г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/3664/17
Номер провадження 1-кп/213/101/18
В И Р О К
Іменем України
19 квітня 2018 року, Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000899 від 13.07.2017 року, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого:

- 11.04.1994 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 140 ч.3, 81 ч.3, 42 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; звільненого 19.04.1997 умовно - достроково на невідбутий термін 5 місяців 23 дня;

- 22.02.2001 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст. 140 ч.2, 140 ч.3, 81 ч.3, 17 ч.1, 40 ч.2, 42 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки; звільненого 06.11.2004 по відбуттю строку покарання;

- 06.08.2007 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком 5 років; звільненого 10.12.2010 умовно-достроково на невідбутий термін 1 рік 5 місяців 29 днів;

- 12.12.2012 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.ст.186 ч.2, 185 ч.3, 185 ч.2, 190 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 21.03.2013 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.2, 70 ч.4 КК України до позбавлення волі строком 4 роки 8 місяців, звільненого 07.05.2016 умовно достроково на невідбутий термін 9 місяців 20 днів;

- 21.08.2017 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, 70 ч.1 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки;

- 18.10.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.309 ч.2, 70 ч.ч.1,4 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 29.11.2017 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.70 ч.ч.1,4 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

останнє відоме місце проживання без реєстрації якого - АДРЕСА_1 , на даний час перебуває в Державній установі «Криворізька установа виконання покарань (№3)» (адреса: м. Кривий Ріг, вул. Світла, 2),

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження -

сторони обвинувачення:
прокурора Криворізької місцевої

прокуратури № 1 - ОСОБА_4 ,

сторони захисту:
обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став і знову, повторно вчинив умисні корисливі злочини.

Так, ОСОБА_3 13.06.2017 року приблизно о 21 годині 00 хвилин проходив по пр. Седнєва в Інгулецькому районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, і перебуваючи біля будинку №19, зазначеного проспекту, де знаходився велосипеду фірми «Мустанг», сіро-синього кольору, обпертий на лавку, в нього раптово виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який він в зазначений час, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, скориставшись відсутністю власника, усвідомлюючи протиправність своїх дій дієчи таємно, умисно, повторно, незаконно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення та подальшого звернення чужого майна на свою користь, всупереч інтересам власника, отримавши вільний доступ до вказаного майна викрав велосипеду фірми «Мустанг», сіро-синього кольору, вартість якого згідно висновку товарознавчої експертизи №4061 від 14.12.2017 року становить 2100 гривень 00 копійок, що належить ОСОБА_6 , після чого, утримуючи викрадене майно, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 2100 гривень 00 копійок.

Крім цього, ОСОБА_3 12.07.2017 року приблизно о 23 годині 00 хвилин знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де помітив сидячу на лавці, навпроти п`ятого під`їзду зазначеного будинку, раніше не знайому йому ОСОБА_7 , котра, сидячи спиною до ОСОБА_3 , розмовляла по телефону, який тримала в правій руці. Після чого, у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна. В подальшому, в зазначений час, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, переслідуючи корисливу мету діючи відкрито, незаконно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам власника, вирвавши з руки ОСОБА_7 мобільний телефон фірми «Huawei», модель «Y5II», «Сun-U29», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4061 від 14.12.2017 року становить 2541,51 гривень, котрий був в чохлі книга з шкірозамінника чорного кольору до мобільного телефону фірми «Huawei», модель «Y5II», «Сun-U29», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4061 від 14.12.2017 року становить 168,40 гривень, в якому знаходилася карти пам`яті «Micro SD» до мобільного телефону, об`ємом 4gb, вартість якої, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №4061 від 14.12.2017 року становить 70,00 гривень. Після цього, ОСОБА_3 , ігноруючи законні вимоги потерпілої повернути викрадене майно, та припинити свої протиправні дії, утримуючи викрадене, з місця вчинення злочину втік, заподіявши тим самим ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 2779,91 гривні.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив всі обставини вчинення кримінальних правопорушень за кожним із епізодів вчинення злочинів, які викладені в обвинувальних актах, вину визнав у повному обсязі, просив кримінальне провадження слухати в скороченому порядку, без виклику свідків та дослідження доказів. У вчиненому щиро кається, просить суд суворо його не карати.

Потерпілі в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно, у встановленому законом порядку. Потерпіла ОСОБА_7 надала письмову заяву, про розгляд справи за її відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, покарання просить призначити на розсуд суду (а.с.23). Потерпілий ОСОБА_6 в ході телефонної розмови, згідно доповідної секретаря судового засідання, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, просить кримінальну справу розглядати без його участі, по призначенню покарання покладається на розсуд суду /а.с.60/.

Обвинувачений ОСОБА_3 визнається судом винним за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.186 КК України за ознаками:

- ч.2 ст.185 КК України - таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно,

- ч.2 ст.186 КК України - відкритого викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно,

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується матеріалами кримінального провадження, однак за згодою всіх учасників судового провадження, в силу ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом достовірно з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Крім того, судом роз`яснено, що у такому випадку сторони кримінального провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які, відповідно до ч.4 ст.12 КК України, є злочинами середньої тяжкості (ч.2 ст.185) та тяжким (ч.2 ст.186), особу винного, який є не одруженим, на час вчинення кримінальних правопорушень офіційно не працював, за місцем проживання характеризується посередньо скарг не надходило (т.2 а.с.60), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебував і не перебуває (т.2 а.с.58,59), раніше неодноразово судимий, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості (т.2 а.с.56-57). При цьому, суд, при призначенні покарання ОСОБА_3 , враховує, що кримінальні правопорушення, за які він притягується до кримінальної відповідальності за цим вироком, були за часом вчинені до постановлення вироку Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу. Також суд враховує, що ОСОБА_3 вину визнав повністю, у вчиненому розкаюється.

Обставина, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно вимог ст. 66 КК України - щире каяття.

Обставини, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлені.

Враховуючи вищевикладене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає, що покарання йому повинно бути призначене у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.70 КК України. Підстав для застосування статті 69 КК України судом не знайдено.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі,

- за ч.2 ст.186 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, по сукупності злочинів, остаточно, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_3 призначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Інгулецького районного суду від 29.11.2017 року, призначивши до відбування покарання 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 19 квітня 2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання час, проведений ним під вартою, починаючи з 30 серпня 2017 року.

Речові докази:

- мобільний телефон фірми «Huawei», модель «Y5II», «Сun-U29», чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 та переданий їй на відповідальне зберігання (т.2 а.с. 17,18) залишити ОСОБА_7 ;

- велосипед «Мустанг» сіро-синього кольору, який належить ОСОБА_6 та переданий йому на відповідальне зберігання (т.2 а.с.44,45) залишити ОСОБА_6 .

Матеріали кримінального провадження №0000899 залишити при обвинувальних актах з подальшим зберіганням в справі №213/3664/17 (пр.1-кп/213/101/18).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Крім того засудженому роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1 .