Віньковецький районний суд Хмельницької області
Єдиний унікальний номер № 670/500/17
Провадження № 1-кп/670/45/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2017 року смт. Віньківці

Віньковецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаряОСОБА_2 ,
прокурора обвинуваченого потерпілої захисникаОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Віньківці обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000089 від 19.04.2017 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Віньківці Хмельницької області жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працює, одружений, з середньо-технічною освітою, не судимий, не військовозобов`язаний,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000089 від 19.04.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту затвердженому прокурором 07 липня 2017 року, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 19 квітня 2017 року близько 12.00 години, перебуваючи на господарстві ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілій, під час суперечки наніс ОСОБА_5 кулаком правої руки удар в голову та кулаком цієї ж руки удар в тулуб. Спричинив їй тілесні ушкодження у виді синця в ділянці лівої молочної залози розміром 3,5х3,5 см і закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Вказане обвинувачення не знайшло свого підтвердження в судовому процесі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому злочині не визнав і повідомив, що не бив потерпілу 19.04.2017 року. Остання перебувала у стані алкогольного сп`яніння і чіплялась словами до його доньки та зятя. Тому він з нею сперечався і зайшов на подвір`я ОСОБА_8 . Він ніколи не притягувався до відповідальності. На утриманні має дружину-інваліда. Повідомив, що взагалі не зачіпав потерпілу під час сварки з нею.

Допитані в якості свідків зять обвинуваченого ОСОБА_9 та донька обвинуваченого ОСОБА_10 підтвердили, що батько не бив потерпілу, а тільки сварився з нею на подвір`ї ОСОБА_7 в обідню пору 19.04.2017 року. Після сварки вони його забрали і він пішов на власне господарство. Потерпіла чіпляється до ОСОБА_11 і розповсюджує нісенітниці щодо її особистого життя, тому виникла сварка між батьком і нею.

Свідок ОСОБА_8 показала, що чула сварку на власному господарстві в смт. Віньківці 19.04.2017 року в обідню пору. Підійшла. Побачила ОСОБА_12 , і ОСОБА_4 , які стояли біля погреба на території її домоволодіння АДРЕСА_1 . В останнього з рук вона забрала сапку і той лівою рукою штовхнув сестру в область лівого плеча і від поштовху потерпіла відійшла назад. Вона не бачила, щоб обвинувачений наносив сестрі удари. Вона розборонила їх, після цього він пішов на власне господарство. Сестра їй повідомляла, що ОСОБА_4 бив її . Слідчому свідок давала показання, але він їх невірно записав, а вона розписалась.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 показали, що вони не були очевидцями події 19.04.2017 року, але потерпіла їм говорила, що її побив ОСОБА_4 , скаржилась на біль в грудях та голові.

Із аналізу показань всіх свідків слідує, що близько 12.00 год. 19.04.2017 року біля погреба на території домоволодіння АДРЕСА_2 відбулась сварка між обвинуваченим та потерпіло через те, що потерпіла розповсюджувала неперевірені відомості щодо особистого життя доньки обвинуваченого.

Жоден свідок не підтвердив те, що ОСОБА_15 наносив удари ОСОБА_12 , а подружжя ОСОБА_16 та обвинувачений стверджують, що він її не бив.

Із показань потерпілої, саме в зазначений день на подвір`ї її матері, де живе сестра біля 12.00 год. їй наніс 5 ударів в голову і 4 удари в груди кулаком ОСОБА_4 , крім цього в присутності сестри він її штовхнув в ліве плече лівою рукою і їй було боляче.

Згідно висновку судово-медичної експертизи ОСОБА_5 спричинені тілесні ушкодження у виді синця в ділянці лівої молочної залози розміром 3,5х3,5 см і спричинена закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку. Ці ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Під час слідчого експерименту потерпіла повідомила, що кулаком правої руки обвинувачений наніс їй декілька ударів в ліву частину обличчя та в ліву частину груді (а.п. 23-24). Про це вона сповістила також експерта (а.п. 97), наголошуючи, що отримувала удари кулаком по обличчі та в область лівої молочної залози, а всього 10 ударів отримала.

Допитаний в судовому засіданні експерт повідомив, що допускає нанесення ударів, при яких не пошкоджуються шкіряні покрови частин тіла потерпілої.

Аналізуючи у сукупності надані стороною приватного звинувачення докази, суд приходить до переконання, що обвинуваченням доведено те, що 19 квітня 2017 року близько 12.00 години, перебуваючи на господарстві ОСОБА_7 в АДРЕСА_2 на ґрунті довготривалих особистих неприязних відносин стався конфлікт між потерпілою та обвинуваченим через те, що остання негативно відзивалась щодо членів його сім`ї. Конфлікт був погашений втручанням свідка ОСОБА_8 , яка забрала в ОСОБА_4 сапку та втручанням подружжя ОСОБА_16 , які відвели обвинуваченого з місця події.

Ніхто із всіх очевидців конфлікту не вказує, що обвинувачений наносив удари потерпілій. Сестра обвинуваченої ОСОБА_8 повідомляє, що не бачила ударів, а свідки ОСОБА_16 стверджують, що удари не наносились обвинуваченим взагалі. За таких обставин обвинуваченням доведено, що ОСОБА_5 19.04.2017 року отримала тілесні ушкодження, але не доведено, що їх їй спричинив ОСОБА_4 , оскільки свідки обвинувачення цей факт заперечують.

Показання самої потерпілої в судовому процесі різняться з її показаннями під час проведення слідчого експерименту. В засіданні вона повідомляє, що її бив ОСОБА_4 в голову, наніс 5 ударів, а під час слідчого експерименту вказувала, що він її бив в ліву частину обличчя (а.п.24). Вона стверджує експерту про те, що їй нанесено близько 10 ударів, а обвинувачення висуває лише про нанесені 2 удари, один в голову і один в груди.

За відсутності прямих свідків події побиття та непослідовності показань самої потерпілої виникає сумнів в тому, що події 19.04.2017 року могли розвиватись по сценарію, на який вказує ОСОБА_5 .

Послідовні її показання лише в частині ударів в груди і наявність тілесних ушкоджень в області груді, але її показання щодо ударів спростовують три свідка обвинувачення і ніхто, крім потерпілої, не говорить про нанесення цих ударів ОСОБА_4 .

За відсутності доказів про нанесення їй ударів (навіть її сестра не свідчить про це) та за наявності показань двох свідків про те, що ОСОБА_15 їй удари не наносив, і при непослідовності показань самої потерпілої, у суду, за відсутності доказів, виникає сумнів в цьому. А відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 373 ч.3 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторона обвинувачення довела лише наявність тілесних ушкоджень у потерпілої, а причинний зв`язок між ними та діями обвинуваченого не доведено.

За недоведеністю об`єктивної сторони кримінального правопорушення, суд вважає відсутнім і склад злочину оговореного ч.1 ст.125 КК України в діях ОСОБА_4 .

Проте потерпілою доведено, що ОСОБА_4 спричинив їй побої і мордування за описаних обставин.

Нею доведено, що ОСОБА_4 19 квітня 2017 року близько 12.00 години зайшов на територію домоволодіння АДРЕСА_2 і на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин з потерпілою, з метою спричинення їй фізичного болю, під час суперечки лівою рукою приклавши значну фізичну силу, штовхнув ОСОБА_5 в ліве плече. Від поштовху вона відійшла назад, зазнавши фізичного болю в області плеча.

Те, що потерпіла скаржилась на болі підтверджено як показаннями свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , до яких вона звернулась безпосередньо після сварки з обвинуваченим, так і зверненням потерпілої за допомогою і обстеженням її судово-медичним експертом, якому вона повідомляла про больові симптоми на тілі. Про спричинену біль від поштовху вона повідомила і суду, а її сестра підтвердила подію поштовху 19 квітня 2017 року близько 12.00 години на території домоволодіння АДРЕСА_2 .

Інші допитані свідки повідомили про мотив та мету таких дій обвинуваченого. Сама ОСОБА_5 повідомила суду, що від цього поштовху їй було боляче.

За наявності показань одного прямого свідка, показань потерпілої та існуванні показань двох непрямих свідків конфлікту, беручи до уваги про доказанність самого конфлікту між вказаними особами, суд доходить переконання, що обвинувачений заподіяв потерпілій фізичний біль умисно під час описаного конфлікту 19.04.2017 року біля 12.00 год., тому дії його слід перекваліфікувати на ч. 1 ст. 126 КК України як вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю потерпілій і не спричинили тілесних ушкоджень. Така позиція ґрунтується на приписах ч.3 ст.337 КПК України яка дає можливість суду вийти за межі висунутого обвинувачення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення суд кваліфікує за ст. 126 ч.1 КК України, як умисні дії, що виразилися в умисному вчинені інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання не добуто. Він не погодився на застосування Закону України «Про амністію в 2016 році».

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його вік він особа похилого віку, відношення до вчиненого він не визнає вини, дані про його особу, він працює на власному господарстві, доглядає за дружиною інвалідом.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив умисний злочин і за наведених обставин вважає, що необхідним та достатнім для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів буде призначення покарання у виді штрафу.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлено. Речові докази відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 371 - 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят п`ять) грн.
За статтею 125 ч.1 КК України ОСОБА_4 виправдати за відсутністю в його діях складу цього кримінального правопорушення.
На вирок протягом тридцяти діб з дня його проголошенням може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Віньковецький районний суд Хмельницької області.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому
Суддя ОСОБА_1