Справа № 496/940/18
Провадження № 1-кс/496/413/18
У Х В А Л А

30 березня 2018 року Біляївський районний суд Одеської області

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біляївка клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП України в Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.121 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у тимчасовому володінні ОСОБА_5 .

При цьому посилається на те, що 13.03.2018 о 01 годині 40 хвилин до ЧЧ Усатівського ВП Біляївського ВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає: АДРЕСА_1 біля домоволодіння заявника на вулиці лежить невідомий чоловік, який потребує медичної допомоги. По прибуттю працівниками поліції було з слів потерпілого з`ясовано що він є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 який мешкає АДРЕСА_2 , який повідомив що його побив невідомий, який може пересуватися на автомобілі марки «Део», більшої інформації потерпілий не надав. При госпіталізації потерпілого 701 бригадою швидкої допомоги, до МКЛ-11 м. Одеси з діагнозом: перелом основи черепу, перелам ребер, загальне переохолодження, біля 02 години 45 хвилин потерпілий від отриманих травм загинув у кареті швидкої допомоги. 13.03.2018 відомості щодо кримінального правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000195, за ч.2 ст. 121 КК України. В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 12.03.2018 року, в темний час доби, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись біля території домоволодіння АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_7 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, діючи навмисно, повалив ОСОБА_7 на землю, після чого наніс йому не менше двох ударів кулаком правої руки в область обличчя та тулуба. Згідно лікарського свідоцтва про смерть, від 14.03.2018 року, смерть ОСОБА_7 наступила в результаті травматичного шоку, множинного перелому ребер. 14.03.2018 о 19 годині 00 хвилин, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 27.03.2018 року в ході проведення огляду було вилучено автомобіль «Daewoo» моделі «Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання, просив застосувати заборону розпорядження та користування автомобілем з метою збереження можливих слідів кримінального правопорушення. Тимчасовий володілець автомобіля та його представник проти задоволення клопотання заперечували, пояснивши, що всі слідчі дії зі вказаним автомобілем проведено; він знаходиться у фактичному володінні декількох співробітників підприємства, на якому працює ОСОБА_5 , його арешт спричиняє збитки підприємству.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Вислухавши думку прокурора, володільця майна, його представника, а також дослідивши додані до клопотання документи, суд вважає, що вилучений автомобіль відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, є речовим доказом в справі, а тому є підстави для задоволення клопотання в частині арешту. В той же час, згідно ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Враховуючи той факт, що автомобіль вже оглянуто, можливі сліди кримінального правопорушення зафіксовано, необхідні для проведення експертиз зразки вилучено, суд не вважає за доцільне застосування заборони розпорядження та користування автомобілем.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Біляївського ВП ГУНП України в Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль марки «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , який перебуває у тимчасовому володінні ОСОБА_5 .

В частині вимог про застосування заборони користування та розпорядження транспортним засобом - відмовити.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1