Провадження 1-кп/760/391/18
Справа № 760/655/17

У Х В А Л А
Іменем України
15 березня 2018 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 ОСОБА_5
обвинувачених ОСОБА_6 ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судом присяжних питання щодо доцільності продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187, ч. 2 п. 6 ст. 115 КК України, продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою суду від 19.01.2018 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 19.03.2018 року включно, обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у виді домашнього арешту строком до 19.03.2018 року включно.
Суд, розглядаючи питання щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою виходить з такого.
Згідно вимог ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор в судовому засіданні зазначив, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України на даний час існують. ОСОБА_7 обвинувачується у вчинені тяжкого та особливо тяжкого злочину, усвідомлюючи тяжкість покарання, може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чинити тиск на не допитаних в судовому засіданні свідків, а тому просив продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 на строк 60 днів.
Захисник ОСОБА_5 вважав недоцільним продовження тримання під вартою ОСОБА_7 оскільки, перелічені прокурором ризики доказами не підтверджені, у ОСОБА_7 є сім`я, місце роботи, тому просив змінити запобіжний захід на непов`язаний з триманням під вартою у виді домашнього арешту.
Обвинувачений ОСОБА_7 також просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки вважає, що його безпідставно тримають під вартою.
Прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту цілодобово відносно обвинуваченого ОСОБА_6 оскільки, ризики, передбачені ст. 177 КПК України не відпали, він обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, то може переховуватися від суду, чинити тиск на недопитаних в судовому засіданні свідків.
Захисник ОСОБА_4 вказав на те, що ОСОБА_6 не порушує свої процесуальні обов`язки, у нього є діти на утримання яких він повинен сплачувати аліменти, тому просив змінити цілодобовий домашній арешт на перебування під домашнім арештом у певний час доби, для того, щоб ОСОБА_6 мав можливість працювати і надавати допомогу дітям..
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника і доповнив, що на даний час у нього утворилася заборгованість по аліментам і просив надати йому можливість працювати.
Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступного.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого і особливо тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому загрожує покарання від 10 до 15 років, або довічне позбавлення волі, усвідомлюючи тяжкість покарання,він може переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, під час досудового розслідування відносно нього обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту, який пізніше було змінено на запобіжний захід у виді тримання під вартою. На даний час судовий розгляд триває, докази не досліджувались, свідки по кримінальному провадженню не допитані, тому існує ризик незаконного впливу на них. Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 ..
За таких обставин суд вважає доцільним продовжити тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів, що не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.
При визначенні питання продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує тяжкість та обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого він обвинувачується, тяжкість покарання, яке може бути призначено у разі доведення його винуватості у вчиненні злочину, а тому суд, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, підстави, за яких йому було змінено запобіжний захід, що він не порушує обов`язки, покладені судом, тому вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
На підставі викладеного, керуючись ст. 177,178,181,183,194, 196,331 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів, тобто до 13.05.2018 року включно.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою постійного місця проживання: АДРЕСА_1 з покладанням обов`язків строком на 60 днів тобто до 13.05.2018 року включно, а саме:
прибувати до суду за кожним викликом, заборонити залишати місце постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово, повідомляти суд про зміну місця проживання, утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, носити електронний засіб контролю.
Згідно ст. 181 ч. 3 КПК України ухвалу про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити начальнику Київського слідчого ізолятора Управління державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий: ОСОБА_1