1Справа № 335/9300/18 1-кс/335/6243/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Також, в обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 10 серпня 2018 року, приблизно о 14 годині 35 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «КАМАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині автодороги Харків-Сімферополь, на території Василівського району, Запорізької області, в районі 329 км + 550 м, виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автобусом «MERCEDES Sprinter», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 (який здійснював пасажирські перевезення за маршрутом «Кирилівка-Запоріжжя»).
В салоні автобусу «MERCEDES Sprinter» знаходилось 18 пасажирів.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажири автобусу «MERCEDES Sprinter» ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від отриманих тілесних ушкоджень померли на місці пригоди, пасажир ОСОБА_11 помер у лікарні, водій автобусом «MERCEDES Sprinter» та інші пасажири отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, з якими були доставлені до лікувальних закладів.
Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій просив клопотання задовольнити.
З метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, власник майна до суду не викликався.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
За вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Вказаний транспортний засіб, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 зареєстрований на ТОВ «ЮМДЖИ РЕСУРС», адреса: м.Київ, Шевченківський р-н., пров Бехтерєвський 12б.
Виходячи зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів, враховуючи вищеприведені положення КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб у спосіб, зазначений слідчим.
Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 369, 372 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Ухвала слідчого судді виконується негайно та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Запорізької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Арешт може бути скасовано відповідно до ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1