Провадження № 1-кп/761/1503/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 жовтня 2018 року

Шевченківський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальне провадження №0000047 від 23.01.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресо: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 191, ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні уважає, що обвинувальний акт може бути призначений до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти призначення обвинувального акта до судового розгляду, вказали, що обвинувальний акт містить суттєві недоліки при формулюванні обвинувачення, посилались на ч.1 ст. 374 КПК України оскільки в обвинувальному акті описуються дії інших встановлених осіб, а саме директора ТОВ «Лексен» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проте зазначені особи не є підозрюваними в даному кримінальному провадженні обставини не можуть бути розглянуті судом в межах даного кримінального провадження. Такі обставини вважають є такими, що суттєво впливають на реалізацію права на захист обвинуваченого, являються підставами для повернення обвинувального акта прокурору.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження з приводу порушених питань у підготовчому судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт з додатками підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Згідно з п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно пункту 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактично моделлю вчиненого злочину.

Для формулювання обвинувачення необхідно встановити всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона) та викласти зазначене у відповідному процесуальному документі.
Судовий розгляд, як передбачено вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 191 КК України, яка передбачає кримінальну відповідальність за наявності кваліфікуючих ознак за вчинення таких дій: привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, і кожна така дія окремо згідно диспозиції статті утворює склад злочину.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками вчинення розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчиненому у великих розмірах.

Проте при формулювання обвинувачення відсутнє викладення обставин щодо умислу та дій, які направлені на розтрату чужого майна вказаним способом.

Натомість одночасно в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення зазначено про умисел підозрюваного на незаконне заволодіння чужим майном, вчинення заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем. Натомість формулювання обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні злочину за ознаками вчинення розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем відсутнє.

Такі обставини свідчать про суттєві протиріччя обвинувального акту, в своїй сукупності не дають повне та чітке уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 , що у свою чергу не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Таким чином, фактично відсутність в обвинувальному акті у розумінні ст. 291 КПК України викладення правової кваліфікації кримінального правопорушення у відповідності до Закону про кримінальну відповідальність, суттєві протиріччя в обвинувальному акті є істотним недоліком обвинувального акту, істотно впливають на визначеність обвинувачення, є порушенням права учасників кримінального провадження на захист та права на справедливий суд, обов`язок забезпечення яких покладається на суд, та однією з гарантій яких є відповідно до п. «а» частини 3 статті 6 Конвенції негайна і детальна поінформованість зрозумілою мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти особи.

Такі недоліки обвинувального акту позбавляють суд можливості в підготовчому судовому засіданні визначитися з вирішенням питань, передбачених ч.3 ст. 290 КПК України, щодо прийняття передбачених судових рішень, позбавляє суд можливості визначити межі обвинувачення та судового розгляду стосовного ОСОБА_5 та прийняти об`єктивне рішення по справі з огляду на ч.1 ст. 337 КПК України, відповідно до якої судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Такі фактичні обставини є такими, що підлягають доказуванню прокурором, які належить викласти в обвинувальному акті, однак вимоги ст.ст.91,291 КПК України не виконані належним чином в обвинувальному акті.

Статтею 338 КПК України передбачене право прокурора змінити обвинувачення в суді, проте зазначені фактичні дані не є новими, відомі на період досудового розслідування, стосовно них не може бути змінене обвинувачення в суді, оскільки статтею 338 КПК України не передбачене усунення недоліків обвинувального акту в суді.

Крім того, необхідно зауважити, що вказівка в обвинувальному акті найменувань осіб, які не є обвинуваченими в даному кримінальному провадженні, за відсутності даних про встановлення їх вини у вчиненні злочинів, свідчать про порушення під час складання обвинувального акта засад презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, що закріплено в правилах статті 17 КПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.314 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000047 від 23.01.2017 року по обвинуваченню ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою,- в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя