АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 на вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2017 року у кримінальному провадженні №0000464 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 26.04.2005 р. за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 2 місяці позбавлення волі; вироком Апеляційного суду Чернівецької області від 15.05.2007 р. за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано відбуту частину покарання за вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 10.11.2004 р. та остаточно призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі; вироком Садгірського районного суду м. Чернівців від 09.03.2011 р. за ст. 307 ч.2, 395 КК України на 5 років 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано відбуту частину покарання за вироком суду від 15.05.2007 р. та остаточно призначено покарання у виді 5 років 3 позбавлення волі з конфіскацією майна,
обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 289 ч.2 КК України і йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
справа №11кп/794/464/17 р. головуючий у 1 інстанції ОСОБА_9 .
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 змінено з домашнього арешту на тримання під вартою, початок строку відбування покарання йому визначено обчислювати з 24.10.2017 року.
Відповідно до ст. 72 ч.5 КК України зараховано ОСОБА_6 в строк покарання період його попереднього ув`язнення з 24.10.2017 р. по день набрання вироком суду законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 988 грн. 70 коп., вирішено долю речових доказів.
На цей вирок потерпілий ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 подали апеляційні скарги, в яких просили змінити оскаржуваний вирок та пом`якшити призначене ОСОБА_6 покарання.
При цьому потерпілий ОСОБА_8 посилався на те, що в судовому засіданні він просив суворо не карати ОСОБА_6 , оскільки він до нього претензій матеріального та морального характеру не має, обвинувачений вибачився перед ним і він його пробачив. Вважає, що судом призначено надто суворе покарання, а тому просив призначити ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання.
Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі вказував, що районний суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання, вказав у вироку тільки одну пом`якшуючу обставину. Але судом не було враховано, що ОСОБА_6 добровільно відшкодував завдані збитки, що потерпілий немає до ОСОБА_6 претензій та просив в судовому засіданні суворо його не карати. Вказані обставини, на думку апелянта, дають підстави суду для застосування вимог ст. 69 КК України, оскільки призначене судом першої інстанції покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину і за своїм розміром є явно несправедливим внаслідок суворості.
Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які просили задовольнити їхні апеляційні вимоги, прокурора, який просив відмовити в задоволенні апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апелянтів, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги потерпілого необхідно задовольнити частково, а вимоги захисника задовольнити в повному обсязі.
Судом першої інстанції встановлено, що з 23.00 год. 20.07.2017 р. по 06.00 год. 21.07.2017 р. ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу зайшов до недобудованого гаража, що належить ОСОБА_8 і розташований по АДРЕСА_2 , звідки повторно заволодів двома моторолерами марки «Fada» модель «FD 50 QT» та «Suzuki» модель «Nokuto 110», спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на суму 33000 грн.
Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, що наведені у вироку, підтверджується дослідженими в суді доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюється апелянтами.
Розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції проводився згідно з правилами ч.3 ст.349 КПК України.

А тому колегія суддів, керуючись ст.404 КПК України, не наводить в цій ухвалі доказів на підтвердження тих висновків суду першої інстанції, які ніким не оспорено.
Що стосується призначеного ОСОБА_6 покарання за ст. 289 ч.2 КК України, колегія суддів вважає, що воно призначено обвинуваченому без достатнього урахування суспільної небезпечності вчиненого, обставин справи та предмету злочину, а тому є несправедливим внаслідок суворості і його необхідно пом`якшити.
Так, при призначенні покарання ОСОБА_6 , суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та висновок органу пробації, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, вчинив тяжкий злочин в період непогашеної судимості, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, спосіб його життя і, прийшов до висновку про те, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, яке необхідно відбувати реально.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що є підстави для призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст.69 КК України.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 в суді першої інстанції повністю визнав свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні, щиро розкаявся у вчиненому та сприяв розкриттю злочину, повернув викрадені моторолери.
Враховуючи обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що його обтяжують, обставини вчинення ним злочину, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілого, думку останнього з приводу призначення покарання обвинуваченому, предмета вчиненого злочину, яким є два моторолери, щире каяття ОСОБА_6 , колегія суддів визнає ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та вважає, що ОСОБА_6 необхідно призначити покарання за ст. 289 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією цієї норми.
Що стосується вимог потерпілого про звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України, колегія суддів вважає, що вимоги апелянта в цій частині не підлягають задоволенню.
При цьому колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_6 раніше неодноразово засуджувався за вчинення корисливих злочинів та, в період не знятої і непогашеної судимості, знову вчинив тяжкий корисливий злочин, що характеризує його як особу, яка створює підвищену небезпеку для суспільства та окремих його членів. А тому колегія суддів вважає, що призначення ОСОБА_6 покарання із застосуванням ст. 69 КК України буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним злочинів. Підстав для застосування ст. 75 КК України колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 задовольнити, а апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_8 задовольнити частково.
Вирок Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24 жовтня 2017 р. щодо ОСОБА_6 змінити.
Призначити ОСОБА_6 за ст. 289 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України покарання у виді 3 роки 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.
В іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до касаційного суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_10

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Згідно з оригіналом: суддя