Справа № 199/6138/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.09.2017 року місто Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
07.09.2017 до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська в порядку п.3) ч.2 ст.283 КПК України надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, якому обрано Ленінським районним судом м.Дніпропетровська запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
22.09.2017 потерпіла ОСОБА_5 звернулася до суду з письмовим клопотанням про повернення обвинувального акту прокурора та скаргою в порядку ч.2 ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого та прокурора.
Скаргу обґрунтовує тим, що «під час провадження досудового розслідування по даному кримінальному провадженню слідчим та прокурором по справі було навмисно або через некомпетентність проявлено бездіяльність, яка грубо порушує її права, як потерпілої особи, оскільки згідно її заяви про злочин було зазначено перелік майна, викраденого з помешкання невідомими особами, зокрема: гроші 3000 гривень; ноутбук; фотоапарат; планшет; косметичні вироби приблизно 1000 штук. В подальшому надала всі належні документи, що ідентифікують майно. Зокрема надала повний перелік викраденої косметичної продукції найменування, кількість, зображення зовнішнього вигляду. Незважаючи на все це слідчим було складено обвинувальний акт, в якому обвинуваченому інкримінується викрадення лише фотоапарату та ноутбуку. Разом з тим інше майно, яке становить більшу частину спричиненої шкоди, слідчим навмисно або через некомпетентність не внесено в перелік викраденого майна. При цьому в матеріалах кримінального провадження відсутні процесуальні документи щодо виділення в окреме провадження матеріалів по викраденню іншої частини майна, або закриття провадження в цій частині». Така бездіяльність слідчого грубо порушує її права, як потерпілої, фактично позбавляє її права на відшкодування в повному обсязі завданої їй шкоди, оскільки суд не має права виходити за межі пред`явленого обвинувачення. Незважаючи на явне порушення закону та бездіяльність слідчого прокурор всупереч ст.291 КПК України не виправив недоліки обвинувачення та затвердив обвинувальний акт, складений слідчим». Просить суд скаргу задовольнити та визнати незаконною бездіяльність слідчого та прокурора в кримінальному провадженні щодо невнесення до обвинувального акту повного переліку викраденого майна, згідно заяви про злочин. Розгляд скарги проводити без її участі.
Клопотання про повернення обвинувального акту прокурору обґрунтовує такими самими доводами, викладеними у скарзі, а також, що «обвинувальний акт є таким що містить протиріччя. Зокрема в обвинувальному акті не зазначено вартість кожного конкретного викраденого майна (предмету), а зазначено лише сукупну вартість викраденого по кожному епізоду. Неконкретність обвинувачення не може бути усунена під час судового розгляду, оскільки суд не має права виходити за межі пред`явленого обвинувачення».
Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, вважає, що клопотання потерпілої ОСОБА_5 про повернення обвинувального акту прокурору підлягає задоволення з наступних підстав.
Так, у відповідності до вимог п. 3) ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України.
Згідно ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:
п.5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Ці вимогу слідчим та прокурором, передбачені ст.291 КПК України, не виконані.
Крім того обвинуваченому ОСОБА_4 було вручено обвинувальний акт відповідно до розписки, яка не містить відомості про дату вручення обвинуваченому розписки та яка саме посадова особа здійснила цю вимогу, передбачену КПК України, оскільки відсутні підпис слідчого.
Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Суд також погоджується з потерпілою ОСОБА_5 , що під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню слідчим та прокурором по справі було грубо порушені її права, як потерпілої, оскільки згідно її заяви про злочин було зазначено перелік майна, викраденого з помешкання невідомими особами, зокрема: гроші 3000 гривень; ноутбук; фотоапарат; планшет, косметичні вироби приблизно 1000 штук та яка в подальшому надала всі належні документи, що ідентифікують майно. Зокрема надала повний перелік викраденої косметичної продукції найменування, кількість, зображення зовнішнього вигляду.
Незважаючи на все це слідчим було складено обвинувальний акт, в якому обвинуваченому інкримінується викрадення лише фотоапарату та ноутбуку. Разом з тим інше майно, яке становить більшу частину спричиненої шкоди, слідчим не внесено в перелік викраденого майна. В реєстрі до обвинувального акту відсутні відомості про процесуальні рішення з приводу цього, що грубо порушує права ОСОБА_5 , як потерпілої, фактично позбавляє її права на відшкодування в повному обсязі завданої їй шкоди, оскільки суд не має права виходити за межі пред`явленого обвинувачення.
Крім того, у кримінальному провадженні, підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат (ст.91 КПК України). Обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, - на потерпілого (ч.1 ст.92 КПК України).
Згідно п.7) ч.2 ст.291 КПК України розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинен бути зазначений в обвинувальному акті.
Відповідно до п.6) ч.2 ст.242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Злочин, передбачений ст.185 КК України, є злочином з матеріальним складом, тому для визначення наявності його ознак в діях особи необхідно встановити вартість викраденого майна, яка безпосередньо пов`язана із настанням відповідної шкоди, яка, в свою чергу, визначається із врахуванням матеріального становища потерпілого та спричинених йому збитків.
Але слідчий в обвинувальному акті не тільки не зазначив вартість кожного конкретного викраденого майна (предмету), зазначив лише сукупну вартість викраденого по кожному епізоду, а і не вирішив під час досудового розслідування питання щодо заяви потерпілої про інше викрадене майно та з цього приводу не звернувся до експерта для проведення експертизи щодо визначення розміру матеріальних збитків, заподіяної кримінальним правопорушенням.
Крім того, суд вважає, що скарга потерпілої ОСОБА_5 в частині визнання незаконною бездіяльність слідчого АНД ВП ДВП ГУНП ОСОБА_6 та прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області ОСОБА_3 в кримінальному провадженні задоволенню не підлягає, як така, яка не відповідає вимогам, передбаченим ч.3 ст.303 КПК України, та за відсутністю правових підстав для задоволення, відповідно до п.5, 6 ч.1 ст.303 КПК України.
Керуючись ст.ст.110,291,303,314-317,369,371,372 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання потерпілої ОСОБА_5 задовольнити.
У задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_5 в порядку ч.2 ст.303 КПК України на бездіяльність слідчого та прокурора відмовити.
У відповідності з ч.4 ст.314 КПК України ухвала про повернення обвинувального акта може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Головуючий: суддя: ОСОБА_1