11-сс/775/350/2018(м)

Категорія: ст. 194 КПК України Суддя 1-ої інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2018 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
та справах про адміністративні правопорушення
Апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2018 року про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Азербайджану, уродженця м.Баку, Азербайджан, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -
Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 на початку 2017 року, точної дати слідством не встановлено, володіючи зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних речовин на території м. Маріуполя Донецької області, вступив в злочину змову з раніше знайомими йому ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , яка передбачала придбання вказаними особами наркотичного засобу у ОСОБА_8 , зберігання і подальший збут наркозалежним особам на території м. Маріуполя Донецької області.
ОСОБА_8 21.06.2018 року при невстановлених слідством обставинах незаконно збув ОСОБА_9 і ОСОБА_13 , наркотичний засіб метадон.
В цей же день о 13.56год., ОСОБА_9 , знаходячись в автомобілі ВАЗ 2110, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Морських десантників у м. Маріуполі Донецької області, разом з ОСОБА_13 , групою осіб, незаконно збули «оперативному покупцю» ОСОБА_14 вищевказану наркотичну речовину, яку придбали у ОСОБА_8 , яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено метадоном, маса якого склала 0,125г (в перерахунку на основу).
17.07.2018 року ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України та в цей же день йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
19.07.2018 року стосовно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 58 днів по 14.09.2018 року включно, визначена застава у сумі 100000 гривень з визначенням обов`язків у разі сплати застави по 14.09.2018 року.
Постановою заступника прокурора Донецької області від 10.09.2018 року продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 4 місяців, тобто до 17.11.2018 року.
За вказаним кримінальним провадженням 11.09.2018 року на розгляд слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 до чотирьох місяців, оскільки у кримінальному провадженні необхідно провести додаткові слідчі і процесуальні дії.
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 12.09.2018 року задоволено клопотання слідчого і продовжено строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» терміном на 60 днів до 10.11.2018 року включно, з можливістю внесення застави, яка визначена ухвалою Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.07.2018 року та відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного і його захисника ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу з утримання під вартою на домашній арешт.
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване судове рішення і постановити нову ухвалу, якою застосувати до його підзахисного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, звільнити останнього з-під варти.
На думку апелянта, суд першої інстанції при постановлені ухвали не взяв до уваги, що ОСОБА_8 понад 25 років постійно проживає у м.Маріуполі, у нього є родина, він виховує неповнолітню дитину, перебуває на обліку у медичному закладі з приводу ішемічної хвороби серця.
Окрім того, розмір застави для його підзахисного з урахуванням майнового стану останнього занадто великий, а слідчий суддя не надав цьому належної уваги.
Зазначає, що підозра стосовно ОСОБА_8 необґрунтована наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, а лише припущеннями.
Позиції учасників судового провадження
Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, думку прокурора, який апеляційну скаргу захисника просив залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, ознайомившись з витребуваними матеріалами і обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Мотиви Суду
В апеляційній скарзі захисник оскаржує як наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правопорушення, так і наявність ризиків, вважає, що можливе застосування щодо його підзахисного запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.
Згідно ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Слідчий суддя перевіряв в судовому засіданні доводи захисника, у тому числі і зазначені в апеляційній скарзі та дав їм належну оцінку.
Приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя встановив, що прокурором доведено наявність як обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, так і ризиків, передбачених статтею 177 КПК Кодексу, які не зменшилися і виправдовують тримання підозрюваного під вартою, а також врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
З урахуванням наданих матеріалів справи, а також практики Європейського суду з прав людини з питання визначення поняття «обґрунтованої підозри», колегія суддів вважає, що в ході досудового розслідування, як при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і при продовженні строку тримання під вартою, необхідна наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а саме існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити правопорушення, мета затримання - продовжити розслідування й підтвердити або спростувати підозри, які стали підставою для затримання. Така інформація щодо ОСОБА_8 в матеріалах кримінального провадження існує.
У колегії суддів не виникає сумнівів у висновках слідчого судді щодо обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення з боку органу досудового розслідування, оскільки існує інформація, що він міг вчинити правопорушення, про що свідчать надані суду матеріали кримінального провадження та доведено прокурором. Водночас ця стадія розслідування не передбачає сукупності доказів, достатньої для прийняття процесуального рішення за суттю кримінального провадження.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає безпідставними апеляційні доводи захисника про відсутність вагомих доказів на підтвердження вчинення підозрюваним ОСОБА_8 незаконного придбання, зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Крім того, приймаючи рішення про задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , слідчий суддя встановив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, враховані при застосуванні стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою не зменшились, а також зазначив, що будучи обізнаним про коло свідків та знайомим з іншими фігурантами по справі, ОСОБА_8 може впливати на останніх з метою їх схилу до певних свідчень, що є актуальним з огляду на відношення підозрюваного до скоєного, а саме оспорювання ним доведеності вини у інкримінованих подіях, наявність ризиків перешкоджання обвинуваченим встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні, вчинення ним нових правопорушень, виключає підстави для скасування чи зміни обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який, та дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде належним для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, які на час розгляду даного клопотання не зменшилися і виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, а також врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, і з урахуванням вищевказаних обставин залишив без змін визначений розмір застави у сумі 100 000 гривень.
Також, слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховані як вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, так і вік та стан здоров`я підозрюваного, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання, та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком слідчого судді.
Відповідно до вимог частин 3, 5 статті 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а саме: обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
При постановленні судового рішення слідчий суддя дійшов висновку про існування ризиків, які не зменшились на час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, з урахуванням складності кримінального провадження та необхідністю виконання ряду процесуальних, слідчих дій по даному кримінальному провадженню, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , у зв`язку із чим слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та продовження строку тримання під вартою підозрюваного на 60 днів.
Такий висновок слідчого судді колегія суддів вважає правильним.
Переконливих даних про те, що вказані ризики зменшилися і не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою, стороною захисту не надано і в ході апеляційного розгляду таких даних не встановлено.
Колегія суддів вважає, що доводи захисту про те, що підозрюваний понад 25 років постійно проживає у м.Маріуполі, у нього є родина, він виховує неповнолітню дитину, перебуває на обліку у медичному закладі з приводу ішемічної хвороби серця, а також у нього відсутня кінцівка правої руки, не можуть вплинути на вирішення питання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , оскільки наведене не зменшує заявлених ризиків щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Що стосується апеляційних вимог про зменшення розміру застави, вони також не підлягають задоволенню, оскільки слідчий суддя визначив розмір застави, відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України та з дотриманням вимог п.2 ч.5 ст.182 КПК України, згідно якого розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто від 36 820 до 147 280 гривень, з урахуванням тих обставин, на які посилається захисник в апеляційній скарзі. Крім того, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, застава у меншому розмірі не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
З урахуванням наданих матеріалів справи та встановленого в ході апеляційного розгляду, колегія суддів вважає рішення слідчого судді за клопотанням про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 законним, обґрунтованим та вмотивованим, а висновок про продовження строку тримання під вартою на 60 днів, правильним.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 вересня 2018 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 листопада 2018 року включно залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4