Номер провадження: 11-сс/785/306/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
19.02.2018 року м. Одеса

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Одеської області ОСОБА_2 , під час вирішення питання щодо можливості відкриття провадження за апеляційною скаргою, перевіривши на відповідність вимогам ст.ст. 392, 396 КПК України апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 23.01.2018 року, -

встановив
Оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 23.01.2018 року було задоволено клопотання адвоката ОСОБА_4 , діючого в інтересах володільця майна ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0009525 від 23.10.2014 року та скасовано арешт майна, накладений ухвалою апеляційного суду Одеської області від 01.11.2017 року.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_3 , діючий в інтересах ТОВ «Група компанії Главстрой» звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою поновити дію арешту майна.
Перевіривши зміст апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 слід відмовити, виходячи з наступного.
Порядок та перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку чітко визначено та регламентовано Главою 31 Кримінального процесуального кодексу України.
Згідно положень закріплених в ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
У ст. 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зазначена ухвала слідчого судді, яку оскаржує адвокат ОСОБА_3 , а саме скасування арешту майна в апеляційному порядку оскарженню не підлягає, про що вірно було зазначено слідчим суддею в самій оскарженій ухвалі.

Що стосується викладених в апеляційній скарги тверджень скаржника щодо можливості оскарження в апеляційному суді ухвали слідчого судді районного суду про скасування арешту майна, котра адвокатом ОСОБА_3 оскаржена фактично в аспекті положень ст. 55 Конституції України та ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, щодо гарантованого кожному права на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб та на ефективний засіб юридичного захисту його порушеного права в національному органі, то слід зазначити наступне.

Права та свободи людини і громадянина, у відповідності до ст. 55 Конституції України, захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Главою 26 КПК України і передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

При цьому, ч.1 ст. 309 КПК України наведено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Водночас в ч. 3 ст. 309 КПК України передбачено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Таким чином, саме за допомогою чіткого визначення в Кримінальному процесуальному законі України порядку і переліку тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, знаходить свою реалізацію конституційний припис закріплений в п.8 ч.3 ст.129 Конституції України, щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, за виключенням випадків, встановлених законом.
Приймаючи до уваги наведене, керуючись ч.1 ст.5 КПК України, яка визначає, що апеляційний суд зобов`язаний прийняти рішення згідно з положеннями КПК України, чинними на момент прийняття такого рішення, та виходячи зі змісту ст.309 КПК України, яка містить вичерпний перелік судових рішень, які відповідно до діючого КПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, виконуючи вимоги ч.4 ст.399 КПК України, суддя-доповідач приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді у даному випадку не може бути предметом перегляду апеляційним судом Одеської області, а тому у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 слід відмовити, повернувши апеляційну скаргу та додані до неї документи, особі, яка її подала.
Крім того, апеляційний суд вважає безпідставними посилання апелянта на Постанову Верховного Суду України від 12.10.2017 року як на підставу, яка вказує на необхідність прийняття до розгляду апеляційним судом поданої ним апеляційної скарги з наступних підстав.
Зазначеним рішенням Верховного Суду України, визначена необхідність прийняття до розгляду апеляційних скарг, у разі прийняття судом першої інстанції рішення, яке не передбачено положеннями кримінального процесуального закону.
Водночас, положення ст.174 КПК України, містять норму, яка надає можливість звернення сторін кримінального провадження - підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, з відповідним клопотанням про скасування арешту майна і прийняття за результатами розгляду такого клопотання слідчим суддею відповідного рішення, а саме можливості скасування слідчим суддею повністю чи частково арешту майна.
З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд констатує той факт, що можливість прийняття слідчим суддею рішення про скасування арешту майна, яке було прийнято слідчим суддею за результатами розгляду клопотання і на яке апелянтом була подана апеляційна скарга, передбачено положеннями чинного кримінального процесуального закону, а тому у даному випадку посилання апелянта на вищевказане рішення Верховного суду України є безпідставним та помилковим.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 та повернення поданої апеляційної скарги та доданих до неї документів, особі, яка її подала.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 5, 309, 392, 399 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив
Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеса від 23.01.2018 року, якою скасовано арешт майна.
Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, апеляційну скаргу та додані до неї документи невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного суду протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2