В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.03.2018 року Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілої особи ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тростянець кримінальне провадження №0000037 від 27.01.2018 з обвинувальним актом та угодою про примирення відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Красний Колядин Талалаєвського району Чернігівської області, із вищою освітою, фізична особа-підприємець, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимий,

у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
26.01.2018 року близько 11 години ОСОБА_4 , діючи з корисливою метою, маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме двома бетонними плитами довжиною 12 м кожна, які перебувають на балансі Полянського навчально-виховного комплексу відділу освіти Тростянецької РДА та на які не мав жодного права власності чи користування, шляхом укладення формальних домовленостей заздалегідь забезпечивши себе необхідною вантажопідйомною та транспортною технікою, водії якої не перебували з ним у злочинній змові, прибув на неохоронену і неогороджену ділянку сільської місцевості в АДРЕСА_2 , де поруч з незавершеним будівництвом сільського будинку культури зберігалися вказані будівельні матеріали. Скориставшись вільним доступом, відсутністю будь-якої охорони та огородженої території, а також використовуючи документи на право володіння будівельними матеріалами незавершеного будівництва, яке не має жодного відношення до будівельних матеріалів бетонних плит довжиною 12 м, які належать Полянському НВК відділу освіти Тростянецької РДА, крім того, попередньо завіривши водіїв вантажної техніки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що має право на вказані плити, таким чином ввівши їх в оману і свідомо використовуючи їхні послуги як третіх осіб, які вважали свої дії правомірними і не усвідомлювали про те, що відбувається викрадення чужого майна, тобто прикриваючись уявним правом на чуже майно, на яке не мав права, тобто діючи таємно по відношенню до цих та інших можливих осіб, з використанням автокрана на базі автомобіля КАМАЗ, д.н.з НОМЕР_1 , завантажив дві залізобетонні плити до вантажного сідлового тягача DAF 95.400АТІ, д.н.з. НОМЕР_2 , з напівпричепом МАЗ 9397, д.н.з. НОМЕР_3 , та таким способом заволодівши ними і маючи змогу розпоряджатися викраденим, вивіз будівельні матеріали з території їх попереднього місця зберігання. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна двох залізобетонних плит дахового перекриття, які перебувають на балансі Полянського НВК відділу освіти Тростянецької РДА вартістю, відповідно до висновку судової економічної експертизи №19/1199-5/11е від 26.02.2018 на суму 1919,62 грн. та відповідно завдав власнику майна матеріальних збитків.
Таким чином, дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Під час досудового розслідування між сторонами кримінального провадження підозрюваним ОСОБА_4 та представником потерпілої сторони ОСОБА_5 досягнуто та підписано угоду від 05.03.2018 про примирення, за змістом якої сторони погодились щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст.185 КК України, ОСОБА_4 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; вибачитися перед представником потерпілої сторони ОСОБА_5 за завдану ним матеріальну та моральну шкоду безпосередньо під час підписання зазначеної угоди; протягом березня-квітня місяця 2018 року, після сходження снігу внаслідок чого настануть сприятливі погодні умови, здійснити транспортування двох бетонних плит з місця їх зберігання (ТОВ Тростянецьке АТП 15-946) до ділянки місцевості поблизу недобудованої будівлі сільського клубу за адресою: АДРЕСА_2 , звідки вони були викрадені.
Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Відповідно до положень вказаної угоди представник потерпілої особи цивільного позову не заявляє.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання. Своїми підписами обвинувачений та представник потерпілої особи підтвердили обізнаність з умовами угоди та наслідками її укладення.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав в повному обсязі, фактичні обставини, викладені у обвинувальному акті не оспорював, просив затвердити угоду, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена ним добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок. Щиро розкаявся у вчиненому, просив вибачення у потерпілої особи.
Представник потерпілої сторони ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про примирення, зазначивши, що претензій майнового та морального характеру до обвинуваченого не має, в умовах угоди передбачений порядок відшкодування збитків, наслідки укладення та невиконання угоди розуміє, угода укладена нею добровільно, без будь-якого тиску, впливу, погроз щодо нього або обіцянок.
Прокурор підтримав позицію обвинуваченого та потерпілої сторони щодо затвердження угоди про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 злочину суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч.1 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п.п.1-4 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також судом з`ясовано, що потерпіла особа розуміє наслідки затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України.
Суд переконався, що умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При призначенні виду та міри покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який згідно ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який в силу ст.89 КК України не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, здійснює підприємницьку діяльність, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.
До пом`якшуючих покарання обставин, суд, згідно ст. 66 КК України, відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.
Зважаючи на вказане, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання, яке буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого і особі винного, а саме - в межах санкції ч.1 ст.185 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Також суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави судові витрати за проведення судової економічної експертизи в сумі 3432,00 грн.
Цивільний позов не пред`являвся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і суд не вбачає підстав для їх застосування.
Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України, накладений арешт на майно - скасувати.
Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про примирення від 05 березня 2018 у кримінальному провадженні, внесеному 27 січня 2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000037, укладену між представником потерпілої сторони ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Штраф має бути сплачений ОСОБА_4 у місячний строк після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувати.
Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 01.02.2018 року.
Речові докази після набрання вироком законної сили :
-вантажний сідловий тягач «DAF» моделі «95.400АТІ» д.н.з. НОМЕР_2 , напівпричіп «МАЗ» моделі «9397» д.н.з. НОМЕР_3 повернути володільцю ТОВ «ВБК» Спецресцурси»;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу сідлового тягача «DAF» моделі «95.400АТІ», серії НОМЕР_4 виданого 17.05.2006 року Іллічевським МРЕВ, свідоцтво про реєстрацію напівпричепа «МАЗ» моделі « 9397», д.н.з. НОМЕР_3 серії НОМЕР_5 , виданого 02.06.2016 Центром 5946 вважати повернутим володільцю ОСОБА_8 ;
-дві залізобетонні плити розміром 2,96х12 м, що зберігаються на території ТОВ Тростянецьке АТП 15-946 повернути власнику Полянському навчально-виховному комплексу відділу освіти Тростянецької РДА у порядку та у спосіб, визначений сторонами угоди про примирення від 05.03.2018 між підозрюваним та потерпілою особою.
Стягнути із ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової економічної експертизи у розмірі 3432,00 грн. (три тисячі чотириста тридцять дві грн. 00 коп.).
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обвинуваченим, потерпілою особою, прокурором вирок може бути оскаржений виключно з підстав, зазначених в ч.3 ст.394 КПК України.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1