АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/988/18 Справа № 216/3775/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2018 року

Колегія суддів судової палати розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» - в.о. генерального директора ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року про задоволення клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001336, -

встановила:

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001336 від 12.07.2018 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна та накладено арешт на автомобіль «Белаз 75131» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 01.06.2018 року, виданого Головним управлінням Держпраці в Дніпропетровській області, належить ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», що знаходиться за адресою стоянки: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, шляхом заборони власнику та довіреним (уповноваженим) ним особам володіти, користуватися, розпоряджатися ним до закінчення досудового розслідування та судового провадження.

Рішення суду обґрунтовано наступним.

Припущення стосовно перебування самоскида «Белаз-75131» у справному технічному стані судом не може оцінюватися на даній стадії розгляду клопотання, та встановлюватиметься експертом. Оцінюючи всі обставини в сукупності, зокрема правову підставу для арешту автомобіля, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, вимогам охорони фундаментальних прав особи, серед яких пріоритетними є життя та здоров`я людини, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки для подальшого досудового розслідування вищевказаного кримінального провадження, з метою проведення експертизи, слідчого експерименту, інших слідчих дії, автомобіль «Белаз 75131» реєстраційний номер НОМЕР_1 , має бути обмежений в володінні, користуванні та розпорядженні.
Представник третьої особи,щодо майна якої вирішується питання про арешт - Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» - в.о. генерального директора ОСОБА_7 не погодився з даним рішення суду. В своїй апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що в оскаржуваній ухвалі слідчого судді вбачаються процесуальні підстави для її скасування, оскільки застосування саме цього заходу забезпечення кримінального провадження у відсутність процесуальних підстав, за недоведеності необхідності арешту майна, який явно порушує справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, є таким, що не ґрунтується на законі і може потягти настання неспівмірної шкоди для інтересів власника майна, що за вказаних обставин є неприпустимим.
Вказує, що слідчим суддею було проігноровано той факт, що кар`єрні самоскиди безпосередньо пов`язані з виробничим процесом по видобуванню гірничої маси у Першотравневому кар`єрі ПРАТ «ПІВНГЗК», а заборона експлуатації кар`єрних самоскидів негативно відобразиться на сплаті податків та інших обов`язкових платежів, виплаті працівникам заробітної плати, премії, переведення працівників (водіїв) у вимушений простій, негативно вплине на господарській діяльності ПРАТ «ПІВНГЗК» та, фактично, зупиняє на підприємстві виробничий цикл із важкими економічними та соціальними наслідками. Зупинення виробничої діяльності підприємства спричинить невиконання його договірних зобов`язань перед металургійними підприємствами, що використовують залізорудну сировину виробництва, та перед іншими партнерами, що співпрацюють з комбінатом. Крім того, зупинення роботи підприємства загрожує істотними втратами для Державного бюджету і місцевого бюджету м. Кривого Рогу, невиконанням соціальних програм.

Також звертає увагу, що в судовому засіданні 17.07.2018 року слідчим до матеріалів справи було долучено ухвалу від 13.07.2018 року про призначення експертизи технічного стану транспортного засобу «БелАЗ-75131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що в свою чергу доводить обґрунтування скаржника щодо відсутності доцільності у арешті даного кар`єрного самоскиду.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року (тут та далі - Закону) арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5, та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, в разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Як вбачається з наданих матеріалів, 11.07.2018 року о 23.15 год. по мокрому щебневому покриттю проїзної частини Южного борту Першотравневого кар`єру з боку площадки перезмінки в напрямку екскаватору №16 в Тернівському районі м. Кривого Рогу рухався автомобіль «Белаз 75131» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на горизонті №-145 в районі електроопори № 88 допустив зіткнення з попутно рухаючимся попереду автомобілем «Белаз 75131» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В наслідок ДТП ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритий перелом великоберцової кістки лівої ноги, рвана рана лівої кисті.

12.07.2018 року відомості про вищезазначене кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001336.

12.07.2018 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений автомобіль «Белаз 75131» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на даний час зберігається на території автоколони №52 гірничо-транспортного цеху №1 ПрАТ «Північний ГЗК».

Вказаний автомобіль на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 від 01.06.2018 року виданого Головним управлінням Держпраці в Дніпропетровській області, належить ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», адреса стоянки: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг.

Постановою слідчого від 12.07.2018 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом по кримінальному провадженню№ 0001336.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що в даному випадку на зазначене рухоме майно рішенням слідчого судді було цілком обґрунтовано, з дотриманням вимог закону накладено арешт, з метою збереження речових доказів і доводи апеляційної скарги такого висновку колегії суддів не спростовують.

Разом з тим, аналізуючи викладені в ухвалі слідчого судді обставини, колегія суддів доходить висновку про те, що ані органом досудового розслідування, ані судом першої інстанції під час постановлення свого рішення не наведено достатніх підстав, що обгрунтовують необхідність арешту вищезазначеної техніки з забороною власнику користування нею, а очевидна істотна причина для утримання цього рухомого майна державою відсутня.

Також приймається до уваги той факт, що вказана в ухвалі суду техніка використовується власником для ведення своєї господарської діяльності, безпосередньо пов`язаної з виробничим процесом по видобуванню гірничої маси у Першотравневому кар`єрі ПРАТ «ПІВНГЗК», і її арешт унеможливлює таке використання, а також надмірно обмежує підприємницьку діяльність апелянта, що може негативно відобразиться на сплаті податків та інших обов`язкових платежів, виплаті працівникам заробітної плати, невиконання договірних зобов`язань перед металургійними підприємствами, що використовують залізорудну сировину виробництва, та перед іншими партнерами, які співпрацюють з комбінатом, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 173 КПК України щодо необхідності застосування у кримінальному провадженні найменш обтяжливого способу арешту майна.

З урахуванням наведеного, а також меж апеляційного розгляду, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» - в.о. генерального директора ОСОБА_7 - задовольнити частково, в частині оскарження заборони користування арештованим майном.

Керуючись ст. ст. 407, 419 КПК України, п. 3 Розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника третьої особи,щодо майна якої вирішується питання про арешт - Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» - в.о. генерального директора ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 липня 2018 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001336 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_9 , у кримінальному провадженні № 0001336 від 12.07.2018 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна шляхом заборони власнику та довіреним (уповноваженим) ним особам розпоряджатися та відчужувати

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4