Кримінальне провадження № 521/3251/18
Провадження № 1-кп/521/643/18
ВИРОК
Іменем України
27 квітня 2018 року.

Малиновський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м. Одеси кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лиман, Татарбунарського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, приватного підприємця, одруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сіна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, суд

В С Т А Н О В И В :
Під час досудового розслідування встановлено: 09.06.2017 р., у денний час доби, при необмеженій видимості, приблизно о 12 годині, при сухому дорожньому покритті ОСОБА_5 , керуючи технічно справним легковим автомобілем «Хюндай Санта Фе», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі свого напрямку руху проїзної частини автодороги «Об`їзд м. Одеса» у Малиновському районі м. Одеса, з боку вул. Тираспольське шосе в напрямку автодороги «Київ-Одеса», на якій організовано двосторонній рух, по дві смуги руху у кожному напрямку руху, що поділені роздільною смугою шириною 1.15 м.

Здійснюючи рух у вказаному напрямку руху, будучи не уважним і не слідкуючи за дорожньою обстановкою, водій ОСОБА_5 не обрав безпечної швидкості свого руху, яка б дозволяла йому безпечно керувати транспортним засобом та постійно контролювати його рух, вчасно реагувати на дорожню обстановку та її можливу зміну, а саме здійснюючи рух зі швидкістю 110-120 км/год. (відповідно до показань водія ОСОБА_5 та згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи), що перевищує максимально дозволену швидкість руху на даному відрізку автодороги в межах 90 км/год., в результаті чого в районі буд. №28 по вул. Тираспольське шосе, при зміні дорожньої обстановки та виникненні перешкоди для подальшого руху, не прийняв вчасно мір для зменшення своєї швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу і не витримавши безпечної дистанції між транспортними засобами, здійснив зіткнення із задньою частиною автобуса «Мерседес - Бенз», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який здійснював рух попереду автомобіля «Хюндай Санта Фе», у попутному напрямку руху, по крайній лівій смузі руху проїзної частини автодороги «Об`їзд м. Одеса», та напроти вказаної будівлі зупинився у своїй лівій смузі руху проїзної частини для наступного виконання маневру розвороту, у не встановленому для цього місці.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автобуса «Мерседес - Бенз» - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді обширної рваної рани правої гомілки в нижній третині з дефектом шкірних покровів, з якими був госпіталізований до КУ «Міська клінічна лікарня №11», та які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1586 від 04.08.2017 р., відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, водій ОСОБА_5 своїми діями допустив порушення вимог п. п. 2.3. (б), 12.1., 12.3., 12.6. (г), 13.1. Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст. 471 КПК України, між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 укладена угода про примирення, оскільки ОСОБА_5 визнав себе винним у кримінальному правопорушенні, розкаявся у скоєному правопорушенні, відшкодував потерпілому матеріальний та моральний збиток у розмірі 38 550 грн., та дійшов примирення з потерпілим.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 пояснили, що вони дійсно 19.03.2018 р. добровільно заключили угоду про примирення за кримінальним провадженням № 0001399 від 10.06.2017 р., згідно якої вони просять суд затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілим, та призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян без позбавлення права керування транспортними засобами.

Крім того обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_8 узгодили, що судові витрати по справі покладаються на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Під час складання угоди про примирення сторони ознайомилися з положеннями ст. 471, 473, 474 КПК України, які зрозумілі кожному з них.

Захисник адвокат ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити вказану угоду про примирення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди між обвинуваченим та потерпілим.

Вивчивши угоду, від 19.03.2018 р. про примирення, укладену між обвинуваченим та потерпілим, за кримінальним провадженням № 0001399 від 10.06.2017 р., з урахуванням положень розділу VI глави 35 КПК України суд приходить до висновку, що зазначена угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права та свободи чи інтереси сторін, або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не були добровільними відсутні, відсутні фактичні підстави для визнання невинуватості обвинуваченого, з наступних підстав. У санкції ч. 1 ст. 286 КК України передбачено максимально можливе покарання у вигляді обмеження волі на строк до 3 років, та являється злочином невеликої тяжкості. Згідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між обвинуваченим та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступень тяжкості вчиненого, особистість обвинуваченого, та умови угоди, від 19.03.2018 р. про примирення.

Як пом`якшувальними покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставинами суд враховує, те що він провину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, те що він раніш не судимий, відшкодував потерпілому матеріальний та моральний збиток, має на утриманні неповнолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також суд приймає до уваги і інші пом`якшувальні покарання обставини.

Обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин суд не вбачає.

При викладених обставинах суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді штрафу.

На підставі ст.ст. 118, 122 КПК України суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_5 у дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення:
- судової транспортно-трасологічної експертизи № 17-2571 від 03.07.2017 р. у розмірі 1980,80 грн.;

- судової авто-технічної експертизи № 17-2572 від 03.07.2017 р. у розмірі 990,40 грн.;

- судової авто-технічної експертизи № 17-3745 від 29.09.2017 р. у розмірі 1485,60 грн.,

а всього у розмірі 4456 грн. 80 коп. (1980,80+990,40+1485,60)

так як таке стягнення передбачене п. 6.1 умов угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим, та таке стягнення покладається на обвинуваченого ОСОБА_5 .

Суд вважає необхідним на підставі глави 9 КПК України цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_5 грошової компенсації у розмірі 52 301 матеріальної шкоди, та 50 000 грн. моральної шкоди виділити в окреме провадження та передати до канцелярії суду для авторозподілу на відповідного суддю з цивільної спеціалізації для розгляду по суті, так як розгляд даного позову у підготовчому судовому засіданні при розгляді питання про затвердження угоди про примирення КПК не передбачений.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 469, 471, 473-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду від 19.03.2018 р. про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_8 , за кримінальним провадженням № 0001399 від 10.06.2017 р. (справа № 521/3251/18, провадження № 1-кп/521/643/18).

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у вигляді штрафу у розмірі 3400 /три тисячі чотириста/ гривень у дохід держави України без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у дохід держави України процесуальні витрати за проведення експертиз № 17-2571 від 03.07.2017 р., № 17-2572 від 03.07.2017 р., № 17-3745 від 29.09.2017 р. у загальному розмірі 4456 /чотири тисячі чотириста п`ятдесят шість/ гривень 80 /вісімдесят/ копійок.

Цивільний позов цивільного позивача ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_5 грошової компенсації у розмірі 52 301 матеріальної шкоди, та 50 000 грн. моральної шкоди зі всіма додатками та з копією цього вироку - виділити в окреме провадження та передати до канцелярії суду для авторозподілу на відповідного суддю з цивільної спеціалізації для розгляду по суті.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий чи прокурор мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом 2 /двох/ років.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до апеляційного суду Одеської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: