Провадження № 1-КП-200-733-16
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Бабушкінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Виноград, Гвоздецького району, Івано-Франківської області, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, є пенсіонером, одружений, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, (зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001125 від 30.11.2016),-

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2016 року, приблизно о 17 год. 40 хв., ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ 110217», д/н НОМЕР_1 , рухався по пр-ту Богдана Хмельницького з боку вул.Кротова в напрямку вул.Олександра Гальченко в м.Дніпро.

Під час руху ОСОБА_6 порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_4 , який перетинав проїзну частину з ліва на право по ходу його руху, і якого він об`єктивно спроможній був виявити, не прийняв заходів до своєчасного зменшення швидкості руху, аж до зупинки транспортного засобу в результаті чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: саден в лобній області праворуч та в лобно-скронево-тім`яній області ліворуч; забійно-рваної рани по зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині; садна лівого колінного суглобу; закритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, закритого уламкового перелому правої малогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням уламків, саден правої гомілки, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день).
Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилось в порушенні ОСОБА_6 вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, який вказуює на те, що «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», невиконання якого перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли середнього ступеня тяжкості тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами у їх сукупності, дослідженими судом у судовому засіданні.

Поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , який в суді пояснив, що 29.11.2016, приблизно о 17 год 30 хв., він переходив проїзну частину по вул.Героїв Сталінграду не по пішохідному переходу. Він пройшов одну частину проїзної частини і зупинився на трамвайних коліях, щоб подивитися по сторонам. Приблизно в 100 м від нього, з включеними фарами, по середині дороги рухався автомобіль «ЗАЗ». Він оцінив ситуацію і швидким шагом став переходити дорогу. Коли він вже закінчував перехід і йому залишилося зробити один крок до бордюру, він почув удар у праву ногу, від чого він впав на капот, а потім на землю. Він побачив автомобіль «ЗАЗ», який не гальмуючи продовжив рух і зупинився через декілька метрів від місця наїзду. Автомобіль «ЗАЗ» рухався один по проїзній частині, звукових сигналів водій не подавав і не гальмував. До нього підійшли дві жінки, потім через деякий час підійшов водій автомобіля «ЗАЗ», ОСОБА_6 , та почав пояснювати, що його нібито засліпив зустрічний автомобіль. ОСОБА_6 викликав швидку та вони разом поїхали до лікарні. ОСОБА_6 оплатив всі витрати в лікарні. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому гомілки правої ноги, садна на голові, рваної рани на правій нозі в області коліна.

Поясненнями свідка ОСОБА_7 , яка в суді пояснила, що 29.11.2016, у вечірній час, вона разом з ОСОБА_8 проходили по вул.Героїв Сталінграду, міського освітлення з їх боку не було, повз них проїхав чоловік з візком для сміття, потім проїхав автомобіль, вона почула звук удару та побачила, як автомобіль біля бордюру збив пішохода. Вона та ОСОБА_8 підбігли до потерпілого, який лежав біля бордюру. Автомобіль, який збив потерпілого, проїхав ще деяку відстань та зупинився. Як потерпілий переходив дорогу, вона не бачила. Водій автомобіля не сигналив та не гальмував. Вони викликали швидку та потерпілий з водієм поїхали у лікарню.

Поясненнями свідка ОСОБА_8 , яка в суді пояснила, що 29.11.2016, у вечірній час, вона разом з ОСОБА_7 проходили по вул.Героїв Сталінграду, освітлення з їх боку не було, перед ними пройшов двірник, який прибирав бордюри, потім в 1 м від бордюру проїхав автомобіль. Через декілька хвилин вона почула звук удару та побачила, як автомобіль біля бордюру збив пішохода. Вона разом з ОСОБА_7 підбігла до потерпілого, який лежав біля бордюру. Вона пішла до автомобіля, який зупинився приблизно в 100-150 м від місця ДТП та сказала, що потерпілому потрібна допомога. ОСОБА_6 підійшов до потерпілого, викликав швидку та поїхав з потерпілим до лікарні. В цей час дорога була не завантажена, автомобіль рухався один по проїзній частині.

А також дослідженими судом письмовими доказами по справі:

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схемою до нього та фото таблицею від 29.11.2016, відповідно яких на пр-ті Богдана Хмельницького в м.Дніпро відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої автомобіль «ЗАЗ 110217», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 . Автомобіль «ЗАЗ 110217», д/н НОМЕР_1 , має пошкодження у вигляді розбитої правої передньої фари (а.с.6-14);

- висновком експерта № 4486-е від 06.12.2016, відповідно якого потерпілому ОСОБА_4 були причинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла: саден в лобній області праворуч та в лобно-скронево-тім`яній області ліворуч; забійно-рваної рани по зовнішній поверхні правого стегна у нижній третині; садна лівого колінного суглобу; закритого уламкового перелому правої великогомілкової кістки в середній третині зі зміщенням уламків, закритого уламкового перелому правої малогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третини зі зміщенням уламків, саден правої гомілки, що за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що зумовлюють тривалий розлад здоров`я, строком понад 3 тижні (більш, як 21 день), термін зрощення кісткової тканини понад 21 добу. Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, ступінь ознак їх загоєння та дані медичної документації, можливо вказати, що вони спричинені незадовго до надходження на стаціонарне лікування в 16 МКЛ, тобто і в термін на який вказує потерпілий ОСОБА_4 . Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли в область правої нижньої кінцівки, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням потерпілого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди (а.с.28-31);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.12.2016, відповідно якого свідок ОСОБА_8 на місці дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.11.2016 на пр-ті Богдана Хмельницького за участю автомобіля «ЗАЗ 110217», д/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 та пішохода ОСОБА_4 , показала та розказала, як ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження (а.с.48-53);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.12.2016, відповідно якого потерпілий ОСОБА_4 в приміщенні палати відділення травматології МКЛ №16 м.Дніпро за допомогою статиста відтворив темп свого руху в момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.11.2016 на пр-ті Богдана Хмельницького за участю автомобіля «ЗАЗ 110217», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 (а.с.54-58);

- висновком експерта № 5/10.1-1144 від 16.12.2016, відповідно якого в даній дорожній обстановці водій автомобіля «ЗАЗ 110217» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ЗАЗ 110217» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Технічна можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_4 для водія автомобіля «ЗАЗ 110217» ОСОБА_6 визначалась шляхом виконанням ним вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України (а.с.63-65).

Суд вважає вину ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, повністю встановленою та доведеною, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи, а його умисні дії, що виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_4 , правильно кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в суді вину не визнав та пояснив, що 29.11.2016, приблизно о 17.00 год., він рухався на технічно справному автомобілі «ЗАЗ 110217», д/н НОМЕР_1 , по вул.Героїв Сталінграду в напрямку с.Мирний. Доїхав до металобази, він зупинився перед знаком пропустити пішохода, де пропустивши пішоходів продовжив рух. Праворуч від нього вулиця не освітлювалась. Дорога була сухою, видимість була не обмежена. Біля будинку АДРЕСА_2 він їхав зі швидкістю 30-40 км/г та відчув, що нібито наїхав на каміння. Проїхав 10 м він зупинився та побачив, що на бордюрі сидить потерпілий ОСОБА_4 , якого на дорозі він не бачив. Потерпілого він зачепив фарою, від чого останній упав на капот та розбив лобове скло рюкзаком. Він викликав швидку та відвіз потерпілого у лікарню. Автомобіль залишився на місці ДТП. Вину не визнає, бо вважає, що потерпілий переходив вулицю не зліва направо за ходом його руху, а справа наліво, оскільки він не бачив потерпілого на трамвайних коліях і тому вважає, що потерпілий несподівано вийшов на дорогу справа, коли він рухався. Крім цього, потерпілий переходив дорогу у невстановленому місці. Потерпілому ОСОБА_4 він надав матеріальну допомогу у розмірі приблизно 6 000 грн. Просить застосувати до нього ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки він є пенсіонером.

Не визнання обвинуваченим своєї вини, суд розцінює як бажання уникнути кримінальної відповідальності, оскільки його вина повністю підтверджується поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та письмовими доказами у кримінальному провадженні.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_6 , що потерпілий переходив вулицю не зліва направо за ходом його руху, а справа наліво, та несподівано вийшов на дорогу справа, суд не приймає до уваги бо вони спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_4 , який як під час досудового слідства так і в суді давав послідовні пояснення про те, що він переходив проїзну частину пр-ту Богдана Хмельницького в м.Дніпро зліва направо за ходом руху автомобіля «ЗАЗ», при цьому він вже закінчував перехід дороги, коли його в 1 м від бордюру збив автомобіль під керуванням ОСОБА_6 .

Пояснення потерпілого ОСОБА_4 об`єктивно підтверджуються висновком експерта № 4486-е від 06.12.2016, відповідно якого виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді: сумісної тупої травми тіла, спричинені від механічної дії тупих твердих предметів, що діяли в область правої нижньої кінцівки, якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням потерпілого на дорожнє покриття, за умов дорожньо-транспортної пригоди. Таким чином, потерпілий ОСОБА_4 в момент наїзду на нього автомобілю обвинуваченого знаходився правим боком щодо виступаючих частин транспортного засобу «ЗАЗ» під керуванням обвинуваченого ОСОБА_6 , тобто потерпілий рухався зліва направо за ходом руху автомобіля.

Пояснення потерпілого ОСОБА_4 також не суперечать поясненням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які пояснили, що бачили як автомобіль збив пішохода біля бордюру.
Як встановлено у судовому засідання ні потерпілий, ні зазначені свідки раніше не були знайомі ні з обвинуваченим, ні друг з другом і підстав обмовляти обвинуваченого ОСОБА_6 вони не мають.

Відповідно висновку експерта № 5/10.1-1144 від 16.12.2016, водій автомобіля «ЗАЗ 110217» ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 Правил дорожнього руху, дії водія автомобіля «ЗАЗ 110217» ОСОБА_6 не відповідали вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ніяких об`єктивних причин, які б не давали можливості обвинуваченому ОСОБА_6 своєчасно виявити на дорозі пішохода ОСОБА_4 , який вже закінчував перехід проїзної частини, у момент дорожньо-транспортної пригоди не було.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує, що кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_6 віднесене до категорії необережних злочинів невеликої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем мешкання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є пенсіонером. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить добровільне відшкодування обвинуваченим витрат потерпілого на лікування. Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами у межах визначених санкцією частини 1 статті 286 Кримінального кодексу України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені експертизи по кримінальній справі, які відповідно наданого розрахунку складають суму 703 грн. 68 коп., суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним покласти їх на ОСОБА_6 в повному обсязі.
Відповідно ст.86 КК України, законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

У зв`язку з поданою до суду обвинуваченим ОСОБА_6 заявою, в якій він просить застосувати до нього ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, який набрав чинності 07.09.2017, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання на підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016, у зв`язку з тим, що він вчинив необережний злочин, який не є особливо тяжким, обвинувачений є особою, яка на день набрання чинності зазначеного Закону досягла пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Керуючись ст.86 КК України, ст.ст.368-371, 373-376 КПК України, п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 суд, -

У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5 100 (п`ять тисяч сто) гривень, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі п.«ґ» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за даним вироком.

Речовий доказ: автомобіль «ЗАЗ 110217», д/н НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , вважати повернутим власнику.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у сумі 703 грн. 68 коп.
На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпропетровського апеляційного суду, через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Бабушкінського районного суду ОСОБА_1
м.Дніпропетровська