АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/804/17 Справа № 711/3365/17 Категорія: ч. 3 ст. 309 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.10.2016 р. за ч. 3 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України до 5 років позбавлення волі із іспитовим строком 3 роки,

визнано винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.10.2016 р. та призначено остаточно до відбуття 6 років позбавлення волі. Строк відбування покарання вирішено рахувати із дати проголошення вироку, тобто з 21.09.2017 р. Строк попереднього ув`язнення з 14.04.2017 по 20.06.2017 включно зараховано у строк відбутого покарання у співвідношенні 1 день попереднього ув`язнення до 2 днів позбавлення волі згідно з положеннями ст. 72 КК України (в ред. Закону до 21.06.2017). Строк попереднього ув`язнення з 21.06.2017 р. зараховано у строк відбутого покарання як день за день. Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою. Стягнуто на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування в розмірі 6 492 грн. 95 коп. Вирішено долю речових доказів, -

в с т а н о в и л а :
Згідно з вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 незаконно, без мети подальшого збуту із рослин роду каннабіс, які незаконно зберігав за місцем свого проживання в приватному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом сушіння та подрібнення за допомогою заздалегідь підготовлених предметів, привів у готовність до використання наркотичний засіб - канабіс, чим здійснив незаконне виготовлення та в подальшому провів фасування отриманої наркотичної речовини до двадцяти дев`яти пакетів та сімнадцяти скляних банок, які зберігав у приміщенні житлового будинку, де фактично проживав.

20.02.2017 за місцем проживання ОСОБА_7 , а саме за вищевказаною адресою під час санкціонованого обшуку житла за ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_9 у присутності понятих в приміщенні кухонної кімнати виявлено та вилучено сімнадцять скляних банок з подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, які згідно з висновком експерта № 2/460 від 20.03.2017 містять в собі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить: 147.65 г, 138.92 г, 89.65 г, 30.72 г, 26.87 г, 54.62 г, 92.87 г, 119.93 г, 25.97 г, 36.94 г, 18.42 г, 66.05 г, 14.33 г, 9.20 г, 25.09 г, 21.67 г, 113.58 г. Загальна маса наркотичного засобу складає 1032.48 г.

В приміщенні кухонної та зальних кімнат виявлено та вилучено також двадцять дев`ять поліетиленових пакетів, в яких перебувала подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору, яка згідно з висновком експерта № 2/458 від 14.03.2017, відповідно до якого надані на дослідження в двадцяти пакетах з полімерного матеріалу подрібнені речовини рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс. Маса наркотичного засобу в перерахунку на висушену речовину становить: 446.03 г, 418.97 г, 340.94 г, 223.24 г, 533.97 г, 251.99 г, 167.87 г, 401.10 г, 158.11 г, 143.64 г, 204.81 г, 106.61 г, 104.57 г, 67.56 г, 105.49 г, 31.96 г, 34.15 г, 35.16 г, 8.89 г, 19.50 г. Загальна маса наркотичного засобу складає 3804.54 г.

Згідно з висновком експерта № 2/461 від 14.03.2017, речовини рослинного походження зеленого кольору, надані на дослідження в дев`яти пакетах з полімерного матеріалу, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс. Маса особливо небезпечного наркотичного засобу в перерахунку на суху речовину становить: 172.47 г, 205.31 г, 136.15 г, 361.96 г, 7.46 г, 20.75 г, 20.45 г, 22.22 г, 21.65 г. Загальна маса наркотичного засобу складає 968.42 г.

Разом з тим в спальній кімнаті було виявлено та вилучено листя та частини рослин зеленого кольору, що схожі на коноплі, які згідно з висновком експерта № 2/459 від 02.03.2017 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабіс. В стеблах, наданих на експертизу частин рослин зелено-коричневого кольору каннабідіолу, тетрагідроканнабінолу та канабідіолу в межах чутливості методу тонкошарової хроматографії не виявлено, тому згідно методики стебла до наркотичних засобів не відносяться. Маса наркотичного засобу в перерахунку на висушену речовину становить 2646.23 г.

Загальна маса особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено, - канабіс, яка вилучена за місцем проживання ОСОБА_7 в ході проведення обшуку 20.02.2017, становить 8 451,67 г, яку він зберігав без мети його подальшого збуту у особливо великих розмірах.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій, по суті апеляційних вимог, просить, прийнявши судове рішення відповідно до ст. 370 КПК України, змінити вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2017 року, призначивши йому більш м`яке покарання з урахуванням положень ст. ст. 69, 69-1 КК України. Вказує, що вирок суду першої інстанції є занадто суворим. Суд, враховуючи наявні обставини, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, повинен був, призначаючи йому покарання, застосувати положення ст. ст. 69, 69-1 КК України, тобто призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено законом, або призначити покарання за наявності обставин, що пом`якшують покарання. При цьому суд поверхнево врахував такий чинник, який зменшує ступінь суспільної небезпеки, як стан його здоров`я, а саме те, що він хворіє на варикоз, у зв`язку з чим йому рекомендовано проведення операції для уникнення в майбутньому тяжких наслідків цього захворювання. Також зазначає, що за наявності передбачених Законом України «Про амністію» підстав, суд першої інстанції не звільнив його від відбування покарання.

На апеляційну скаргу обвинуваченого прокурор Черкаської місцевої прокуратури ОСОБА_10 подав заперечення, в якому просить залишити без задоволення апеляційну скаргу обвинуваченого, а вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.09.2017 р. - без змін. Вказує, що апеляційна скарга обвинуваченого є необґрунтованою, а суд, ухвалюючи оскаржуваний вирок, об`єктивно врахував всі обставини кримінального провадження щодо ОСОБА_7 , визначив обґрунтоване покарання та призначив законне і справедливе рішення відносно останнього. Підстав для застосування в даному випадку відносно обвинуваченого положень ст. 69, 69-1 КК України прокурор не вбачає.

В судовому засіданні обвинувачений подав доповнення до апеляційної скарги, де просив також врахувати, що в оскаржуваному вироку у мотивувальній та резолютивній частинах суд указав не вірно його йм`я. Замість « ОСОБА_11 » указав « ОСОБА_12 ». Просив, враховуючи це, скасувати вирок і призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого з мотивів, які в ній наведені, та просив її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого та просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог в цілому дотримався.

Відповідно до змісту вироку суду ОСОБА_8 під час розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції повністю визнав свою вину і щиро розкаявся у вчиненому. З огляду на це, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуте судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорювалися.

Оцінюючи вимоги апеляційної скарги щодо пом`якшення обвинуваченому визначеного йому судом першої інстанції покарання, колегія суддів вважає ці доводи необґрунтованими, й апеляційну скаргу відхиляє з наступних міркувань.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, засудивши ОСОБА_7 , призначив йому обґрунтоване, законне і справедливе покарання, яке відповідає ступеню суспільної небезпечності вчинених злочинів, його характеру та особі винного. Також суд першої інстанції обґрунтовано визнав щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які його обтяжують. При цьому суд вірно врахував, що обвинувачений проживання однією сім`єю із ОСОБА_13 без реєстрації шлюбу, яка в ході судового розгляду неодноразово зверталася до суду за дозволом на побачення, визнання вини та розкаяння винного, його вік та стан здоров`я.

Крім цього, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначив необхідність призначення обвинуваченому покарання за сукупністю вироків за правилами ч. 1 ст. 71 КК України, оскільки він був засуджений до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, та в період іспитового строку вчинив новий злочин. Суд обґрунтовано приєднав до покарання за новим вироком невідбуту частину покарання за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.10.2016 р. й визначив сукупне покарання, яке є більшим за кожне з двох окремих покарань, як того вимагає ч. 4 ст. 71 КК України.

Оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи щодо мотивів пом`якшення покарання, а саме те, що він активно сприяв розкриттю злочину та хворіє на варикоз, у зв`язку з чим потребує оперативного втручання, колегія суддів не вважає їх такими, які дають обґрунтовані підстави для призначення йому більш м`якого покарання, чого власне він і бажає. Колегія суддів не вбачає підстав ні для призначення обвинуваченому іншого більш м`якого покарання ніж позбавленні волі, ні для призначення меншого строку покарання у виді позбавленні волі із урахуванням положень ст. ст. 69, 69-1 КК України, ні для зменшення частки приєднаного до покарання за новим вироком невідбутої частини покарання за попереднім вироком, враховуючи, що він, маючи непогашену судимість за умисні тяжкі злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші злочини проти здоров`я населення, будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, знову вчинив умисний тяжкий злочин в цій же сфері під час іспитового строку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виправлення обвинуваченого можливе лише за умови призначення йому покарання у виді позбавлення волі реально на певний строк, оскільки обвинувачений в минулому притягувався до кримінальної відповідальності та не став на шлях виправлення. Колегія суддів також погоджується з тим, що основне покарання у виді позбавленні волі саме на 5 років відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого; враховує обставини, які пом`якшують та відсутність обтяжуючих покарання обставин, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

При цьому судова колегія вбачає, що суд призначив ОСОБА_7 покарання, яке відповідає найнижчій межі, встановленій в санкції частини статті Особливої частини цього Кодексу. Тому колегія суддів, не вважаючи цей випадок винятковим для призначення більш м`якого покарання порівняно з тим, яке передбачене за вчинений злочин у відповідній санкції статті Особливої частини КК, не вбачає доцільним застосування положення ст. ст. 69, 69-1 КК України.

Твердження апелянта про те, що відносно нього судом першої інстанції безпідставно не було застосовано положення Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» зазначено: звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні, зокрема, умисного злочину, який не є тяжким, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України. Тому, враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_8 не підпадає під критерії для застосування амністії, адже обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, тому закон про амністію щодо нього не може бути застосований.

Стосовно доводів обвинуваченого про помилкове зазначення його імені в оскаржуваному вироку, колегія суддів встановила, що такі помилки дійсно мають місце, однак колегія суддів вбачає їх очевидними описками, й вважає, що суд першої інстанції має виправити ці описки в порядку ст. 379 КПК України.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не знаходить обґрунтованих підстав для зміни чи скасування вироку з мотивів, які указані в апеляційній скарзі ОСОБА_7 .

Враховуючи це та керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. Для особи, яка перебуває під вартою, строк на оскарження обчислюється з часу отримання копії ухвали суду.

Головуючий :

Судді :