Справа № 703/3056/18 р.
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2018 року
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балаклея, Смілянського району, Черкаської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, не працюючий, на утримані неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2
Обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15. ч. 1 ст. 185 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
встановив:
03 серпня 2018 року близько 16 години 55 хвилин ОСОБА_3 діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу намагався викрасти складний стілець, вартістю 192 гривні, який знаходився біля входу у магазин «Посейдон», що по вул. Т. Шевченка, 13 в м. Сміла, Черкаської області, однак з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий безпосередньо після вчинення правопорушення.
Судом дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.3 ст.15 ст.185 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
До суду надійшов обвинувальний акт з угодою про примирення від 28.08.2018 року, укладений між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про примирення, розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди про примирення обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим, взяті на себе відповідно угоди про примирення зобов`язання він в змозі виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме в замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці) за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України, визнав повністю.
Прокурор, потерпілий ОСОБА_5 , вважали, що угода відповідає вимогам процесуального закону, тому просили її затвердити.
При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 3, ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що еквівалентно 850грн.
Наслідки укладення та затвердження означеної угоди, згідно ст.ст. 394, 424, 473,474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.
Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_3 правопорушення, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про примирення.
Суд переконаний, що укладення угоди про примирення є добровільним і не вбачає необхідності витребувати додаткові документи та викликати у судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про примирення вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені КК України.
Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, є злочином середньої тяжкості.
Досліджуючи дані про особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_3 раніше не судимий, характеризується позитивно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.
При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, суд враховує, що умови угоди про примирення не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість невиконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підставі для невизнання примирення відсутні.
Згідно ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.
З врахуванням вищевказаного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між потерпілим та обвинуваченим.
Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні, питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 394, 475, 476 КПК України, суд
Затвердити угоду про примирення, укладену 28 серпня 2018 року в м. Сміла між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 .
Визнати ОСОБА_3 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 с. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850грн.
Речовий доказ у справі складний стілець, визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, повернутий на відповідальне зберігання потерпілому залишити потерпілому за належністю.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.
Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області з підстав, передбачених ч.3 ст. 394 КПК України:

обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим, його представником, виключно з підстав:призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляціної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги, судове рішення. якщо воно не скасоване, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1