Справа № 344/1140/18
Провадження № 11-сс/779/174/2018
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2018 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

судді ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.05.2018 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 140 960 гривень, -

за участю: прокурора ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_7

ВСТАНОВИТИ:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати щодо нього більш м`яку міру запобіжного заходу, не пов`язану з ізоляцією від суспільства. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він жодного разу не переховувався від працівників поліції, прокуратури та суду. Також вказує, що на його утриманні знаходяться малолітня дитина та дружина. Апелянт стверджує, що матеріали провадження не містять жодних доказів його причетності до інкримінованого йому злочину, що доведено проведенням ряду експертиз. Посилається на те, що при обранні попередньої міри запобіжного заходу, йому не були встановлені обмеження на невиїзд з місця мешкання, тому він й працював певний період часу в м. Києву. Вважає, що працівники поліції підкинули йому ювелірні вироби, чим сфальсифікували матеріали кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.05.2018 року задоволено клопотання слідчого щодо обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та визначено заставу 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 140 960 гривень. Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив те, що в судовому засіданні прокурор довів існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. При цьому, слідчий суддя врахував наявність доказів про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення та його ступень тяжкості. Слідчим суддею визнано неможливим застосування до підозрюваного інших більш м`яких видів запобіжного заходу при вказаних вище обставинах. Водночас, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, визначити розмір застави, яка, на його думку, є достатній для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Під час апеляційного розгляду:

- підозрюваний ОСОБА_7 просив вимоги апеляційної скарги задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати, обрати щодо нього запобіжний захід, що не пов`язаний з триманням під вартою;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважав її безпідставною, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги належить відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен, окрім даних, передбачених ст. 177 КПК України, взяти до уваги тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Результатами апеляційного перегляду ухвали слідчого судді місцевого суду встановлено, що зазначені вимоги кримінального закону слідчим суддею належно дотримано.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, органом досудового розслідування встановлено, що слідчим управління ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000159 від 17.07.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

24.01.2018 року органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.п. 21-22).

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України,зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 .

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи вказаний вище припис, слідчий суддя врахував дані, які характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Так, слідчий суддя дійшов висновку, що неодноразові судимості ОСОБА_7 за вчинення корисливих злочинів, свідчить про його стійку злочинну спрямованість, та вказує на те, що останній може вчинити інше кримінальне правопорушення. Також слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого, передбачає покарання до 8 років позбавлення волі, тому, останній, усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину у виді позбавлення волі, що говорить про неможливість запобігання наведеним стороною обвинувачення ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, таким чином відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо необхідності задовольнити клопотання слідчого, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі доведено суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу.

Посилання апелянта на те, що він є годувальником у сім`ї, оскільки має на утриманні малолітню дитину та дружину, не спростовують висновок суду про наявність у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та не є визначеною законом самостійною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Твердження апелянта про необґрунтованість клопотання слідчого, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції, оскільки слідчим суддею повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя у дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви з яких прийняв відповідне рішення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то доводи апелянта про його невинуватість не підлягають розгляду.

Колегія суддів вважає, що у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується протоколом допиту потерпілого від 06.11.2017 року, від 10.11.2017 року; протоколом обшуку від 06.12.2017 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання від 22.01.2018 року (а.п. 6-20) тощо, а питання щодо винуватості останнього, буде перевірено під час розгляду справи по суті.

На думку колегії суддів, слідчий суддя правильно врахував обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про його особу, зокрема й те, що останній ухилявся від слідства та органи досудового розслідування звертались до суду з клопотання про затримання, яке ухвалою слідчого судді від 31.01.2018 року було задоволено та наданий дозвіл на затримання з метою його приводу в судове засідання для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яка була виконана та 06.03.2018 року ОСОБА_7 був затриманий, що підтверджує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, обґрунтовано прийняв рішення про застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, на думку колегії суддів, слідчий суддя з урахуванням приписів ч. 5 ст. 182 КПК України, дійшов правильного висновку щодо розміру застави саме у виді140 960 грн., розмір який є помірним для підозрюваного, та, в свою чергу, достатнім для мети забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків під умовою звернення внесених коштів в дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Отже, слідчий суддя, прийняв законне і обґрунтоване рішення, яке відповідає діючому законодавству та практиці ЄСПЛ, з урахуванням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ухвала слідчого судді, відповідно до вимог ст. 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, про що йде мова в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07.05.2018 року про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 140 960 гривень, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_3