Справа № 738/101/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/729/2018
Категорія - кримінальна Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5

з участю: прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено у відкритті провадження за клопотанням ОСОБА_7 про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку Слов`яносербського районного суду Луганської області від 30 липня 2013 року. Місцевий суд зазначив, що Менський районний суд не ухвалював вироку щодо ОСОБА_7 та не виконував його, тому подане ним клопотання не підсудне цьому суду.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та повернути його клопотання до місцевого суду для розгляду по суті. В обґрунтування скарги зазначив, що суд залишив поза увагою факт прийняття рішення саме Менським районним судом, висновки та мотиви якого мали місце в ухвалі від 24.03.2014 року при приведенні у відповідність вироку Слов`яносербського районного суду Луганської області від 30 липня 2013 року до діючого законодавства.

Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, вважаючи її законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч.2 ст.439 КПК України висновки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

З матеріалів справи слідує, що вироком Слов`яносербського районного суду Луганської області від 30 липня 2013 року ОСОБА_7 було засуджено за ч.3 ст.364, ч.3 ст.27 ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з правоохоронною діяльністю, строком на 2 роки, з конфіскацією ? частини майна.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 24 березня 2014 року було задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 та вирок Слов`яносербського районного суду від 30.07.2013 р. приведено у відповідність до Закону України «Про внесення змін до кримінального та кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень ст.19 Конвенції ООН проти корупції», та перекваліфіковано дії засудженого ОСОБА_7 з ч.3 ст.364 КК України на ч.1 ст.364 КК України і ухвалено вважати його засудженим за ч.1 ст.364, ч.3 ст.27 ч.4 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з правоохоронною діяльністю, строком на 2 роки, без призначення штрафу та без спеціальної конфіскації (а.к.п.3,4).

Як убачається з клопотання ОСОБА_7 , він був засуджений до покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна і на виконання вироку в нього було конфісковано два банківські золоті злитки. Після приведення вироку суду у відповідність до діючого законодавства, конфіскацію майна було скасовано. За повідомленням прокуратури Луганської області, банківські злитки знаходилися в бухгалтерії вищевказаної прокуратури, яку захопили незаконні збройні формування, а тому виконати ухвалу Менського районного суду від 24.03.2014 року та повернути належне йому майно прокуратура Луганської області не може. А тому засуджений просив суд вирішити питання повернення його майна, яке було конфісковане на виконання вироку.

Згідно п.14 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною 2 статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питання, передбаченого пунктом 14 частини 1 статті 537 цього Кодексу.

Беручи до уваги, що Менський районний суд Чернігівської області не ухвалював вироку щодо ОСОБА_7 та не виконував його, тому клопотання останнього не підсудне вищевказаному суду.

Отже, місцевий суд при перевірці клопотання ОСОБА_7 належно оцінив всі обставини справи та дійшов правильного висновку про необхідність відмови у відкритті провадження, з чим погоджується і колегія суддів.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 26 січня 2017 року щодо нього - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4