Справа № 465/2585/18 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/374/18 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

представника власника майна: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Старший слідчий Франківського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон, марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 .
Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року задоволено вищевказане клопотання та накладено арешт на мобільний телефон, марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 .

Суд першої інстанції, приймаючи дане рішення виходив з того, що є достатні підстави вважати, що мобільний телефон, марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 є доказом злочину, тому необхідно накласти арешт на вказаний мобільний телефон, оскільки, його незастосування призведе до приховування, пошкодження,знищення даних, які на ньому містяться.
На ухвалу слідчого судді представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року, скасувати її та зняти арешт з мобільного телефону марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_8 .
В обґрунтування покликається на те, що арешт на вищевказане майно накладено необґрунтовано, а ухвала про накладення арешту є незаконною та повинна бути скасовано, так як в даній ухвалі немає жодної згадки про те, чи решт накладено в межах кримінального провадження, не зазначено його номер у Єдиному реєстрі досудових розслідувань та кримінально-правову кваліфікацію кримінального правопорушення за ознаками якого відкрито кримінальне провадження. Звертає увагу, що власниця майна на яке було накладено арешт ОСОБА_8 , не була ознайомлена із клопотанням слідчого про арешт її майна, а отже не мала можливості ефективно реалізувати своє право на захист, яке як основоположна засада кримінального провадження стосується також особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту. Також, 04 травня 2018 року слідчим була винесена постанова про визнання вищенаведено майна речовим доказом, однак судом першої інстанції не було з`ясовано на якій підставі даний речовий доказ перебував у слідчого, адже телефон не був переданий йому добровільно власником майна ОСОБА_8 . Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження, то власник майна ОСОБА_8 була відсутня в момент проголошення ухвали слідчого судді, а копія даного рішення була отримана нею лише 11 травня 2018 року.

Заслухавши доповідача, представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти поданої апеляційної скарги та просить суд відмовити у його задоволенні, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення.

Колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений представником власника майна ОСОБА_8 адвокатом ОСОБА_7 з поважних причин, а тому його слід поновити, оскільки власник майна ОСОБА_8 отримав дану ухвалу поштою лише 11 травня 2018 року.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Слідчий відділ Франківського ВП ГУНП у Львівській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №080001316 відомості про яке 05 травня 2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи, 04 травня 2018 року постановою старшого слідчого Франківського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 визнано речовим доказом мобільний телефон марки «Самсунг» в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , в якому знаходиться сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_2 , який був добровільно наданий ОСОБА_10 .
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом на майно є тимчасове, до скасування у встановленому порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

З врахуванням зазначених положень закону слідчий суддя дійшов вірного висновку про необхідність накладення арешту на майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та запобігання ризиків, передбачених абзацом другим частини першої ст. 170 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення, а саме, що власники арештованого майна не повідомлялися належним чином про дату та час судового засідання, колегія суддів до уваги не бере, так як відповідно до ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Посилання апелянта про те, що однак судом першої інстанції не було з`ясовано на якій підставі даний речовий доказ перебував у слідчого, адже телефон не був переданий йому добровільно власником майна ОСОБА_8 , є безпідставними, оскільки у вищенаведеній постанові зазначено, що даний мобільний телефон марки «Самсунг» добровільно наданий ОСОБА_10 .
Більше того, з матеріалів справи вбачається, що під час судового засідання та в апеляційному провадженні представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 не навів нових обґрунтованих підстав для скасування даної ухвали та постановлення нової.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч.2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Поновити представнику власника майна ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року про арешт майна.

Ухвалу слідчого судді Франківського районного суду м. Львова від 08 травня 2018 року про арешт майна залишити без змін, а апеляційну скаргу представнику власника майна ОСОБА_8 адвокату ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4