Справа № 333/3706/17
Пр. № 1-кп/333/67/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 лютого 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: с. Бірофельд, Біробіджанського району, Єврейська Автономна область, громадянина України, який має базову загальну середню освіту, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 13.11.2001 року Василівським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;
- 05.03.2002 року Приморським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 3, ст.71 КК України до 5 років позбавлення волі;
- 14.04.2005 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 390 ч. 1 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;
- 19.06.2006 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року 8 місяців позбавлення волі;
- 28.07.2006 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 17.03.2008 року з Західної ВК- 97 Донецької області на підставі ухвали Червоногвардійського районного суду м. Макіївка Донецької області від 06.03.2008 року на підставі ст. 81 КК України, умовно- достроково на не відбуту частину покарання 3 місяці 13 днів;
- 24.07.2008 року Приморським районним судом Запорізької області за ст. 296 ч. 1, ст.ст.71, 72 КК України до 4 місяців арешту;

- 27.03.2009 року Бердянським міським судом Запорізької області за ст. 186 ч. 3, 185 ч. 2, ст. 15 ч. 2, ст. 185 ч. 3, ст. 186 ч. 2, ст. 190 ч. 2, ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 31.08.2009 року Приморським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. зконфіскацією майна. Строк покарання обчислювати з дня затримання з 07.10.2008 року. За повідомленням Вільнянського слідчого ізолятора Запорізької області від 18.02.2010 року, ОСОБА_4 направлений 25.01.2010 року для відбуття призначеного строку покарання до Єнакіївської ВК-52 Донецької області. За повідомленням Єнакіївської ВК-52 від 19 лютого 2010 року, ОСОБА_4 , 1983 року народження, засуджений 31.08.2009 року до 8 років позбавлення волі, відбуває покарання за адресою: м. Єнакієве, с. Оленівка Донецької області. Офіційні дані, щодо невідбуття покарання відсутні, як зазначено в обвинувальному акті: звільнився 07.10.2016 року з Єнакіївської ВК-52 Донецької області по відбуттю строку покарання;
-21.07.2017 року Приморським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України (зміненого ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28.11.2017 року) до 1 року позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України.

Судовим слідством, суд -

ВСТАНОВИВ:
26.05.2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_4 знаходився у гаражі № НОМЕР_1 ряду № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Запорожець» по вул. Дослідна Станція в м. Запоріжжі, де останній виконував роботи з будівництва на замовлення потерпілого ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, будучи впевненим в тому, що його злочинні дії залишаться непоміченими для оточуючих та за ним ніхто не спостерігає, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно з вказаного гаражу, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме; - металеві драбини довжиною 2,5 м. у кількості 2 шт., вартістю 1200 грн. кожна, загальною вартістю 2400 грн.; залізні двері розмірами l,8xl м. вартістю 1000 грн.; залізну хвіртку з фрагментом паркану з заліза вартістю 500 грн.; залізні бочки об`ємом 60 л., вартістю 100 грн. кожна загальною вартістю - 200 грн., а всього майна на загальну суму 4100 грн.

Після цього, ОСОБА_4 залишив місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, спричинивши при цьому своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище, розкаявся у вчиненому, просив її суворо не карати, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 12500 грн. не визнав та пояснив, що в травні 2017 року він працював в гаражі по вул. Дослідна Станція в м. Запоріжжя за домовленістю з потерпілим ОСОБА_6 де ї ночував.26 травня 2017 року він попросив ОСОБА_8 допомогти йому вивезти металеві вироби з гаражу на пункт прийому металобрухту та повідомив останнього, що ОСОБА_6 дав йому згоду на вивіз металу. Він на візок склав металеві драбини, залізні двері, залізну хвіртку та бочки і вивіз на пункт прийому металобрухту. Де отримав гроші у розмірі 725 гривень за здані металеві вироби.

Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, його провина підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів, що узгоджуються між собою, а саме:

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що за два тижні до крадіжки йому привели ОСОБА_4 , як особу, яка потребує роботу. Оскільки ОСОБА_4 не було де ночувати, він дав йому ключі від гаражу. Через деякий час він зайшов у підвал гаражу та виявив, що зникли металеві драбини, залізні двері, залізна хвіртка і 2 металеві бочки. Він звернувся на пункт прийому металобрухту, де приймальник ОСОБА_9 йому повідомив, що ці металеві вироби він прийняв від ОСОБА_10 подальшому всі металеві вироби йому були повернуті ОСОБА_11 та перевезені знов до гаражу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснив, що він в районі Дослідної Станцїї м. Запоріжжя має майстерню. До нього звернувся ОСОБА_4 з пропозицією придбати у нього металеві вироби, які він придбав у останнього близько за 1000 грн. Пізніше до нього звернувся потерпілий ОСОБА_6 , якому він безоплатно повернув придбані у ОСОБА_4 металеві вироби.

Крім показів обвинуваченого, потерпілого, свідка, судом досліджені наступні докази, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Із дослідженого в судовому засіданні протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, суд встановив, що 29 травня 2017 року о 12 год. 23 хв. потерпілий ОСОБА_6 звернувся з заявою до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, в якій він просить притягнути до відповідальності ОСОБА_4 , який скоїв крадіжку металевих виробів з його гаражу№ НОМЕР_1 ряду № НОМЕР_2 гаражного кооперативу «Запорожець» по вул. Дослідна Станція в м. Запоріжжі.

Згідно протоколу огляду місця події від 29.05.2017 року та фото таблицею до нього встановлено, що на ділянці місцевості по вул.. Дослідна станція в м. Запоріжжі знаходиться пункт прийому металобрухту, та серед металобрухту знаходяться металеві драбини у кількості 2 шт. та залізна хвіртка з фрагментом паркану з заліза.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 01.06.2017 року та фото таблицею до нього за участю свідка ОСОБА_12 , останній серед осіб, які були пред`явленні для впізнання, вказав на ОСОБА_4 , як на особу, яка 26.05.2017 року реалізувала йому металеві вироби.

Таким чином, оцінивши в сукупності дослідженні докази, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення встановлена повністю. Також у суду не має підстав не довіряти поясненням потерпілого та свідка, які в судовому засіданні давали послідовні пояснення, були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показів, причин обумовлювати потерпілим та свідком обвинуваченого судом не встановлено.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності суд приходить до висновку, про достатність досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності та взаємозв`язку для ухвалення по даному кримінальному провадженню відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обвинувального вироку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України, є визнання своєї провини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Судом також розглянуто цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_4 на користь потерпілого матеріальної шкоди у розмірі 12500,00 грн., завданих внаслідок скоєння злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 128, ч. 1 ст. 129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

В силу ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Заявлений потерпілим ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 12500,00 грн., а саме: вартості металевих виробів, не підлягає задоволенню у зв`язку з поверненням майна потерпілому, що підтверджується поясненнями самого потерпілого в судовому засіданні та поясненнями свідка ОСОБА_12 .. Посилання потерпілого ОСОБА_6 , що ним витрачались кошти на перевезення металевих виробів до гаражу жодним доказом не підтверджено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, та ступінь суспільної небезпечності скоєного обвинуваченим злочину, який віднесено до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше 9 разів судимий, в тому числі і за вчинення тяжких злочинів, формально характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 найсуворіше покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, у зв`язку з тим, що до постановлення вироку Приморським районним судом Запорізької області від 21.07.2017 року, обвинувачений скоїв дане кримінальне правопорушення та вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у даному кримінальному провадженні відсутні

Керуючись ст.ст. 100, 368, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду Запорізької області від 21.07.2017 року та визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносноОСОБА_4 залишити у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченогоОСОБА_4 обчислювати з 01 червня 2017 року, з моменту взяття під варту по даному кримінальному провадженню. У відповідності до ч. 5 ст.72 КК України у строк відбуття покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення з 01 червня 2017 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Речові докази по справі:
-металеві драбини у кількості 2 шт. та залізну хвіртку з фрагментом паркану з заліза, передані потерпілому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили, залишити останньому за належністю.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Комунарского районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1