АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/5373/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1035/18 Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Харкова матеріали провадження №11-кп/790/1035/18 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 22 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Власівка Кегичівського району Харківської області, громадянина України, фактично проживаючого до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-16.10.1996 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.81 КК України (1960) року на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України з відстроченням виконання вироку на 2 роки;

-28.05.1998 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.17 ч.3 ст.81, ст.43 КК України (1960 року) на 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна;

-18.01.2001 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.183, ст.43 КК України (1960 року) на 5 років 6 місяців позбавлення волі, 16.12.2005 року умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 3 місяці 2 дні;

-24.02.2011 року Дзержинським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-11.12.2012 року Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-29.10.2015 року Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

-16.03.2016 року Московським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 2 роки позбавлення волі. Вирок суду від 29.10.2015 року звернуто до окремого виконання;

-09.06.2017 року Київським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.1 ст.186, ч.1 ст.70 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі,

відмовлено у задоволенні клопотання про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році».

Суд мотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 має чотири судимості за вчинення умисних тяжких злочинів, які не зняті та не погашені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим, останній не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році».

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році», посилаючись на те, що статті КК України за якими він наразі засуджений, підпадають під дію вищевказаного закону.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора про відсутність підстав для застосування до засудженого акту амністії, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, зокрема, зазначених у статті 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Згідно п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимостей за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

Згідно матеріалів провадження ОСОБА_7 засуджувався, крім іншого, за вчинення тяжких умисних злочинів, а саме:

-16.10.1996 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.81 КК України (1960) року на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України з відстроченням виконання вироку на 2 роки;

-28.05.1998 року Кегичівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.17 ч.3 ст.81, ст.43 КК України (1960 року) на 4 роки позбавлення волі без конфіскації майна;

-18.01.2001 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.2 ст.183, ст.43 КК України (1960 року) на 5 років 6 місяців позбавлення волі;

-11.12.2012 року Московським районним судом м.Харкова за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ст.71 КК України на 4 роки позбавлення волі;

Відповідно до ч.5 ст.90 КК України(2001 року), якщо особа, що відбула покарання до закінчення строку погашення судимості знову вчинить злочин, перебіг строку погашення судимості переривається і обчислюється заново. У цих випадках строки погашення судимості обчислюються окремо за кожний злочин після фактичного відбуття покарання (основного та додаткового) за останній злочин.

Як вбачається з матеріалів провадження, 18.01.2001 року ОСОБА_7 був засуджений вироком Дергачівського районного суду Харківської області за ч.2 ст.183, ст.43 КК України (1960 року) на 5 років 6 місяців позбавлення волі, 16.12.2005 року був умовно-достроково звільнений на невідбутий строк 3 місяці 2 дні.

У подальшому ОСОБА_7 був засуджений 24.02.2011 року вироком Дзержинського районного суду м.Харкова за злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України, який ним був вчинений 10.01.2010 року, у зв`язку з чим перебіг строків погашення судимостей перервався, а тому на даний час зазначені судимості не є погашеними.

Тобто ОСОБА_7 має чотири судимості за вчинення тяжких умисних злочинів.

З урахуванням вкладеного, доводи засудженого про те, що статті КК України за якими він наразі засуджений, підпадають під дію Закону України «Про амністію у 2016 році», є безпідставними.

За таких обставин положення п.«в» ч.1 ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» унеможливлюють застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році».

З огляду на наведене, ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, а підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги засудженого, відсутні.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 23 листопада 2017 року про відмову в застосуванні до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: