Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1759/17
Провадження № 1-кп/280/110/18
ВИРОК
Іменем України

12 жовтня 2018 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,обвинуваченого ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коростишів Житомирської області, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000783 від 13.11.2017 відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишів Житомирської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодружений, утриманців не має, не працює, не судимий, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
В С Т А Н О В И В:
12 листопада 2017 року близько 21 години 30 хвилин потерпілий ОСОБА_7 вийшов зі свого домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , щоб провести свою знайому ОСОБА_9 додому. На узбіччі дороги неподалік від будинку потерпілого, останній побачив раніше знайомого ОСОБА_8 , який тримав скляну пляшку з-під невідомого напою та вживав його. У вказаний день, час та місці, за вказаних обставин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, приводом якого стало непорозуміння з приводу їх знайомої ОСОБА_9 . Під час конфлікту у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тілесного ушкодження, ОСОБА_8 , 12.11.2017 близько 21:30 год., перебуваючи на узбіччі дороги поблизу домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому тілесних ушкоджень підійшов до останнього та наніс один удар скляною пляшкою, яку тримав в правій руці в область тім`яної ділянки голови справа потерпілому. У результаті суспільно-небезпечних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді синця та садна на волосистій частині голови, струсу головного мозку, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що 12.11.2017 близько 21-30 год. він та свідок ОСОБА_10 виходили з будинку АДРЕСА_3 , побачили обвинуваченого, він стояв на дорозі, у правій руці тримав предмет, який був схожий на скляну пляшку, як з-під пива. Свідок відійшла назад, обвинувачений мовчки підбіг до потерпілого, наніс удар вказаним предметом в потиличну частину голови, ближче до правого вуха, після чого втік, куди обвинувачений подів предмет, яким вдарив по голові, потерпілий не бачив. Після нанесеного удару потерпілий впав на землю, підвівся та прийшов додому, дома він перевдягнувся в чисті речі, після цього пішов до поліції, потім завернувся до лікарні, у зв`язку з тим, що в нього на голові після удару була велика гуля. У лікарні знаходився в подальшому на амбулаторному лікуванні з приводу струсу мозку. Потерпілий пояснив, що раніше у нього та обвинуваченого були конфлікти, так як обвинувачений переслідував його дівчину - свідка ОСОБА_10 , погрожував їй. Потерпілий просив покарати обвинуваченого суворо, претензій матеріального та морального характеру до останнього не має.

Свідок ОСОБА_9 к судовому засіданні пояснила, що 12.11.2017 близько 21-00 год. вона з потерпілим були у гостях на святі дня народження, потерпілий зібрався проводити свідка додому, біля хвіртки стояв обвинувачений, тримав пляшку з під пива у правій руці, коли свідок з потерпілим вийшли з двору, обвинувачений вдарив потерпілого пляшкою по голові, потерпілий впав. Після цього потерпілий звернувся до поліції, потім поїхав до лікарні, свідку відомо, що у потерпілого був струс мозку, високий тиск.
Оцінюючи показання потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 , що надані суду під присягою, суд вважає їх достовірними, які є послідовними та узгодженими між собою, підстав для обмови ОСОБА_8 судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що навесні він йшов до матері та зустрів потерпілого ОСОБА_11 із свідком ОСОБА_10 , з якою у обвинуваченого виникла словесна сварка, потерпілий напав на обвинуваченого, ударив його в область плеча рукою, обвинувачений, захищаючись, наніс потерпілому правою рукою удар в обличчя, потилицю, пляшки з собою в нього не було. Свідок ОСОБА_10 бризнула обвинуваченому в очі сльозогінним газом. Обвинувачений прийшов додому, промив очі та пішов у поліцію.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд сприймає їх критично, як такі, що не відображають об`єктивно фактичні обставини, які продиктовані мотивом уникнення відповідальності.
Винуватість обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказів:
- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 12.11 2017 /а.к.п.7/;
- висновком експерта №2435 від 13.11.2017, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді синця та садна на волосистій частині голови,струс головного мозку, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, від удару таким по голові, не виключено в термін та за обставин,вказаних обстеженим та відноситься до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я /а.к.п.14/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2017 за участю свідка ОСОБА_9 , згідно якого остання показала на обставини спричинення тілесного ушкодження обвинуваченим ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 /а.к.п.21-24/;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2017 за участю потерпілого ОСОБА_7 , згідно якого потерпілий показав на обставини спричинення йому тілесного ушкодження обвинуваченим ОСОБА_8 /а.к.п.25-28/.
Оцінюючи докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що обвинувачений дійсно вчинив злочин за інкримінованими обставинами.
Суд критично сприймає доводи обвинуваченого щодо його захисту від нападу на нього потерпілим, оскільки його позиція щодо невизнання вини була сталою, яка спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_9 та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.
Позиція невизнання вини є законним правом обвинуваченої особи, разом з тим, суд зауважує, що позиція висунення версії обвинуваченого щодо його захисту від дій потерпілого, свідчить саме про бажання обвинуваченого викривити на свою користь фактичні обставини та за будь-яких обставин уникнути відповідальності.
Судом взято до уваги, позицію потерпілого, який не має претензій до обвинуваченого, покарання просив призначити останньому суворе.
Таким чином, суд вважає винуватість ОСОБА_8 доведеною в межах пред`явленого обвинувачення,його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисні дії, які виразилися в спричиненні легких тілесних ушкоджень,що спричинили короткий розлад здоров`я.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення мети покарання суд має керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Справедливість покарання визначається з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, що відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а саме: обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, не працює, не одружений, утриманців не має, посередньо характеризується за місцем проживання.
Судом взято до уваги ставлення обвинуваченого до вчиненого, поведінку ОСОБА_8 під час судового розгляду, що не була проявом внутрішніх переживань особою того, що сталося, морального засудження своєї поведінки, усвідомлення вини, почуття сорому, докорів сумління.
Відтак, обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді громадських робіт, передбачене санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, разом з тим, є покаранням, що має психологічний вплив на винну особу, підтверджуючи докір державою неправомірної поведінки та попереджаючи про невигідність та небезпечність подальшого вчинення злочинів. Відтак, саме таке покарання відповідатиме меті покарання, буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
Арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_8 у кримінальному провадженні не накладався.
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1