Справа № 484/4308/17
Провадження № 1-кп/484/73/18
УХВАЛА
04 квітня 2018 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
під час судового розгляду на підставі обвинувального акту, складеного за результатами досудового розслідування обставин кримінального провадження № 0001416 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст. 309 КК України -
В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні з судового розгляду на підставі вказаного вище обвинувального акту захисник ОСОБА_4 у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 89 КПК України, заявив клопотання про визнання очевидно недопустимим доказу, а саме протоколу огляду покупця від 02 серпня 2017 року, складеного та підписаного начальником відділу СВ Первомайського ВПГУНП в Миколаївській області к-ном поліції ОСОБА_6 .
Суть обґрунтування вказаного клопотання захисника зводиться до того, що вказані негласна слідчі (розшукові) дії були проведені неуповноваженими на те особами, оскільки група слідчих у даному кримінальному провадженні була створена лише 03 серпня 2017 року.
Виходячи з цього, сторона захисту вважає даний доказ очевидно недопустимим і відповідно всі дії, які в ньому зафіксовані - також.
Вислухавши думки інших учасників процесу з приводу заявленого клопотання, суд вважає це клопотання захисника передчасним та таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 89 КПК України, за загальним правилом, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
Згідно ч. 3 ст. 89 КПК України, сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Відповідно до ч. 2 цієї статті, у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Проте, на думку суду, аналіз даних, які містяться в даному доказі, на предмет їх допустимості, належності та достатності як доказів слід проводити в системному аналізі разом з іншими доказами у справі під час винесення остаточного рішення за наслідками розгляду кримінального провадження.
Виходячи з викладеного, підстав стверджувати, що доказ, про якій йдеться у клопотанні захисника, є саме очевидно недопустимим, що відповідно до ч. 2 ст. 89 КПК України є підставою для визнання його недопустимим судом на цій стадії кримінального процесу, суд не вбачає.
З огляду на наведене, у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 89, 369, 370, 371, 372 КПК України, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про визнання в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 89 КПК України, недопустимим протоколу огляду покупця від 02 серпня 2017 року, складеного та підписаного начальником відділу СВ Первомайського ВПГУНП в Миколаївській області к-ном поліції ОСОБА_6 , а даний доказ - приєднати до матеріалів кримінального провадження.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за наслідками кримінального провадження.

СУДДЯ