БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер № 497/1032/18
Провадження № 1-кп/497/105/18
УХВАЛА
ІЕНЕМ УКРАЇНИ
про розгляд клопотання прокурора щодо застосування
примусових заходів медичного характеру

07.09.18 рокуБолградський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
його законного представника ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Болград клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000707 від 13.12.2017року відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Василівка Болградського району Одеської області, громадянина України, що офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,
- якому оголошено підозру за ст.ст.185ч.3,296ч.1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
14.06.2018 року до Болградського районного суду Одеської області надійшло клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000707 від 13.12.2017р. відносно ОСОБА_5 .
Згідно клопотання, досудовим слідством встановлено, що 12.12.2017р., приблизно о 19-й годині ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , 1966р.н., сама, навмисно скоїв стосовно неї хуліганські дії з певними сексуальними мотивами нехтуючи такими соціальними правами, як право на відпочинок, недоторканість житла, особисту недоторканість: переліз через огорожу домоволодіння потерпілої до її двору, та, грубо порушуючи громадський порядок, тривалий час, з мотивів явної неповаги до суспільства та існуючих у суспільстві норм моралі і пристойності, висловлювався на адресу потерпілої нецензурною лайкою та погрозами про намір щодо вступу з нею у статевий зв`язок проти її волі, змусив вийти її з будинку у двір, де, продовжуючи свої хуліганські дії, бажаючи виявити свою грубу фізичну силу, протиставив свою особистість та свої незмінні бажання, незважаючи на супротив потерпілої та її особисті інтереси, закривши їй своєю долонею рот, повалив її на землю, і, діючи з винятковим цинізмом, ігноруючи існуючі суспільні правила поведінки, моральності та благопристойності, продовжуючи висловлюватись на адресу потерпілої нецензурною лайкою, пригнічуючи її честь і гідність, схиляв її до статевого зв`язку з ним, чим тривалий час (близько 20-ти хвилин), грубо порушував громадський порядок та право потерпілої на спокійні умови побуту і проживання. Дії ОСОБА_5 шляхом вмовляння потерпілій вдалося припинити та вивести його з території свого домоволодіння.
Ці суспільно небезпечні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками ч.1ст.296 КК України за кваліфікуючою ознакою хуліганство тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися винятковим цинізмом.
Не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_5 в той же день 12.12.2017року, приблизно о 19.30, у стані алкогольного сп`яніння, знову проник до території вищевказаного домоволодіння через відчинену хвіртку, впевнившись, що його дії ніхто з сторонніх осіб не бачить, таємно з огородженої території подвір`я потерпілої викрав одного півня вартістю 150грн. та одну курку вартістю 120грн., після чого з викраденим зник з місця злочину, розпорядившись ним на свій розсуд, спричинивши тим самим потерпілій збитки на суму 270грн.
Ці суспільно небезпечні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.3ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
У судовому засіданні ОСОБА_5 не заперечував скоєння ним дій, у скоєнні яких він підозрюється, відмовившись надати пояснення, заперечував проти задоволення клопотання, стверджуючи, що алкогольні напої вживає раз на рік на свій день народження, живе сам, працює на виноградниках, забезпечує себе сам, не є інвалідом, пенсію не отримує.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила обставини, зазначені у клопотанні, пояснивши, що ОСОБА_5 є небезпечним, продовжує чіплятися до неї, вона його боїться, оскільки живе по сусідству з ним, він продовжує порушувати її спокій шляхом стукання у вікно та стіну її будинку, висловлюючи погрози на її адресу та наміри знову проникнути до її двору і змусити її до статевого зв`язку, глузуючи з неї, і т.ін., вважає, що насправді ОСОБА_5 потрібно ізолювати і лікувати, оскільки він схожий на хвору людину, адже робить неадекватні вчинки, особливо після вживання алкоголю, їй відомо, що він раніше лікувався у спеціалізованому психіатричному закладі.
Захисник у судовому засіданні підтримав свого підзахисного пославшись на норми статті 59 Конституції України, якою визначено право кожного на професійну правничу допомогу та на норми п.3ч.2ст.21 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Прокурор просив задовольнити клопотання, надавши суду докази, що були зібрані в ході досудового розслідування, які підтверджують скоєння ОСОБА_5 вищезазначених протиправних діянь стосовно потерпілої, а також, надав висновок судово-психіатричної експертизи №33 від 31.05.2018року, згідно якого ОСОБА_5 протягом часу, в період якого підозрюється у скоєнні ним вищевказаних інкримінованих йому протиправних дій, страждав на хронічне психічне захворювання у виді «Шизофренії, параноїдальної форми, епізодичний тип перебігу, зі стабільним дефектом», що відповідає діагностичним критеріям рубрики F20.02 за Міжнародною класифікацією хвороб, і що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час підозрюваний страждає на вказане хронічне психічне захворювання, що унеможливлює його участь у слідчих діях і судовому засіданні, оскільки він потребує застосування примусових заходів медичного характеру із звичайним наглядом.

У зв`язку з вказаним прокурор підтримав клопотання щодо госпіталізації підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до психіатричного закладу із звичайним наглядом (обласна психіатрична клінічна лікарня №2, Одеська область, с.Олександрівка).

Законний представник підозрюваного працівник сільської ради за місцем проживання ОСОБА_5 ОСОБА_6 , вважала, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний дійсно без лікування є небезпечним для самого себе і оточуючих.
Вислухавши думки учасників процесу, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_5 підлягає задоволенню, оскільки його обґрунтованість повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами: протоколом огляду місця події від 12.12.2017р. з фототаблицею, протоколом добровільної видачи підозрюваним викраденого майна від 12.12.2017р., протоколами огляду предметів від 13.12.2017р., медичного огляду підозрюваного на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння від 12.12.2017р. за №160, протоколом про об`єднання кримінальних проваджень, вищевказаним висновком експерта про результати проведення судово-психіатричної експертизи, та іншими доказами, що були надані прокурором, досліджені в ході судового засідання та невизнані ніким неналежними та недостатніми.
Вирішуючи питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що органом досудового розслідування його дії правильно кваліфіковані за ст.ст.185ч.3,296ч.1 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися винятковим цинізмом та таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище.
Відповідно до п.1ч.1ст.503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.
Відповідно до ч.4 цієї ж статті КПК України, примусові заходи медичного характеру застосовуються лише до осіб, які є суспільно небезпечними.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння в стані неосудності, що виключає застосування до нього покарання, а тому відносно нього підлягають застосуванню примусові заходи медичного характеру з огляду на вищевикладене та наступне.
Відповідно до ч.2ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Статтею 92 КК України, примусовими заходами медичного характеру визначено надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, до спеціального лікувального закладу з метою обов`язкового лікування особи, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.
В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.
Згідно із ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Статтею 94ч.4 КК України передбачено, що госпіталізація до психіатричного закладу може бути застосована судом щодо психічного хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у психіатричному закладі та лікування в умовах нагляду.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого суспільно-небезпечного діяння, з урахуванням ступеня небезпечності ОСОБА_5 для себе та інших осіб, суд дійшов висновку, що до підозрюваного необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.19,92-94 КК України, ст.ст.512-513 КПК України, суд
постановив:
Клопотання прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Речові докази у даному кримінальному провадженні курку та півня, що передані на зберігання потерпілій вважати після набрання ухвалою законної сили такими, що залишені власниці потерпілій ОСОБА_4 .
Після набрання даною ухвалою законної сили, помістити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного закладу із звичайним наглядом: обласна психіатрична клінічна лікарня №2, Одеська область, с.Олександрівка.

Копію ухвали для виконання направити до психіатричного закладу із звичайним наглядом до обласної психіатричної клінічної лікарні №2 (Одеська область, с.Олександрівка) та до відповідного відділу поліції за місцем проживання (перебування) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області (м.Болград, пр-т Соборний,97).
Контроль за виконанням ухвали покласти на відповідну прокуратуру Ізмаїльську місцеву прокуратуру Одеської області.

Ухвала може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1