№ 1-кп/756/883/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за № 0007060 від 28.07.2017 року за обвинувальним актом стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Іванків Іванківського району Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), раніше не судимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
27.07.2017 року близько 16 години 00 хвилин у ОСОБА_3 яка перебувала у торгівельному залі магазину „Остін, що знаходиться у ТРЦ «Караван» за адресою: м. Київ, вул. Лугова, 12, виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ОСТІН».

Реалізуючи вказаний умисел, в той же час, того ж дня, перебуваючи в приміщенні магазину «Остін» за вищезазначеною адресою, ОСОБА_3 взяла з торгівельних стелажів жіночу блузу білого кольору, артикул LS2R4200XS, вартістю 540 грн. 83 коп. (без урахування ПДВ), та трикотажну жіночу блузу-поло перлинно-білого кольору, артикул LT4Q8501XS, вартістю 249 грн. 17 коп. (без урахування ПДВ), та направилась до примірочної кімнати.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , знаходячись у примірочній кімнаті вказаного магазину, діючи таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, поклала вказаний товар, належний ТОВ «ОСТІН», до власної сумки, яка на той час була при ній, після чого направилася до виходу з магазину «Остін».

Виконавши усі дії, які ОСОБА_3 вважала необхідними для таємного викрадення чужого майна, остання, маючи при собі в сумці вказаний неоплачений товар, належний TOB «ОСТІН», пройшла повз лінію кас магазину «Остін», не розрахувавшись за вказаний товар, та направилась до виходу з нього, однак свій злочинний умисел до кінця не довела з причин, що не залежали від її волі, так як спрацювала сигнальна рамка лінії контролю, яка розташована на виході із вищезазначеного магазину, та ОСОБА_3 була зупинена працівником магазину «Остін».

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_3 могла спричинити матеріальну шкоду ТОВ «ОСТІН» на загальну суму 790 грн. 00 коп. (без урахування ПДВ).

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), виконавши всі дії, які вона вважала необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, тобто вона вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

30 серпня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_3 , з одного боку, та представником потерпілого ОСОБА_5 , з другого боку, на стадії досудового розслідування було укладено угоду про примирення, відповідно до вимог ст. 471 КПК України. Вказану угоду про примирення було направлено до суду разом з обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні, сторони кримінального провадження та представник потерпілого просять затвердити угоду про примирення та ухвалити вирок на підставі вказаної угоди.

Обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що вона згодна з умовами угоди, яка була укладена за ініціативою представника потерпілого, що їй відомі наслідки укладення угоди, що вона беззастережно визнає себе винуватою у скоєнні інкримінованого їй злочину, згодна і в змозі виконати визначене в угоді кримінальне покарання.

Розглядаючи питання щодо можливості затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинуваченого.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, а саме: закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

Згідно угоди про примирення сторони угоди дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченої за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України.

Крім того, сторони угоди дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, щодо беззастережного визнання обвинуваченою своєї винуватості у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, визначено покарання, яке повинна понести обвинувачена. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання за вчинений злочин у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що умови угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної між обвинуваченою ОСОБА_3 , з одного боку та представником потерпілого ОСОБА_5 , з другого боку, та про можливість ухвалення вироку на підставі вказаної угоди.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 30 серпня 2017 року між обвинуваченою ОСОБА_3 , з одного боку, та представником потерпілого ТОВ «ОСТІН» ОСОБА_5 , з іншого боку.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1