Справа № 2022/1-121/11
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про направлення кримінальної справи

на додаткове розслідування

26.12.2012 рокусмт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Вовк Л.В.

з участю секретаря Яхно Т.І.,.

прокурора Лисенка В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючого, раніше судимого 10.02.2010 року Богодухівським районним судом Харківської області по ст.309 ч.1 КК України до3 років обмеження волі, згідно ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4,

у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, органами досудового слідства звинувачується у тому , що він в серпні 2010 року в смт.Гути Богодухівського району Харківської області , незаконно придбав та зберігав особливо небезпечний наркотичний засіб (марихуану висушену) в своєму домоволодінні. Після чого , 22 лютого 2011 року , близько 13 години , знаходячись в смт.Краснокутську Краснокутського району Харківської області, ОСОБА_1 незаконно збув наркотичний засіб марихуану висушену в кількості 13,1225 гр. ОСОБА_2 , за що отримав гроші в сумі 200 грн.. Після чого був затриманий працівниками міліції .

В ході судового слідства підсудний ОСОБА_1 пояснив , що злочин він не скоював, наркотичні засоби він не збував , а знаходячись в смт.Гути до нього підійшов працівник міліції ОСОБА_3 та повідомив , що необхідно поїхати разом з ним в смт.Краснокутськ. Приїхавши в селище , він наказав , щоб ОСОБА_1 , чекав у кафе працівника міліції ОСОБА_4 для розмови. Перебуваючи в кафе , до нього підійшов ОСОБА_2, з яким вони познайомилися та почали розпивати спиртні напої . ОСОБА_2 передав йому кошти в сумі 200 грн. і попрохав , щоб він придбав спиртне. В цей час до кафе зайшли працівники міліції та вилучили в нього вказані гроші та затримали його , повідомивши , що він затриманий за збут наркотиків. .

Допитаний по справі свідок ОСОБА_2 пояснив , що дійсно він в лютому 2011 року був запрошений працівниками міліції для оперативної закупівлі наркотичних засобів. Від працівників міліції він отримав гроші в сумі 200 грн., які були оброблені люмінісцентною фарбою .Дійсно він зайшов до кафе та познайомившись з ОСОБА_1, передав йому гроші для придбання алкогольних напоїв. Наркотичних засобів ОСОБА_1 при собі не мав , наркотики не збував. Крім того, свідок пояснив , що добре знає понятих , які приймали участь під час оперативної закупівлі від 22.02.2011 року та під час огляду покупця від 22.02.2011 року серед яких був ОСОБА_5 та ще один громадянин , а ОСОБА_6 та ОСОБА_7 участі як поняті під час огляду покупця та під час оперативної закупівлі не приймали . Він знайомий з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та під час оперативної закупівлі вказані особи присутні не були .

Допитані по справі свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 надавали у судовому засіданні не точні показання , які не узгоджують з матеріалами кримінальної справи , про деталі закупки наркотичного засобу пояснити нічого не змогли, факту продажу саме ОСОБА_1 ОСОБА_2 наркотичного засобу не підтвердили.

Свідок ОСОБА_6 пояснив , що не був присутній під час огляду покупця в Краснокутському РВ ГУМВС України в Харківській області , хоча згідно протоколу огляду покупця від 22.02.2011 року в приміщенні Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області, в присутності вказаного свідка ,оглядався ОСОБА_2 та йому були вручені гроші для оперативної закупівлі. Крім того , свідок пояснив , що йому працівники міліції перед судовим засіданням надали прочитати протокол і розяснили, які показання необхідно надавати суду.

Як пояснив у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , що в його присутності огляд місці пригоди не проводився по вказаній справі , хоча відповідно до протоколу огляду місця пригоди від 22.02.2012 року понятим вказаний ОСОБА_7. Крім того , свідок пояснив, що не ОСОБА_2 , а інший громадянин, видавав працівникам міліції наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_8 пояснив у судовому засіданні , що в його присутності слідчі дії не проводилися, під час проведення відтворення обстановки та обставин події від 23.02.2011 року він присутній не був, протокол не підписував.

Показання свідка ОСОБА_3 про те, що він не розшукав в смт.Гути ОСОБА_1 в лютому 2011 року спростовуються показаннями свідка ОСОБА_9 та підтверджують показання підсудного про те, що його дійсно до смт.Краснокутська 22 лютого 2011 року привіз вказаний працівник міліції.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , що дійсно в лютому 2011 року до магазину в смт.Гути, де вона працює продавцем, заходив працівник міліції ОСОБА_3 та запитав в неї , де можна знайти ОСОБА_1 .

Як передбачає ст. 190 КПК України з метою виявлення слідів злочину та інших речових доказів , зясування обстановки злочину , а також інших обставин , які мають значення по справі , слідчий проводить огляд місцевості, приміщення , предметів та документів. Про результати огляду слідчий складає протокол.

Однак , протокол огляду місця пригоди від 22.02.2011 року, складений о/у БНОН Краснокутського РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4, чим порушено вимоги ст.190 КПК України . Доручення для проведення вказаної слідчої дії слідчий не надавав, доручення в матеріалах справи відсутні.

Допитана по справі свідок ОСОБА_10 пояснила, що 22 лютого 2011 року вона бачила в кафе ОСОБА_1, до якого приєднався ОСОБА_2 ОСОБА_11 бачила як до кафе зайшли працівники та затримали ОСОБА_1 .Як пояснили працівники міліції, він затриманий за збут наркотиків , однак самого збуту наркотичних засобів ОСОБА_2 вона не бачила.

Крім того , судом в порядку ст.315 КПК України органам досудового слідства надавалося судове доручення про встановлення осіб , які приймали участь в якості понятих при оперативній закупці наркотичного засобу.

Станом на 26.12.2012 року вказане судове доручення не виконано.

Згідно п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя, визнати особу винною у вчинені злочину можливо тільки за умови доведеності її вини. При цьому необхідно мати на увазі, що в силу ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях...

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 01.11.1996 року "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" - суди при розгляді кримінальних справ мають суворо додержуватись закріпленого у ч. 1 ст. 62 Конституції принципу презумпції невинуватості , згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь підсудного .

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією з прав людини, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо.

Верховна Рада України законодавчо визначила повноваження органів дізнання і слідства щодо одержання фактичних даних, що можуть бути визнані доказами і які суд оцінює на предмет законності (допустимості), а також компетенцію органів прокуратури, які здійснюють нагляд за додержанням законів органами, що проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

Збирання, перевірка та оцінка доказів можливі лише в порядку, передбаченому законом. Відповідно до статті 65 КПК доказами в кримінальній справі є фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган дізнання, слідчий і суд встановлюють наявність або відсутність суспільно небезпечного діяння, винність особи, яка вчинила це діяння, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина перша); ці дані встановлюються показаннями свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, висновком експерта, речовими доказами, протоколами слідчих і судових дій, протоколами з відповідними додатками, складеними уповноваженими органами за результатами оперативно-розшукових заходів, та іншими документами (частина друга). Перелік субєктів, які можуть подавати докази, визначено у статті 66 КПК.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Конституційний Суд України дійшов висновку і вирішив, що положення статті 62 Конституції обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом слід розуміти так, що обвинувачення у вчиненні злочину не може ґрунтуватися на фактичних даних, одержаних у результаті оперативно-розшукової діяльності уповноваженою на те особою без дотримання конституційних положень або з порушенням порядку, встановленого законом, а також одержаних шляхом вчинення цілеспрямованих дій щодо їх збирання і фіксації із застосуванням заходів, передбачених Законом України Про оперативно-розшукову діяльність, особою, не уповноваженою на здійснення такої діяльності.

Відповідно до положень ч.1 ст.281 КПК України повернення справи на додаткове розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута у судовому засіданні.

Враховуючи , що без виконання вказівок суду, викладених в постанові суду від 6.12.2012 року , розглянути справу не можливо , а орган досудового слідства не виконує судове доручення Краснокутського районного суду Харківської області , крім того неправильність досудового слідства не може бути усунута у судовому засіданні, тому справа підлягає направленню прокурору Краснокутського району для організації додаткового досудового слідства.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.281 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, в скоєнні злочину , перебаченого ч.2 ст.307 КК України ,направити прокурору Краснокутського району Харківської області для організації додаткового досудового слідства.

В ході додаткового досудового слідства органу досудового слідства необхідно усунути вказані судом недоліки і на підставі отриманих даних , вирішити питання про подальший рух справи.

Постанова суду може бути оскаржена на протязі 7 діб шляхом подачі скарги до апеляційного суду Харківської області через Краснокутський районний суд.

СуддяОСОБА_11