Справа№539/1652/18

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2018 року Лубенський міськрайонний суд
Полтавської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великі Бучки Сахновщинського району Харківської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, раніше судимого:
01.12.2014 року Сахновщинським районним судом Харківської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст. 186 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. 19.12.2016 року звільнений по закінченню строку відбуття покарання,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст. 185 КК України, -
19.04.2018 року близько 00 год. ОСОБА_4 з метою вчинення крадіжки через вікно проник до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належному ОСОБА_7 та залишався в даному будинку до 22.04.2018 року.
22.04.2018 року близько 20 год., перебуваючи в будинку продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в будинку заволодів мотоциклетним шоломом марки «DLB», вартістю 350 грн., автомагнітолою «Eurotec» модель EU-9280, вартістю 140 грн., бензокосою марки «Єнергомаш БТ-8926Д» вартістю 900 грн. Вищевказані речі ОСОБА_4 склав в одній із кімнат будинку та залишився в будинку з метою знайти ще речі, які можна буде викрасти, про те його дії були виявлені власником будинку ОСОБА_7 , який в цей час прийшов до будинку. В результаті цього, ОСОБА_4 , з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця та був затриманий викликаними працівниками поліції.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 намагався заволодіти майном ОСОБА_7 на суму 1390 грн.
Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням у житло.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за вищевикладених обставин визнав повністю, в скоєному кається.
Покази ОСОБА_4 є послідовними та логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, а тому суд вважає ці покази достовірними.
Потерпілий ОСОБА_7 не заперечив фактичні обставини кримінального провадження.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за вищевикладених обставин, прокурор та потерпілий також не оспорюють фактичні обставини провадження, суд за згодою учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції. Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку.
Враховуючи викладене, суд вважає встановленою та доведеною в повному обсязі вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України суд враховує, що ОСОБА_4 сприяв розкриттю злочину на стадії досудового розслідування та щиро кається в скоєному, і визнає це обставиною, яка пом`якшує покарання.
Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.
Враховуючи суть та тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується негативно, раніше неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, схильний до девіантної поведінки, має місце реєстрації, за яким фактично не проживає, іншого місця проживання не має, зловживає алкогольними напоями, має слабкі соціальні зв`язки, ніде не працює, висновок органу пробації, який вважає, що виправлення обвинуваченого без позбавлення волі може становити небезпеку для суспільства, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі.
Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Керуючись ст.ст.100, 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.
Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання законної сили вироком суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту затримання 22.04.2018 року.
Речові докази по справі:
- мотоциклетний шолом марки «DLB», автомагнітолу «Eurotec» модель EU-9280, які на відповідальному зберіганні у ОСОБА_7 залишити останньому за належністю,
- бензокосу марки «Єнергомаш БТ-8926Д», що знаходяться у камері речових доказів Лубенського ВП повернути потерпілому ОСОБА_6
- два відбитки пальців рук, які вилучені за допомогою липкої стрічки типу «скотч», які передані до камери зберігання речових доказів Лубенського ВП - знищити
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2574 грн 40 коп. витрат на проведення судових експертиз.
Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Лубенського міськрайонного суду ОСОБА_1