Провадження № 1-кп/520/233/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2018 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження № 0005160 від 13.12.2017 рокувідносно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш, Івано-Франківської області, громадянина України, за національністю ром, без освіти, неодруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хуст, Закарпатської області, громадянина України, за національністю ром, без освіти, неодруженого, не працюючого,проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 року близько 13 годин ОСОБА_7 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з метою таємного викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає, через вхідні двері проникли до приміщення житлового будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали майно, яке належить ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти у сумі 34 410 гривень та 20 доларів США (що в еквіваленті згідно курсу НБУ на день вчинення злочину дорівнює 543 гривень 40 коп.), чим спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 34 953 гривень.

Однак, ОСОБА_7 з ОСОБА_8 довести свій злочинний намір та розпорядитися викраденим майном, не змогли з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані співробітниками служби охорони при виході з будинку № 42 по вул. Вавілова в м. Одесі.

Своїми діями ОСОБА_7 скоїв злочин, передбачений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Своїми діями ОСОБА_8 скоїв злочин, передбачений за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що дійсно 13.12.2017 року близько 13 годин він заздалегідь домовившись з ОСОБА_8 скоїти крадіжку, разом через вхідні двері проникли до будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрали гроші у сумі 34 410 гривень та 20 доларів США. З викраденими грошима він разом з ОСОБА_8 намагались покинути будинок, однак при виході з викраденими грошима були затримані охоронцями.

Він згоден, що своїми діями він і ОСОБА_8 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 34 953 гривень.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у скоєнні злочину визнав повністю, фактичні обставини не оспорює, згоден з кваліфікацією його дій та пояснив суду, що дійсно вони разом з ОСОБА_7 домовились скоїти крадіжку, у зв`язку з чим прибули до будинку АДРЕСА_3 , в який проникли через вхідні двері, після чого таємно викрали гроші у сумі 34 410 гривень та 20 доларів США. З викраденими грошима він разом з ОСОБА_7 намагались покинути будинок, але не встигли, оскільки при виході з викраденими грошима були затримані охоронцями.

Він згоден, що своїми діями він і ОСОБА_7 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 34 953 гривень.

У скоєнні злочину щиро кається, просить суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив обставини вчинення обвинуваченими крадіжки грошей з його будинку. Викрадені гроші йому повернуті, претензій до обвинувачених він не має.
Просить суд призначити обвинуваченим покарання на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченими своєї вини у скоєнні злочину, їх вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 13.12.2017 року;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 13.12.2017 року;

-Протоколами огляду місця події від 13.12.2017 року;

-Протоколами затримання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від 13.12.2017 року;

-Протоколами огляду предметів, вилучених в ході складання протоколів про затриманні ОСОБА_7 і ОСОБА_8 від 13.12.2017 року;

-Протоколом огляду предмету від 13.12.2017 року;

-Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімкамивід18.12.2017 року;

-Постановами про залучення речових доказів та передачу їх на зберігання від 13.12.2017 року;

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачені повністю визнають свою вину у скоєнні злочину, погоджуються з кваліфікацією вчиненого ними діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

На підставі досліджених судом доказів, суд приходить до висновку, що докази по справі є належними, допустимими, достовірними, достатніми які повністю доводять вину обвинувачених ОСОБА_7 і ОСОБА_8 у скоєнні злочину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючими ознаками закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням у житло.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами покарання" під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для їївиправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, матеріальні збитки відсутні, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_7 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину, відсутність матеріальних збитків.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином.

Згідно викладених обставин, враховуючи особу обвинуваченого, що до кримінальної відповідальності притягується вперше, має постійне місце проживання, матеріальні збитки відсутні, суд приходить до висновку, що не втрачена можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 без позбавлення його волі, тому суд вважає недоцільним призначати обвинуваченому ОСОБА_8 реальне покарання у виді позбавлення волі, та вважає можливим на підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.349 ч.3, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_7 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_8 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 відвідбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_8 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні у потерпілого повернути власнику потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженим та прокурору.

Суддя ОСОБА_1