відеоконференції апеляційну скаргу обвинуваченої на вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, з середньою освітою, не працюючу, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,
визнано винною за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зараховано обвинуваченій в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 12.11.2016 по 13.03.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, 10 листопада 2016 року приблизно о 21 годині 45 хвилин на майданчику третього поверху будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на ґрунті ревнощів виник конфлікт, під час якого ОСОБА_7 ударила ОСОБА_10 в обличчя, внаслідок чого остання впала. Після того, як ОСОБА_10 підвелася, між нею та ОСОБА_7 виникла штовханина і вони перемістилися на майданчик першого поверху, де ОСОБА_7 ударила рукою потерпілу у ліву скроню, від чого ОСОБА_10 знову впала. У подальшому о 21-й годині 50 хвилин ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел на вбивство ОСОБА_10 , обхопила рукою її шию із силою стиснула, завдавши ОСОБА_10 тяжких тілесних ушкоджень, що призвели до настання смерті від механічної асфікції.
В апеляційній скарзі обвинувачена просить визнати її винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, а не за ч.1 ст.115 КК України, за якою її було засуджено.
Зазначає, що її позиція про визнання винуватості не є добровільною та що нею було вчинено вбивство через необережність.
Вислухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченої та її захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілої, які заперечували проти апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обстави, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, в законі закріплена скорочена процедура судового розгляду висунутого особі обвинувачення без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Водночас, застосування вказаної процедури не звільняє суд від обов`язку ухвалити законне, обґрунтоване й вмотивоване судове рішення з дотриманням вимог ст. 374 КПК України.
Проте, суд першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
Згідно аудіозапису судового засідання від 13.03.2017, обвинувачена фактично свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України не визнала, вказавши, що не мала умислу на заподіяння смерті ОСОБА_10 та не до кінця розуміла наслідки вчинених нею дій, тобто дала показання, які не в повному обсязі відповідають показам ОСОБА_7 наведеним у вироку.
Проте суд, відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 349 КПК України не змінив порядок дослідження доказів у даному провадженні та розглянув кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, чим допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства.
Відповідно до ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
За таких обставин апеляційна скарга обвинуваченої підлягає частковому задоволенню, а вирок - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
Оскільки вирок підлягає скасуванню з процесуальних підстав, то всі інші доводи апеляційної скарги щодо доведеності обвинувачення, достовірності та допустимості доказів, застосування кримінального закону, апеляційним судом не перевіряються.
Під час нового розгляду кримінального провадження, суд має ретельно перевірити зібрані докази в їх сукупності, дати їм належну оцінку та з урахуванням усіх обставин провадження, доводів апеляційної скарги прийняти обґрунтоване і законне рішення.
Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 412 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої задовольнити частково.
Вирок Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати.
Призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Головуючий:
Судді: