Справа № 212/4415/16-к
У Х В А Л А

12 лютого 2018 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 2 Дніпропетровської області ОСОБА_3 , прокурора Криворізької місцевої прокурора Криворізької місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі, питання доцільності тримання під вартою у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000373 від 17.06.2016 року та № 0002136 від 08.07.2016 року обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, -

встановив:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на розгляді знаходиться вищевказане кримінальне провадження.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_6 застосований запобіжний захід - тримання під вартою, останній день тримання під вартою до 15.02.2018 р.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання і вважав доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора, вважають його необґрунтованим, просять обрати більш м`який запобіжний захід, посилаючись на наявність міцних соціальних зв`язків та недоведеності вчинення ним злочину за ч.2 ст.307 КК України.

Як убачається з обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості та тяжких злочинів.
Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінально-процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
При продовженні запобіжного заходу судом враховано дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, яке загрожує особі в разі визнання його винним, відсутність належних гарантій та підтверджених соціальних зв`язків, які б переважали ризики ухилення від суду.
На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд дійшов висновків, що вказані ризики не зменшились та не змінились, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, його віку, стану здоров`я, відсутності даних про неможливість подальшого перебування під вартою обвинуваченого, відсутність належних гарантій та підтверджених міцних сімейних, соціальних зв`язків обвинуваченого.
Таким чином, наведені обставини дають підстави для висновків про наявність високого ступеню ризику ухилення обвинуваченого від суду з огляду на серйозність обставин обвинувачення, з урахуванням обсягу обвинувачення, та суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання винним.
Крім того, судом не допитано свідків, що також вказує на неможливість перебування ОСОБА_6 на даній стадії судового розгляду під іншим запобіжним заходом, не пов`язаним з триманням під вартою.
Крім того, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винним, обставини обвинувачення, поведінка особи після події кримінального правопорушення переконливо свідчать про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Також, судом враховано наявність задовільної характеристики обвинуваченого, що надана за місцем проживання, існування у останнього таких соціальних зв`язків (мати, бабуся, брат, у якого двоє дітей на утриманні), які на думку суду, не є виключним стимулюючим фактором для запобігання ризикам визначеним ст. 177 КПК України, окрім іншого, суд враховую відсутність постійної роботи та стабільного доходу обвинуваченого.
Таким чином, застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню.
Підстави для застосування іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом не встановлені, такий запобіжний захід не зможе запобігти наведеним ризикам, зв`язку з чим клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 176-178, 182, 183, 372 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання адвоката та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу тримання під вартою на домашній арешт - відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України - до 11 квітня 2018 року включно.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1