Постанова
Іменем України

26 вересня2018 року

м. Київ
справа № 530/1521/16-к
провадження № 51-537км 18

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
в режимі відеоконференції
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 05 жовтня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000717, за обвинуваченням
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Михайлівського Краснопільського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 ;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК).
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами
першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2017 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладено обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК.
Постановлено стягнути з ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування матеріальної та моральної шкоди 33 130 грн та 5 000 грн відповідно.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 :

на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування моральної шкоди, процесуальних витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження ,75 000 грн, 7 000 грн та 1 287,98 грн відповідно;
на користь фінансового управління Зіньківської районної державної адміністрації 3 486,98 грн;
на користь департаменту охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського 13 161, 09 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат у кримінальному провадженні.
За обставин встановлених судом та детально викладених у вироку, ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що він 09 грудня 2015 року о 10:30 год, керуючи автомобілем марки ЗАЗ «Dаеwoo» Т 13110, державний номерний знак НОМЕР_1 , разом зі своєю дружиною ОСОБА_10 та двома попутними пасажирами ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , рухаючись по автодорозі Опішня-Гадяч в напрямку м. Зінькова Полтавської області, проїжджаючи 54 км цієї автодороги, всупереч п. 12.1 Правил дорожнього руху, не вибравши безпечної швидкості руху автомобіля та не врахувавши дорожньої обстановки, не впорався із керуванням автомобіля і допустив його з`їзд у кювет, де автомобіль двічі перекинувся навколо своєї осі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Апеляційний суд Полтавської області ухвалою від 05 жовтня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 змінив у частині стягненої з останнього на користь потерпілої ОСОБА_9 моральної шкоди, зменшивши розмір її відшкодування до 50 000 грн.
Звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання, призначеного вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2017 року, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_7 , посилаючись на порушення вимог кримінального процесуального закону, просить змінити ухвалу апеляційного суду та зменшити розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди, стягнутої на користь потерпілої ОСОБА_9 , до 20 000 грн. Стверджує, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що при визначенні розміру завданої шкоди суд першої інстанції не врахував раніше відшкодованої ОСОБА_8 суми грошових коштів на користь ОСОБА_9 . Крім того, на думку захисника, при визначенні розміру моральної шкоди суди не врахували необережної форми вини засудженого, який є досвідченим водієм і не впорався з керуванням лише внаслідок виїзду на слизьку ділянку дороги, а також тяжкий матеріальний стан сім`ї засудженого та наявності у нього малолітньої доньки, що перебуває на обліку в Опішнянській лікарні Зіньківського району Полтавської області через хронічне захворювання.

На касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 надійшло заперечення від потерпілої ОСОБА_9 , в якому остання стверджує про безпідставність викладених у скарзі доводів, у зв`язку з чим просить залишити скаргу без задоволення.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор та представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення касаційної скарги захисника ОСОБА_7 та просили ухвалу апеляційного суду залишити без зміни.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанціїй у межах касаційної скарги.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, кваліфікація дій за ч. 1 ст. 286 КК, призначене покарання та звільнення від нього на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» у касаційному порядку не оспорюються.

Що стосується доводів про неправильне вирішення судом цивільного позову, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 з урахуванням змін, унесених апеляційним судом, вирішено відповідно до вимог закону.
Так, згідно з вимогами п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У справі встановлено, що на користь потерпілої ОСОБА_9 із ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» було стягнуто 5 000 грн, а із засудженого ОСОБА_8 75 000 грн. Такий висновок відповідає фактичним обставинам справи, установленим судом, та його підтверджено доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження.
Відповідно до вимог ст. 23 Цивільного кодексу України(далі ЦК) розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Зважаючи на вказані законодавчі приписи, а також враховуючи сімейний і матеріальний стан засудженого й наявність у нього малолітньої доньки, що хворіє на хронічні захворювання, апеляційний суд обґрунтовано зменшив розмір грошового відшкодування моральної шкоди з 75 000 грн до 50 000 грн виходячи із вимог розумності та справедливості.
Також у справі встановлено, що розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь потерпілої, становить 33 130 грн і таку суму було стягнуто із ТОВ «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус».
Такий висновок відповідає фактичним обставинам провадження, установленим судом, та його підтверджено доказами, наявними у матеріалах провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 23 ЦК моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Зважаючи на це, посилання у касаційній скарзі про необхідність врахування суми коштів, сплаченої ОСОБА_8 на лікування потерпілої ОСОБА_9 , є неспроможними.
За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду апеляційної інстанції і не вбачає підстав для зміни ухвали апеляційного суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Отже, з урахуванням наведеного касаційна скарга захисника ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 433, 434, 436438, 441, 442 КПК, пунктом 4 параграфа 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, Верховний Суд

ухвалив:
Ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 05 жовтня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3