Дата документу Справа № 335/7426/14-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №335/7426/14-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/466/18 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2018 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.306, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_10 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИЛА:

прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.306, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України, повернутий прокурору для усунення виявлених недоліків, та до обвинувачених застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, з покладенням певних обов`язків.

Своє рішення суд мотивував тим, що в обвинувальному акті, в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не зазначено формулювання обвинувачення, що свідчить про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, фактичне непред`явлення підозрюваним обвинувачення та ненабуття ними статусу обвинувачених.

Обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за ч.3 ст.313 КК України, є неконкретним, оскільки не вказано жодних відомостей про предмет злочину обладнання, призначене для виготовлення психотропних речовин. А зазначення про виявлення та вилучення предметів під час обшуку, які могли використовуватися обвинуваченими у якості пристосувань при виготовленні психотропних речовин взагалі виходить за рамки вимог КПК України щодо формулювання обвинувачення. Викладаючи пред`явлене ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачення за ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, слідчий за погодженням з прокурором перелічив зброю і боєприпаси, вилучені під час обшуків, проте, не вказав в обвинувальному акті, в чому виразилася попередня змова ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на вчинення цього злочину. Обвинувачення за ч.3 ст.307, ч.3 ст.311 КК України в частині перевезення психотропних речовин і прекурсорів в тексті обвинувального акту не сформульовано взагалі жодним чином. Відсутність формулювання обвинувачення суттєво впливає на право обвинувачених мати повну, вичерпну інформацію про характер, обсяг і причини обвинувачення для відповідної можливості реалізації свого права на захист та підготуватися до нього.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї прокурор просить вищевказану ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції, та у разі скасування ухвали просить застосувати до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням на кожного з них наступних обов`язків: не залишати цілодобово житло; утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками по кримінальному провадженню; носити електронний засіб контролю.

В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що висновки суду є безпідставними та такими, що суперечать вимогам кримінального процесуального закону.

Зокрема, під час підготовчого судового засідання, у порушення вимог ст.ст.314-315 КПК України, суд вдався до дослідження факту доведеності вини обвинувачених, а також правильності кваліфікації їх дій, у тому числі у складі організованої групи, що є неприпустимим, оскільки ці обставини встановлюються під час судового розгляду після дослідження наданих стороною обвинувачення та захистом наявних доказів. Відповідно до вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Всі ці вимоги закону дотримані при складанні обвинувального акту.

Також колегією суддів безпідставно та невмотивовано ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 обрано запобіжні заходи у вигляді особистих зобов`язань та фактично відмовлено у задоволенні клопотань прокурора про застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно з ухвалою, до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000139 від 16 серпня 2013 року, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.306, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.28, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту, зазначивши про те, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження та для повернення обвинувального акту прокурору немає.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_16 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, мотивуючи тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, ті недоліки, які були зазначені в попередній ухвалі суду про повернення обвинувального акту, прокурором так і не були усунуті. До того ж, обвинувальний акт, на думку захисника, складено та затверджено не уповноваженими на це особами, оскільки його підписано поза межами строків досудового розслідування. Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника.

Адвокат ОСОБА_14 , яка є захисником обвинуваченого ОСОБА_6 , також заявила клопотання про повернення обвинувального акту, в обґрунтування якого зазначила, що стороною обвинувачення в даному обвинувальному акті не враховано висновків суду, які викладені в попередній ухвалі про повернення обвинувального акту. Пред`явлене обвинувачення є неконкретним, що призводить до порушення права обвинувачених на захист. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника щодо необхідності повернення обвинувального акту.

Обвинувачений ОСОБА_8 , його захисник ОСОБА_12 підтримали клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Обвинувачений ОСОБА_9 , його захисник ОСОБА_13 вважали за можливе призначити справу до судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити; обвинувачених та їх захисників із запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

За змістом п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору лише у випадку, якщо цей акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

У статті 291 цього Кодексу зазначені відомості, які має містити обвинувальний акт.

На думку колегії суддів, істотних порушень вимог цієї статті, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, вищевказаний обвинувальний акт не містить.

Так, в обвинувальному акті вказані всі необхідні відомості, передбачені ч.2 ст.291 КПК України, та викладені ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначені анкетні відомості кожного обвинуваченого, правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Недоліки обвинувального акту, на які послався суд в оскаржуваній ухвалі, на думку колегії суддів, не є підставою для повернення цього акту прокурору.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що раніше обвинувальний акт стосовно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 у даному провадженні вже повертався прокурору саме через неконкретність висунутого обвинувачення, тому повторне повернення цього акту з тих самих підстав через не усунення прокурором вказаних судом недоліків є недоцільним та негативно впливає на строки розгляду даного провадження, з огляду і на те, що прокурор в ході судового розгляду, за наявності передбачених законом підстав, має право змінити обвинувачення в порядку, передбаченому ст.338 КПК України.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що вищевказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 повернутий прокурору судом першої інстанції без передбачених на те законом підстав, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

З врахуванням викладеного, оскаржувана ухвала суду не може бути визнана законною та обґрунтованою, тому, відповідно до положень ст.ст.409, 412 КПК України, підлягає скасуванню.

Оскільки вирішення питань, передбачених ст.314 КПК України, відноситься до компетенції місцевого суду, виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.7-9 КПК України, скасовуючи оскаржувану ухвалу, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в тому ж самому складі суду.

В ході нового розгляду необхідно врахувати викладене в даній ухвалі, дотриматись вимог гл.27 цього Кодексу і прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Питання щодо запобіжних заходів відносно обвинувачених має вирішуватися судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання або судового розгляду в порядку, визначеному законом.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 409 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 08 листопада 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.306, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313, ч.2 ст.28 ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.3 ст.311, ч.3 ст.313 КК України, повернутий прокурору для усунення виявлених недоліків, та до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, з покладенням певних обов`язків, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання в тому самому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4