АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 541/383/18 Номер провадження 11-сс/786/198/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст. 185, ст. 69 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання по кримінальному провадженню № 0000114 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду м. Полтава від 12 березня 2018 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання начальника 1-го відділення слідчого відділу Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про зміну раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 11 березня 2018 року по 9 травня 2018 року включно щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Абрамівка, Машівського р-ну, Полтавської обл., не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимий останній раз:

-6.04.2017 Гадяцьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 грн.

який підозрюється за ч.2 ст. 289 КК України.

Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу в розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52860 грн.

Покладено на ОСОБА_7 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками, потерпілим по справі.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавської установи виконання покарань УДПтС України в Полтавській області.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який є тяжким і за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, з конфіскацією майна або без такої; ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що, перебуваючи на волі ОСОБА_7 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду і продовжити злочинну діяльність.
Крім того, слідчий суддя врахував особу підозрюваного, відсутність роботи, те, що ОСОБА_7 не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність стійких соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту і не погашену судимість та дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вказаним вище ризикам. При цьому зазначив, що розмір застави необхідно визначити в межах розмірів, передбачених ч. 5 ст. 182 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому апелянт зазначає, що підозрюваний ОСОБА_7 не мав наміру ухилятися від досудового слідства, але через юридичну необізнаність не зрозумів порядок виконання домашнього арешту в тій частині, яка стосувалась електронного засобу контролю, оскільки вважав, що домашній арешт почне діяти після того, як на нього надягнуть електронний засіб контролю.

Також зазначає, що слідчий суддя в ухвалі не врахував, що в клопотанні про заміну запобіжного заходу була допущена помилка, а саме те, що ОСОБА_7 вчинив злочин в період іспитового строку, оскільки дана помилка була виявлена в ході судового розгляду, проте слідчий суддя в мотивувальній частині ухвали зазначив, що підозрюваний вчинив злочин в період іспитового строку.

Вважає, що слідчим та прокурором, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу не надано жодних доказів в підтвердження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також, слідчий суддя в ухвалі не обґрунтував, чому не один із більш м`яких запобіжних заходів не може бути застосований до ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідь судді; пояснення підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які просили апеляційну скаргу задовольнити та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без зміни, оскільки більш м`який запобіжний захід до підозрюваного застосувати не можна з підстав зазначених в ухвалі слідчого судді, врахувавши той факт, що відносно ОСОБА_7 вже обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, проте останній до місця свого проживання, розташованого по АДРЕСА_1 не прибув, тим самим почав переховуватись від слідства; вивчивши матеріали клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що у провадженні 1-го відділення СВ Миргородського ВП ГУНП України в Полтавській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000114 від 12.02.2018 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України (а.к. 7).

Органами досудового розслідування встановлено, що 11.02.2018 приблизно 23 год. ОСОБА_7 перебував в смт. Ромодан Миргородського району на території залізничної станції «Ромодан» ПАТ «Укрзалізниця» за адресою: Полтавська обл., Миргородський р-н, с. Ромодан, вул. Леніна, 178 де поблизу входу до адміністративної будівлі помітив транспортний засіб мопед марки «Vista 50сс» без номерних знаків, що перебуває у володінні ОСОБА_10 та скориставшись відсутністю володільця незаконно заволодів вище зазначеним транспортним засобом. Після цього, швидко рушивши з місця, пішов у напрямку зазначених колій до потягів, тобто місце вчинення злочину покинув, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом та довів свій злочинний умисел до кінця. В подальшому, проходячи та буксируючи в руках зазначений вище мопед по вул. Леніна, 178, смт. Ромодан, Миргородського р-ну, Полтавської обл. на території станції «Ромодан», за описом транспортного засобу мопеду потерпілого ОСОБА_10 , останній помічений співробітниками КП «Щит Миргородщини», які здійснюють діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки.

13.02.2018 о 14 год. 30 хв. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, а саме: у незаконному заволодінні транспортного засобу, вчиненого повторно (а.к. 19-20).

16.02.2018 слідчим суддею Миргородського міськрайонного суду Полтавської області щодо ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з забороною покидати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово, з покладенням на нього обов`язків утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими у даному кримінальному провадженні, прибувати за викликом слідчого, носити електронний засіб контролю (а.к. 27-28).

Згідно з повідомленням начальника Машівського відділення поліції ГУНП в Полтавській області від 27.02.2018 виконати ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про цілодобовий домашній арешт ОСОБА_7 неможливо в зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою (а.к. 40).

2.03.2018 ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про заміну раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою (а.к. 49-50).

11.03.2018, о 10 год. 36 хв., ОСОБА_7 був затриманий в м. Миргород, Полтавської області, на підставі ухвали Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 2.03.2018 (а.к. 51).

2.03.2018 начальник 1-го відділення слідчого відділу Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Миргородської місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , мотивуючи це тим, що ОСОБА_7 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або
суду, оскільки підозрюваному вже обирався запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, з забороною покидати місце свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , проте ОСОБА_7 до зазначеного вище місця не прибув, тобто ухвалу слідчого судді не виконав;

- незаконно впливати на потерпілого та свідків, оскільки підозрюваний має реальну інформацію про місце роботи потерпілого та місцеперебування свідка;

- вчинити інше кримінальне правопорушення підозрюваний є раніше судимим та маючи не зняту і не погашену судимість в період іспитового строку знову вчинив кримінальне правопорушення корисливої спрямованості (а.к. 5).

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яка підтверджується: даними протоколу допиту потерпілого ОСОБА_10 , відповідного до яких, останній підтвердив, що 11.02.2018 виявив відсутність мопеду марки «Vista 50сс» після чого звернувся до відділу поліції (а.к. 11); даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , ., відповідного до яких, останній підтвердив, що 11.02.2018 разом з ОСОБА_7 знаходився в залізничному вокзалі станції «Ромодан» Миргородського р-ну, Полтавської області, проте відлучившись на деякий час, побачив, що ОСОБА_7 котив в руках мопед та рухався до залізничного полотна та пішохідного переходу через залізничне полотно (а.к. 14); даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , відповідного до яких, останній підтвердив, що працює в КП «Щит Миргородщини» - патрулює вулиці, і 11.02.2018 разом з працівниками Миргородського ВП на території залізничного вокзалу побачив як ОСОБА_7 вів мопед марки «Vista 50сс», а ОСОБА_11 йшов поруч із ним (а.к.18).

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, підозра у якому їй повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, з чим погоджується і колегія суддів.

Також слідчий суддя правильно зазначив про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Так, під час апеляційного перегляду, прокурор повідомив, про оголошення підозри у вчиненні нового злочину підозрюваному ОСОБА_7 відбулось 13.02.2018 і до цього останній неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, що підтверджує ризик того, що підозрюваний може вчиняти інші злочини.

Доводи апеляційної скарги, що слідчий в клопотанні зазначив ризик впливу на потерпілого ОСОБА_10 , хоча останній жодних претензій по відношенню до підозрюваного не має, не знаходять свого підтвердження, оскільки слідчий суддя в ухвалі від 12.03.2018 не посилався на цей ризик.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя правильно врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, дані про особу підозрюваного, який не працює, тобто не має засобів для проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання.

На даний час підозрюваний не одружений та не перебуває у фактичних шлюбних стосунках, не працює, зареєстрований по АДРЕСА_1 , що підтверджується ксерокопією паспорту (а.к. 29).

Крім того, ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є особою працездатного віку, фізично здоровий, не працюючий, не одружений, дітей не має, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя правильно врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_7 злочину, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, наявність у нього судимостей та прийшов до правильного висновку, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.
Частина 4 статті 182 КПК України передбачає, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах:
1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів мінімальної заробітної плати;
2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати;
3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів мінімальної заробітної плати.
Застосувавши щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя одночасно визначив розмір застави, відповідно до вимог частина 4 статті 182 КПК України, що на думку колегії суддів, є правильним.
Злочин у якому підозрюється ОСОБА_7 є, відповідно до ст. 12 КК України тяжким, через це, на думку колегії суддів розмір застави підозрюваному необхідно визначити з урахуванням обставин злочину у якому висунута підозра, майнового та сімейного стану підозрюваного, даних про особу підозрюваного та ризиків, передбачених п. 1,5 ч. 1 статтею 177 цього Кодексу у межах - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 52860 грн.
Такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього законом обов`язків, тому слідчий суддя враховуючи тяжкість злочину на підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначив розмір застави в межах, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, що на думку колегії суддів є правильним.
Разом з тим колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, щодо помилкового зазначення в мотивувальній частині ухвали слідчого судді про вчинення підозрюваним злочину в період іспитового строку, оскільки в матеріалах клопотання є ухвала Октябрського районного суду м. Полтава від 16.01.2018, згідно якої ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням, призначеного Октябрським районним судом м. Полтави від 29.03.2016, у зв`язку з закінченням іспитового строку. Тому колегія суддів приходить до висновку про виключення з мотивувальної частини ухвали слідчого судді від 12.03.2018 посилання на вчинення підозрюваним злочину в період іспитового строку (а.к. 36).
Таке виключення не впливає на правильність прийнятого слідчим суддею рішення.
Інших порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_7 , не встановлено.
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 березня 2018 року щодо ОСОБА_7 без зміни.
Виключити із мотивувальної частини ухвали посилання на вчинення ОСОБА_7 злочину в період іспитового строку.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3