Справа № 159/4610/17
Провадження № 1-кс/159/1104/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2017 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , законних представників власника майна Комарницької ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002608 від 24.11.2017року за ч. 1 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

27 листопада 2017 року старший слідчий Ковельського ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 , за погодженням з процесуальним прокурором, звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль марки « Ауді » реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, а також з врахуванням того, що майнова шкода потерпілій не відшкодована, що в подальшому може призвести до заявлення цивільного позову.
В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав повністю з підстав , які вказані в даному клопотанні, просить накласти арешт на автомобіль.
Власник автомобіля ОСОБА_4 , законні представники власника майна ОСОБА_7 , ОСОБА_6 клопочуть відхилити клопотання слідчого, який звернувся з даним клопотанням до слідчого судді в порушення строку, встановленого ст. 171 КПК України.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку , що клопотання слідчого про арешт майна підлягає до задоволення з огляду на таке:
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Метою застосування арешту майна є забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, можливої конфіскації майна за вироком суду у разі визнання особи винуватою, або для забезпечення виконання стягнень за цивільним позовом у кримінальному провадженні.
Слідчий в своєму клопотанні зазначив, що підставою для арешту майна є збереження речових доказів та забезпечення виконання стягнень за цивільними позовами у кримінальному провадженні.
В обґрунтування своїх доводів слідчий надав постанову від 24 листопада 2017 року, зі змісту якої вбачається, що у кримінальному провадженні № 0002608 від 24.11.2017 року автомобіль «Ауді», р/н НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Отже, клопотання слідчого є підставним та підлягає до задоволення.

Посилання власника майна та його законних представників на порушення слідчим ст. 171 ч.5 КПК України не може слугувати підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна з огляду на таке.

Згідно ст. 171 ч.5 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено
В судовому засіданні встановлено, що слідчий вилучивши автомобіль «Ауді», р/н НОМЕР_1 під час огляду місця події 23.11.2017 року з клопотанням до слідчого судді про арешт тимчасово вилученого майна негайно не звернувся і не повернув тимчасового вилученого майна його володільцю, відповідно до вимог ст.171 ч.5 КПК України, що є порушенням відповідної норми КПК України, але такі дії слідчого могли слугувати підставою для оскарження його дій в порядку визначеному КПК України, які володілець майна не оскаржив, і тому не дотримання слідчим вимог ст. 171 ч. 5 КПК України не є перешкодою для звернення слідчого з відповідним клопотанням про арешт майна до слідчого судді.

В такому випадку при отримання такого клопотання слідчий суддя має встановити, чи не оскаржувались дії слідчого з приводу тимчасово вилученого майна та чи є підстави для арешту тимчасово вилученого майна.

Оскільки під час судового розгляду встановлено, що згідно постанови слідчого від 24.11.2017 року автомобіль «Ауді», р/н НОМЕР_1 у кримінальному провадженні визнано речовим доказом та з пояснення ОСОБА_4 вбачається, що він є володільцем автомобіля «Ауді», р/н НОМЕР_1 , тому відповідно до ст.170 ч.2 КПК України є правова підстава для арешту майна та задоволення клопотання слідчого про арешт майна.
Керуючись ст. 170, 171,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Клопотання старшого старшого слідчого Ковельського ВП ГУНП України у Волинській області ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «Ауді», р/н НОМЕР_1 , який визнано речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0002608 від 24.11.2017 року та зберігати його на майданчику тимчасового утримання Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, що за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Незалежності,119а, до завершення кримінального провадження за № 0002608 від 24.11.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня оголошення.
Слідчий суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1