УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 серпня 2018 року
м. Київ

провадження № 51-8272впс18

Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув в судовому засіданні клопотання прокурора Генеральної прокуратури України в порядку частини 3 статті 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) про направлення кримінального провадження № 0003433 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за частиною першою статті 258?3, частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 28, частиною другою статті 437, частиною першою статті 438 Кримінального кодексу України (далі КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Клопотання обґрунтовано посиланням на те, що це кримінальне провадження становить винятковий випадок у значенні частини першої статті 34 КПК. Прокуратура відзначає, що шестеро свідків у кримінальному провадженні проживають у Волинській та Рівненській областях і розгляд кримінального провадження у Біловодському районному суді Луганської області негативно вплине на розумність строків кримінального провадження, оскільки свідки через матеріальне становище не мають можливості прибувати на судові засідання до Луганської області і через виїзд до зони проведення операції об`єднаних сил побоюються за своє життя і здоров`я.
Учасникам судового провадження повідомлено про час та місце розгляду клопотання. Звернень із приводу відкладення судового розгляду до касаційного суду не надійшло.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи, наведені в клопотанні, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.
Одним із основоположних принципів кримінального судочинства є принцип вирішення справи судом, визначеним на підставі закону, що гарантований частиною першою статті 30 КПК.
За загальним правилом територіальної підсудності кримінальне провадження здійснюється в тому суді, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення.
Отже, судом, визначеним законом в цьому кримінальному провадженні, з урахуванням розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 27/0/38-14 від 2 вересня 2014 року «Про визначення територіальної підсудності справ», є Біловодський районний суд Луганської області.
Суд вважає, що обставини, наведенні в клопотанні, зокрема можливі ускладнення із участю свідків, їхній матеріальний стан та побоювання, не дають підстав для задоволення клопотання прокурора. Законодавством України передбачено механізм відшкодування витрат, пов`язаних із залученням свідків, а також забезпечення безпеки свідків у випадках передбачених законом.
Таким чином, викладені обставини не можуть вважатися тим винятковим випадком в значенні частини першої статті 34 КПК, що дає підставу для відступу від принципу вирішення справи судом, визначеним на підставі закону.
З огляду на викладене та згідно з вимогами частини 1 статті 32 КПК Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Генеральної прокуратури України.

Керуючись статтями 32, 34 КПК, Суд постановив:
Клопотання прокурора Генеральної прокуратури України про направлення кримінального провадження № 0003433 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого за частиною першою статті 258-3, частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 28, частиною другою статті 437, частиною першою статті 438 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3