Справа № 369/1649/17
Провадження № 1-кп/369/201/18
В И Р О К
іменем України
14.02.18 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
потерпілої, законного представника
потерпілого ОСОБА_3
представника потерпілої адвоката ОСОБА_4
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представників цивільного співвідповідача
ПрАт «УТСК» ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0003464 від 12.09.2016 року за обвинуваченням

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, реєстарціний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який має середньо-спеціальну освіту, офіційно не працюючого, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
встановив:
12.09.2016 року близько 08 години, водій ОСОБА_10 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , рухаючись по вул. Звенигородській в с. Віта Поштова Києво-Святошинського району Київської області, з боку вул. Боярська, в напрямку автодороги Київ-Одеса, поблизу будинку № 96/1 по вул. Звенигородській, проявив неуважність, не слідкував за дорожньою обстановкою та її зміною, при виникненні небезпеки в русі двох малолітніх пішоходів ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які перетинали проїзну частину вул. Звенигородській з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , не вжив всіх заходів для зменшення швидкості до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди та здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_13 та ОСОБА_14 на узбіччі дороги у напрямку його руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітній пішохід ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких померла на місці пригоди.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 424 від 12.10.2016 року смерть ОСОБА_11 , 2009 р. народження, наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом кісток склепіння та основи черепа, лицьового скелету, крововиливом під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки мозку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, малолітній пішохід ОСОБА_12 , 2002 р. народження, отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої хребетно-спиномозкової травма (компресійний перелом тіла другого поперекового хребця) і закритих переломів бокових мас крижа, які, згідно висновку судово-медичної експертизи № 251/Д від 29.11.2016 року, відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня.

В даній дорожній обстановці, водій ОСОБА_10 грубо порушив вимоги п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеки чи перешкоди руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків), пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування транспортним засобом на дорозі), п. 12.3 (у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.
Грубе порушення водієм ОСОБА_10 вимог п. 1.5, пп. «б» п. 2.3 та п. 12.3 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення потерпілому ОСОБА_14 середньої тяжкості тілесних ушкоджень та смерті потерпілої ОСОБА_13 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав та суду повідомив, що близько 8 години ранку 12.09.2016 року за кермом автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , він виїхав з с. Віта Поштова в напрямку м. Києва. В автомобілі були ОСОБА_15 та її син, ОСОБА_16 заснула на передньому пасажирському сидінні, її син перебував на задньому пасажирському сидінні, чим він займався ОСОБА_17 не спостерігав. Погодні умови були гарні, дорожнє покриття сухе, рухався він з допустимою швидкістю. Здалеку побачив пішоходів, які рухались по тротуару вул. Боярської в його напрямку руху хлопчика та дівчинку, хлопчик високого зросту виглядав дорослим, який веде дитину. Коли він був за метрів 20 від них, хлопець взяв за руку дівчинку, вони прискорили свій рух, зробили пару кроків у прискореному темпі по тротуару та потім почали перебігати дорогу з ліва направо відносно напрямку руху ОСОБА_17 . Хлопець був одягнутий у білу сорочку, чорні штани та туфлі, дівчинка у шкільну форму, також у неї був рюкзак. На дорогу першим вибіг хлопчик, на відстані витягнутої руки за ним бігла дівчинка. ОСОБА_17 застосував екстрене гальмування з виворотом керма вправо та натиснув на сигнал. Зіткнення відбулось на проїзній частині в смузі руху ОСОБА_17 , удар прийшовся по середині капоту автомобіля, після удару діти відлетіли. ОСОБА_17 вибіг з автомобіля, оббіг його та побачив, що діти лежали перед переднім колесом автомобіля. ОСОБА_17 викликав швидку та зупинив маршрутку, пасажири якої допомогли перемістити автомобіль, щоб дістати дітей. Хлопчик знаходився ближче до тротуару (піску), а дівчинка ближче до осьової лінії. ОСОБА_17 не пам`ятає, чи гальмував він після удару. Автомобіль був зупинений на узбіччі, в ямі на узбіччі була бетонна панель, в цій ямі і зупинився автомобіль.

У разі доведеності його вини просив застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році». У тому, що в ДТП за його участю загинула дівчинка та був травмований хлопець, відверто шкодував, поросив вибачення у їхньої матері ОСОБА_3 .

Потерпіла ОСОБА_3 як матір ОСОБА_11 , яка загинула на місці ДТП, та як законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_18 , який в ДТП отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, суду повідомила, що постійно мешкає у с. Віта Поштова. 12.09.2016 року її діти ОСОБА_19 та ОСОБА_20 пішли до школи, вона їх провела за калитку, вони повинні були пройти перехрестя, де їх чекав шкільний автобус. Коли діти пішли, то ОСОБА_21 почала займатися домашніми справами. О 8.50 ОСОБА_3 зателефонувала кума ОСОБА_22 та сказала, що її діти потрапили в аварію. Після цього ОСОБА_21 на автомобілі поїхала до місця ДТП, де побачила, що діти лежали на дорозі, першою вона підійшла до доньки ОСОБА_23 , на дотик в неї відчувався пульс. На місці ДТП водія ОСОБА_17 вона не бачила, а до неї підбігла жінка, яка кричала, що вона їхала зі швидкістю 40 км/год і вона матір чотирьох дітей. З місця ДТП ОСОБА_3 поїхала додому за грошима, оскільки дітей повинні були повезти до лікарні. Повернулась на місці ДТП за чотири хвилини. Донька вже була мертва. Разом з сином каретою швидкої медичної допомоги вона поїхала до Боярської ЦРЛ, де ОСОБА_20 була надана перша медична допомога. Потім сину зробили МРТ, після чого провели оперативне втручання в лікарні «Охмадит». При ДТП син отримав значні тілесні ушкодження, став практично лежачий, після чого проходив тривалий курс лікування та на разі потребує подальшого лікування та реабалтації. Після ДТП ОСОБА_17 нічим не допомагав, ОСОБА_21 допомагали співробітники.
ОСОБА_3 у зв`язку з глибокою психологічної травмою з приводу втрати доньки та в інтересах сина пред`явила цивільний позов, в якому просила стягнути з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» страхові виплати загальною сумою 65276,14 грн. (по каліцтву ОСОБА_18 у розмірі 29024,90 грн., 1451,24 грн. моральних збитків та з приводу смерті ОСОБА_11 у розмірі 17400 грн. матеріальних збитків та 17400 грн. моральних збитків), оскільки в цій страховій компанії була застрахована цивільна відповідальність ОСОБА_10 як водія перед третіми особами, а також просила стягнути з ОСОБА_10 33507,21 грн. майнової шкоди, яка не покривається страховим полісом, та 980000 грн. завданої моральної шкоди.
За вчинене ОСОБА_10 не вибачили, просила призначити йому покарання згідно закону.
Малолітній потерпілий ОСОБА_12 , допитаний за участю психолога ОСОБА_24 , суду повідомив, що в той день він йшов з сестрою до школи, вони тримались за руки, була сонячна погода, вони побачили шкільний автобус, який вже стояв на зупинці, тому він подививсь, щоб не було автомобілів та рушив з сестрою через проїжджу частину в напрямку автобуса, як стався на них наїзд не пам`ятає, пригадує, що було дуже боляче та він опинився в ямі під мікроавтобусом, звав на допомогу, просив, щоб першій допомогли сестрі.

Петрова ОСОБА_25 , допитана судом у якості свідка, повідомила, що вона знайома ОСОБА_10 , знає його близько чотирьох років, у власності вона має приватний будинок, тому ОСОБА_17 періодично допомагає їй по господарству. 12.09.2016 року вранці мікроавтобусом «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , за кермом якого був ОСОБА_26 , вони виїхала зі свого місця проживання із с. Віта Поштова в лікарню, оскільки вона попросила ОСОБА_17 відвезти їх туди, так як у її сина, 2004 р. народження, була зламана кінцівка. Погодні умови були нормальні, туману не було, був звичайний день. Їхали по вулиці Боярській, ОСОБА_16 себе погано почувала, тому задрімала та прокинулася після зіткнення. Вона власник цього автомобіля, цивільно-правову відповідальність водія застрахував ОСОБА_17 на її прохання, оскільки сама вона не мала на це часу.
Свідок ОСОБА_27 суду повідомила, що 12.09.2016 року вранці вона почула сигнал автомобіля та крик жінки, на що вона вибігла у двір, де побачила ДТП, в яку потрапили діти ОСОБА_21 , при цьому першого вона побачила ОСОБА_18 , у якого автомобіль стояв переднім правом колесом на його грудній клітині, голова ОСОБА_20 була біля труби в кюветі. ОСОБА_12 був у свідомості, рукою стукав по автомобілю, щоб йому допомогли. ОСОБА_28 була в сидячому положенні в кюветі, а її голова була під автомобілем. ОСОБА_29 разом з іншим допомагала переставити автомобіль, зупиняли автомобілі, щоб допомогти витягти дітей, ОСОБА_28 була під автомобілем. Зупинилась маршрутка. У присутності ОСОБА_30 жінка кричала на ОСОБА_18 та казала, чому він не відійшов, оскільки вона йому сигналила. Молодий хлопчина, напевно ОСОБА_17 , сидів в кюветі, тримався головою за голову та казав, що «це ж діти». ОСОБА_29 оглядала ділянку дороги, де трапилось ДТП, та бачила сліди крові в канаві, на дорозі слідів крові не було, на піщаному узбіччі були сліди гальмування. ДТП трапилось навпроти її будинку в с. Віта Поштова. Земзюліна знає, що у ОСОБА_21 двоє дітей, які завжди в школу ходили разом. Біля її будинку є тротуар як біля дороги, так і під забором. ОСОБА_20 лежав головою на краю труби, ОСОБА_31 була під автомобілем посередині, на відстані до метру за ОСОБА_20 .
Свідок ОСОБА_32 суду повідомив, що він проживає в АДРЕСА_2 (приватний будинок, поділений на дві половини). Вранці він порався по господарству, почув довгий сигнал автомобіля та звук глухого удару. Після чого вийшов на вулицю та побачив «бусік», який стояв у канаві та жінку, яка махала руками та намагалась зупинити автомобілі. Бусік стояв колесами у стічній канаві. Діти були під бусіком. ОСОБА_33 не звертав увагу на дорожню обстановку. Живе над дорогою, ДТП сталось за 30 метрів до його будинку. Зі сторони, де живе ОСОБА_33 тротуар, а там, де сталось ДТП, пісок, асфальт, кювет зі стічною трубою.
Свідок ОСОБА_34 суду повідомив, що він проживає в АДРЕСА_3 . У той день був у дворі о 7.30 ранку, займався справами за побутовим приміщення в городі. Почув стук наче дверка хлопнула чи коробка розбилась. Коли відкрив хвіртку, то побачив бусік, який майже лежав в канаві, за метрів п`ять стояла жінка. В просвіт між трубою та бампером він побачив руку та почув звуки про допомогу. ОСОБА_35 повернувся до двору, щоб взяти щось та допомогти підважити бусік, щоб витягнути дітей. Коли повернувся, то побачив, що бусік вже переставили. Перед трубою є бетонна плита, яка суцільна з трубою. Плита має квадратний розмір з довжиною сторони до 50 см, ця плита суцільно залита з трубою. ДТП сталось навпроти будинку ОСОБА_36 . Автомобіль буфером вдарився в плиту, рука виглядала в невелику щілину. Дітей не бачив.
Свідок ОСОБА_37 знайома ОСОБА_21 суду повідомила, що вранці зажди діти ОСОБА_21 забігали до ОСОБА_22 , тому у неї була відкрита кватирка, щоб почути дітей. В цей день діти ОСОБА_21 не забігли до них, пробігли повз, після чого вона відчула довгий автомобільний сигнал та глухий звук удару. Після чого ОСОБА_38 вибігла з двору та побачила « ОСОБА_39 », який був глибоко в канаві паралельно дороги, та жінку, яка кричала нелюдським голосом та просила про допомогу. Також на вулицю вибігла дружина її брата, яка зупиняла автомобілі, щоб допомогли звільнити дітей. Коли ОСОБА_40 підійшла до автомобіля, то побачила руку та звуки про допомогу. Коли вона придивилась, то побачила ОСОБА_41 . Кров була тільки на траві. Після ДТП вони збирали речі ОСОБА_42 , які висипались зі шкільного рюкзака: олівці, букви, які були на траві за метрів 3-4 до того місця, де стояв автомобіль. Сліди крові були раніше. Тіло дівчинки не контактувало з бетоном.
Свідок ОСОБА_43 суду повідомив, що вранці близько 8.55 він повертався з роботи та був понятим при складенні схеми ДТП, саме робив заміри. Були чіткі сліди коліс протектора автомобіля на піску узбіччя, на асфальті ніяких слідів не було. Узбіччя піщане 1,50-1,80 метри до канави. Сліди крові були тільки на обличчі дівчинки, слідів крові ні на узбіччі, ні на проїжджій частині він не бачив.
Свідок ОСОБА_44 суду повідомив, що проживає по АДРЕСА_4 , сусід ОСОБА_21 . В той день він відвозив свого сина в школу. Бачив наслідки ДТП. Був понятим при складенні схеми місця ДТП. Заміряли сліди, де було взуття дівчинки. Гальмування не було, була колія, протектор шин на піску узбіччя, переднє колесо вже було в канаві. Кров була в канаві. Колесо було практично над канавою, кров була практично в канаві на відстані до 30 см від бетонної труби.
Свідок ОСОБА_45 суду повідомив, що він має близько 16 років водійського стажу. 12.09.2016 року близько 8.45 він виїхав з с. Віта Поштова на автомобілі марки «ВАЗ 21093», д/н НОМЕР_3 , в м. Київ. Перед ним рухався мікроавтобус «Мерседес» білого кольору, за манерою водіння водія якого ОСОБА_46 зробив висновок, що за кермом учень, оскільки водій так себе вів, дорогою не хотів пропускати ОСОБА_47 , перед тим дуже довго стояв на перехресті, Ситнику довелось сигналити, щоб цей водій не затримував рух. Манеру водіння водія автомобіля «Мерседес» ОСОБА_46 назвав некоректною, оскільки водій їхав то правіше, то лівіше, виїжджав у смугу зустрічного руху. На думку ОСОБА_47 водій «Мерседесу» прискорився, оскільки хотів обігнати ОСОБА_47 , провчити його як водія, оскільки ОСОБА_46 обігнав його раніше. Метрів за 300-400, вже бачив, що цей автомобіль зупинився, до цього пішоходів ОСОБА_46 не бачив. Ситник проїхав повз, але розвернувся та вернувся на місце, де зупинився «Мерседес», оскільки зрозумів, що трапилось ДТП. Коли він зупинився та вийшов, то дітей витягали з-під автомобіля, тому як були діти розташовані під автомобілем він не побачив.
З письмових документів кримінального провадження слідує, що 12.09.2016 року до ЄРДР були внесені відомості за ч. 2 ст. 286 КК України за матеріалами ДТП, яка мала місце 12.09.2016 близько 07.50 в с. Віта Поштова біля будинку № 96А по вул. Звенигородській за участю автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , внаслідок якої пішохід ОСОБА_13 отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких померла на місці події, пішохід ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження та доставлений до Києво-Святошинської ЦРЛ (том 1 а.с. 96).
З протоколу огляду місця ДТП, проведеного 12.09.2016 року з 09.03 до 10.30 слідує, що огляд здійснювався із застосуванням фотографування в ясну, сонячну погоду без опадів в напрямку від вулиці Боярської до автодороги Київ-Одеса в с. Віта Поштова за участю водія ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_48 , двох понятих ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , до початку огляду обстановка на місці ДТП не змінилась. Автомобіль «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 здійснив наїзд на пішоходів по вул. Звенигородській, 96А в с. Віта Поштова. Оглядом встановлено дорога пряма; вид покриття асфальт; стан покриття сухе, чисте; дорога має два напрямки руху, які розділені суцільною лінією дорожньої розмітки; до проїжджої частини примикають: праворуч узбіччя, ліворуч тротуарна доріжка; на ділянці дороги встановлено обмеження швидкості руху 60 км/год. (населений пункт); ділянка дороги в момент огляду освітлена природним освітленням; видимість не обмежена; автомобіль «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , знаходився на узбіччі в напрямку автодороги Київ-Одеса та має пошкодження по центру капоту, пошкодження радіаторної решітка з переднім бампером, переднього номерного знаку. Оглядом зафіксовані сліди юзу коліс автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI» на узбіччі в напрямку а/д Київ-Одеса, сліди гальмування відсутні. Наявні сліди крові на узбіччі в напрямку а/д НОМЕР_4 . На узбіччі біля автомобіля знаходиться черевики чорного кольору ОСОБА_13 , перед передньою частиною автомобіля знаходиться накладка на каблук від черевика ОСОБА_13 . На місці події виявлено труп дівчинки ОСОБА_13 , 2009 року народження, на тілі якої маються сліди крові на обличчі, кофті та футболці. З місця пригоди вилучено два черевики чорного кольору, накладка на каблук чорного кольору.

При складенні протоколу водій ОСОБА_10 не погодився з фіксацією слідів юзу коліс автомобіля на узбіччі та письмово зазначив, що на узбіччі наявні сліди кочення, тобто керований ним автомобіль після з`їзду з дороги котився, а не рухався юзом автомобіль не гальмував весь час до кінця зупинки, на узбіччі наявні сліди початку гальмування, оскільки він декілька метрів гальмував; в автомобілі пошкоджений тільки передній капот та зламана накладка номерного знаку, інші пошкодження та потертості старі (том 1 а.с. 107-122).

Під час додаткового огляду місця ДТП, проведеного 06.12.2016 року за участю двох понятих ОСОБА_51 та ОСОБА_52 та власника будинку по АДРЕСА_5 ОСОБА_53 було оглянуто узбіччя, яка знаходилася за адресою: АДРЕСА_5 та зафіксовано, що навпроти будинку АДРЕСА_5 , знаходиться бетонна плита, яка накладена на стічну канаву на узбіччі. Відстань від початку бетонної плити зі сторони вул. Боярська с Віта Поштова і до кута будинку АДРЕСА_5 складає 0,44 метри (том 1 а.с.205-207).
Відповідно до копії висновку щодо результатів медичного огляду станом на 12.30 годину 12.09.2016 року у водія ОСОБА_10 ознак сп`яніння не виявлено (том 1 а.с. 124).

Водій ОСОБА_10 має посвідчення водія категорії «В», «С» (том 2 а.с. 129). Його цивільно-правова відповідальність була застрахована на умовах полісу № НОМЕР_5 в ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» (том 1 а.с. 130). Власником автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , являється ОСОБА_15 (том 1 а.с. 131-132).

Відповідно до висновку експерта № 424 від 12.09 12.10.2016 року при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (7 років), виявлено наступні тілесні ушкодження: в ділянці нижніх кінцівок: 2 синці на зовнішній поверхні правого стегна на висоті 55см та 53см від підошов, синці на переднє - зовнішній поверхні лівого колінного суглобу і стегна в середній третині на висоті 28 см, 35 см та 43 см від підошов, синець на зовнішній поверхні лівого стегна в середній третині на висоті 43 см від підошов, синець лівої сідниці на висоті 62см від підошов, садно на внутрішній поверхні лівого гомілково-стопного суглобу на висоті 4 см від нижнього кінця до підошов; в ділянці верхніх кінцівок: синець на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; в ділянці грудей: садно біля заднього краю лівої пахвової западини на висоті 89 см від нижнього кінця до підошов, синець та садна в лівій надлопатковій ділянці на висоті 97 см від підошов; в ділянці голови та шиї: поширене садно правої бокової поверхні голови, садна лобної і лівої лобно-скроневої ділянки, синці та садна лівої виличної, скроневої, тім`яно-скроневої та завушної ділянок, синець та садно лівої вушної раковини, садна лівої завушної ділянки та шиї зліва, перелом нижньої щелепи між першими зубами, крововиливи в м`які покриви лобної і скроневих ділянок, поперечний перелом основи черепа, крововиливи під м`яку мозкову оболонку, рідка кров в шлуночках мозку.

Смерть дитини ОСОБА_11 , 2009 р. народження, наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась перелом кісток склепіння та основи черепа, лицьового скелету, крововиливом під м`яку мозкову оболонку та в шлуночки мозку. Відкрита черепно-мозкова травма відноситься до тяжких тілесних пошкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходиться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо при ДТП: зіткненні транспортного засобу, що рухався, з пішоходом. З урахуванням характеру і розташування тілесних ушкоджень та наданих матеріалів провадження, ушкодження у вигляді синців на зовнішній поверхні правого стегна, садна на внутрішній поверхні лівого гомілково-стопного суглобу могли виникнути від удару виступаючими частинами автомобіля, коли потерпіла займала вертикальне або близьке до нього положення, була обернена правою боковою поверхнею тіла до транспортного засобу та, ймовірніше за все, перебувала в русі. Враховуючи зріст потерпілої та габарити автомобіля первинний контакт відбувся на рівні ваги тіла і тому призвів до падіння потерпілої за ходом руху автомобіля з ударом і тертям лівою боковою поверхнею тіла об тверду поверхню. Об`єм ушкоджень в ділянці голови (поперечний перелом основи черепа) свідчить на користь того, що падіння відбулось на тверду асфальтовану поверхню, а не на більш м`яке ґрунтове узбіччя. Садна на тілі могли утворитись за механізмом тертя під час волочіння тіла як по асфальтованому, так і по ґрунтовому покритті. Ушкоджень, які б могли утворитись при перекочуванні колеса (коліс) через тіло потерпілої, при проведенні експертизи не виявлено. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа спирти та їх ізомери не виявлено (том 1 а.с. 152-154).

Допитаний у судовому засіданні експерт ОСОБА_54 зазначив, що висновок про те, що падіння ОСОБА_11 відбулось на тверду асфальтну поверхню, а не а більш м`яке ґрунтове покриття узбіччя він зробив, виходячи з об`єму ушкоджень в ділянці голови дівчинки (поперечний перелом черепа).
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 7 років, причина смерті - відкрита черепно-мозкова травма (лікарське свідоцтво про смерть № 424 від 12.09.2016 року, том 1 а.с. 155, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_6 , том 1 а.с. 175).

Відповідно до висновку експерта № 251/Д від 24 29.11.2016 року, згідно наданої медичної документації у дитини ОСОБА_14 , 2002 р. народження, малась політравма: закрита черепно-мозкова травма підшкірна гематома тім`яно-потиличної ділянки, субкон`юнктивальні крововиливи обох очей, струс головного мозку. Гострий посттравматичний середній отит справа, закрита хребетно-спиномозкова травма: компресійний перелом тіла другого поперекового хребця; закриті переломи бокових мас крижа. Рвана рана правої сідниці. Поширене садно лівої поперекової ділянки, садна тіла та обличчя, «щесана» рана тильної поверхні правої стопи. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, можливо в термін та за обставин ДТП. Під час первинного контакту потерпілий ймовірніше за все був обернений боковою поверхнею тіла до транспортного засобу. ІІереконливих судово-медичних даних для визначення правим чи лівим боком був обернений потерпілий до автомобіля та перебував пішохід в русі чи у статичному положенні немає. Чисельні садна тіла, «щесана» рана правої стопи утворились за механізмом тертя і ковзання, що могло мати місце при волочінні по асфальтовому або ґрунтовому покритті. Тілесних ушкоджень, які б свідчили про перекочування коліс через тіло потерпілого при проведенні експертизи не виявлено. Закрита черепно-мозкова травма (підшкірна гематома тім`яно-потиличної ділянки, субкон`юнктивальні крововиливи обох очей, струс головного мозку), рани правої сідниці і правої стопи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для загоєння ран та регресу неврологічної симптоматики при струсі головного мозку необхідно більше 6, але менше 21 дня. Садна, посттравматичний середній отит відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закрита хребетно-спиномозкова травма (компресійний перелом тіла другого поперекового хребця) і закриті переломи бокових мас крижа відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, оскільки для їх зрощення необхідно більше 21 дня (том 1 а.с. 180-182).

Згідно висновку експерта № 19/8-02/1307 від 27.09.2016 року, система робочого гальма, рульове керування, елементи підвіски автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , на момент огляду знаходились в працездатному стані, несправностей, що могли б викликати погіршення або відмову в роботі системи робочого гальма та рульового керування перед подією не виявлено, несправностей, що могли б викликати зміну курсової стійкості транспортного засобу перед подією, не виявлено (том 1 а.с. 159-162).

Відповідно до висновку експерта № 19/8-02/1308 від 18.10.2016 року, встановити експертним шляхом, в якому місці відносно елементів проїзної частини відбувся наїзд автомобілем «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , на пішоходів Діденків Єлизавету та Дмитра не надається можливим через відсутність необхідного для цього комплексу слідової інформації. Встановити експертним шляхом, чи мав місце наїзд на узбіччі смуги руху в напрямку автодороги «Київ-Одеса» автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , на пішоходів Діденків не надається можливим, через відсутність необхідного для цього комплексу слідової інформації, оскільки на місці пригоди зафіксоване кінцеве положення автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , сліди юзу правого та лівого коліс автомобіля, тіло загиблого пішохода та черевики пішохода, вказані об`єкти зафіксовані на узбіччі, яке прилягає до смуги руху в бік автодороги «Київ-Одеса»; сліди, які дали б змогу встановити положення автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , або пішоходів в момент наїзду, на проїзній частині дороги відсутні (том 1 а.с. 165-168).

Під час слідчого експерименту, проведеного 25.11.2016 року за участю потерпілої ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_55 , водій ОСОБА_10 повідомив, що 12.09.2016 року він рухався на автомобілі «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , по вул. Звенигородська в с. Віта Поштова від вул. Боярська в напрямку м. Києва, зі швидкістю близько 60 км/год. На передньому пасажирському сидінні знаходилась ОСОБА_56 , на задньому сидінні знаходився її син. Під час руху він виявив як по лівому тротуару в попутному з ним напрямку рухалось два пішоходи хлопчик з правої сторони та дівчинка з лівої сторони. Наближаючись до даних пішоходів, він помітив як останні змінили напрямок руху та почали перетинати проїзну частину з ліва на право відносно напрямку його руху в темпі швидкого бігу. Внаслідок чого відбувся наїзд автомобілем на даних пішоходів. Під час слідчого експерименту ОСОБА_10 розташував автомобіль, так як він знаходився до моменту ДТП, таким чином, що автомобіль знаходився в смузі руху в напрямку м. Києва, відстань від коліс переднього лівого та заднього лівого до лінії дорожньої розмітки, яка розділяє зустрічні напрямки руху склала 0,5 метрів. ОСОБА_10 вказав, що місце наїзду на пішоходів знаходилось в смузі руху в напрямку м. Києва на відстані 2,7 м. від лінії дорожньої розмітки, яка розділяє протилежні напрямки руху та на відстані 25,2 м до кута будинку № 96 по вул. Звенигородській с Віта Поштова. ОСОБА_10 вказав, що пішоходи перетинали проїзну частину під кутом та вказав на місце зміни напрямку руху пішоходів, при замірах встановлено, що з моменту зміни напрямку руху до наїзду, пішоходи подолали відстань 7,1 м., статистами було подолану дану відстань близько 1,4-1,6 с. ОСОБА_10 зазначив, що після зупинки автомобіль знаходився на узбіччі вул. Звенигородської в напрямку м. Києва, переднє праве колесо на відстані 3,8 м. до краю проїзної частини, заднє праве колесо на відстані 3,3 м. до краю проїзної частини (том 1 а.с. 197-199).

Під час проведення слідчого експерименту 25.01.2017 року за участі малолітнього потерпілого ОСОБА_14 його законного представника ОСОБА_3 , її представника адвоката ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_14 повідомив, що 12.09.2016 року близько 08 години він рухався в с. Віта Поштова по вул. Звенигородська по тротуару з лівої сторони в напрямку до с. Юріївка, ліворуч від нього перебувала його сестра ОСОБА_13 , яку тримав за руку. Потім ОСОБА_14 розповів, що з правої сторони він побачив шкільний автобус та вирішив перетнути проїзну частину на протилежну сторону, та вони змінили напрямок руху почали перетинати проїзну частину на інший бік дороги. Коли ОСОБА_14 вже перебував на узбіччі протилежної смуги руху, а його сестра ОСОБА_13 перебувала позаду, точно вказати не може, чи на дорозі чи на узбіччі, на них здійснив наїзд автомобіль котрий рухався в напрямку до с. Юріївка. ОСОБА_14 зазначив, що наїзд відбувся на узбіччі, яке прилягає до смуги руху в напрямку до с. Юріївка на відстані 3,8 м. від лінії дорожньої розмітки, яка розділяє протилежні напрямки руху та відстані 17,5 м до кута будинку № 96/1 по вул. Звенигородська. ОСОБА_14 зазначив, що вони перетинали проїзну частину дещо під кутом зліва на право відносно напрямку до с. Юріївка. При замірах було встановлено, що з моменту виходу на проїзну частину і до моменту наїзду пішоходи подолали відстань 8,6 м., за час близько 4,6 с 4,8 с. (том 1 а.с.209-211).

Згідно висновку № 12-1-18 від 06.02.2017 року експертів ДНДЕКЦ ОСОБА_57 та ОСОБА_58 зафіксовані у протоколі огляду місця ДТП, схемі до нього та на відеозапису сліди шин автомобіля на узбіччі, належать автомобілю «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 . Показання водія автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 , щодо розташування місця наїзду на проїзній частині, з технічної точки, не спроможні. Показання пішохода ОСОБА_13 щодо розташування місця наїзду на відстані 17,5 м. у повздовжньому напрямку від орієнтиру, з технічної точки, не спроможні. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР України. У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішоходів шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України. У даній дорожній обстановці невідповідність дій водія автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_10 вимогам п. 12.3 ПДР України, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв`язку з настанням події даної ДТП (том 1 а.с. 218-236).

Експерт ОСОБА_59 суду повідомив, що він має стаж з 2009 року як експерт - автотехнік, у цій справі брав участь у проведенні тільки цієї експертизи, також йому відомо до КНДІ надходила постанова про призначення експертизи, після якої експерти, чи заявили клопотання чи повернули постанову без виконання точно сказати не може. Матеріали, які надавались на експертизу, було достатньо. Також він має кваліфікацію фототехніка. Як експерт-автотехнік він ідентифікував сліди шин, транспортний засіб безпосередньо не досліджувався, сліди без дослідження транспортного засобу можна ідентифікувати, оскільки, в даному випадку протектор мав такі особливості, по яким його можна було вирізнити серед інших. За слідами кочення можна зробити висновок, що автомобіль не гальмував колесами, а міг гальмувати двигуном. Висновки судово-медичної експертизи приймались до уваги, на що вказано на аркуші 9 висновку. Зазначив, що інструкція про проведення судових експертиз має рекомендаційний характер, оскільки стосувалась експертів системи Мінюсту. При наданні висновку були враховані показання водія ОСОБА_17 щодо кочення автомобіля під його керуванням, а також показання свідків, що потерпілі знаходились перед передньою частиною автомобіля, також відео, фотографії, на яких зафіксовано кінцеве розташування автомобіля. Оскільки не було слідів волочіння, то місце наїзду на пішоходів не могло бути на проїжджій частині, як це вказує ОСОБА_17 . Щодо висновків медичного експерта щодо того, що падіння було на асфальт не підтвердилось. Оскільки встановили, що місце наїзду було на узбіччі, тому і прийшли до висновку про те, що показання ОСОБА_17 технічно не спроможні. Щодо показань потерпілого ОСОБА_18 , то за наявності слідів волочіння, вони повинні залишатися на поверхні. Місце наїзду це припущення, яке основане на об`єктивній слідовій інформації. Відокремлений каблук взуття дівчинки це компетенція медико-криміналістичної експертизи. Причини відокремлення каблука можуть бути різні. В цьому випадку пунктом 10.1 ПДР дії водія ОСОБА_17 не регламентується, оскільки в цій ситуації він повинен був керуватися 12.3 ПДР, так як не повинен був застосовувати маневрування.
Експерт ОСОБА_60 суду показав, що з 1991 року він працює експертом-автотехніком. В цьому експертному дослідженні він брав участь на рівні з експертом ОСОБА_61 . Це комплексна комісійна експертиза. Фототехнічної експертизи у цьому провадженні не було, хоча при досліджувались фотознімки, які були в наданих матеріалах. Для проведення призначеної експертизи було достатньо вихідних даних. Відсутність слідів крові та мозкової речовини на асфальті вказали на те, що наїзд на пішоходів був на ґрунтовому узбіччі. Якби падіння було на асфальті, то обов`язково були б сліди волочіння з асфальту та ґрунтове узбіччя. Також на ґрунтовому узбіччі чіткі сліди протектору шин, що свідчить про те, що наїзд відбувався в самому кінці руху автомобіля. Відірваний каблук від взуття дівчинки свідчить про те, що в момент наїзду пішохід була у вертикальному положенні. Каблук міг відірватися, де завгодно. Швидкість в момент наїзду по слідам кочення порахувати не можна. В даному випадку розрахувати швидкість автомобіля по пошкодженням автомобіля неможливо, оскільки відбувся наїзд на пішоходів, для такого випадку відсутня методика.
04.07.2017 року за адресою: м. Київ, вул. Мельниченка, 1, було проведено огляд речового доказу автомобіля «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , за участі прокурора, потерпілої, її представника, представника цивільного відповідача, обвинуваченого та його захисника, оглядом встановлено, що автомобіль «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , білого кольору має пошкодження на капоті у вигляді вм`ятини округлої форми, яка починається зі знаку «Mercedes» та продовжується лівіше, також має пошкодження лакофарбового покриття передній бампер в нижній правій та лівій його частині. Зовні на капоті, лівих та правих задніх та передніх дверках транспортний засіб обклеєний наклейками інформативного характеру «Ligena Hotel». При огляді салону автомобіля потерпілою ОСОБА_3 зроблено зауваження, що кількість місць для сидіння змінена (том 2 а.с. 98-99).

Під час огляду в судовому засіданні речових доказів, визнаних такими постановою від 12.09.2016 року слідчого Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області (том 1 а.с. 128), встановлена відсутність накладки на правий черевик ОСОБА_11 .
Відповідно до висновку експерта № 2017-02-24 від 24.02.2017 року, проведено експертом ОСОБА_62 за заявою сторони захисту, зазначено, що наїзд автомобіля Мерседес під керуванням водія ОСОБА_63 на пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 було здійснено на смузі руху вказаного транспортного засобу на відстані приблизно 2,5 м від осьової лінії проїзної частини вул. Звенигородська, навпроти місця розташування позначеного у схемі ДТП початку правого сліду кочення коліс автомобіля Мерседес. Якщо б місце наїзду автомобіля Мерседес на пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , ураховуючи результати проведеної експертизи №12-1-18 від 06.02.2017р., знаходилось на лінії кінцевого розташування задньої частини вказаного автомобіля, то швидкість руху автомобіля Мерседес у момент наїзду на пішоходів складала б 6,0...8,5км/год. Покази водія ОСОБА_63 про розташування лінії руху пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та розташування місця наїзду автомобіля Мерседес на них, а саме в межах смуги проїзної частини вул. Звенигородська в напрямку автодороги Київ-Одеса на відстані 2,7 м від лінії дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє смуги для руху в зустрічних напрямках, та на відстані 25,2 м до рогу будинку № 96/1 є спроможними з технічної точки зору. Покази пішохода ОСОБА_14 про розташування лінії руху пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 та розташування місця наїзду автомобіля Мерседес на них, а саме в межах узбіччя в напрямку автодороги Київ-Одеса на відстані 3,8 м від лінії дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє смуги для руху в зустрічних напрямках, та на відстані 17,5 м до рогу будинку № 96/1 є неспроможними з технічної точки зору. У даній дорожній обстановці водій автомобіля Мерседес ОСОБА_64 при виникненні небезпеки для його руху з технічної точки зору мав діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР. Для регламентації дій пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 відповідно до вимог ПДР в даному випадку спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно, така регламентація може бути зроблена слідством (судом) самостійно з урахуванням встановленого місця скоєння даної ДТП та характеру руху пішоходів перед даною ДТП (перетин проїзної частини вул. Звенигородська на ділянці, де пішохідний рух заборонений) у відповідності до вимог п.п.4.7, 4.14.а),б) ПДР. У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_64 з моменту виникнення у нього небезпеки для руху не мав технічної можливості застосуванням екстреного гальмування керованого ним автомобіля Мерседес уникнути наїзду на пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 . Дослідження вказаної можливості експертним шляхом проводиться лише для умов застосування водієм екстреного гальмування. У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Мерседес ОСОБА_63 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР з технічної точки зору, у тому числі вимогам п.12.3 ПДР, які є стосовні конкретних обставин даної пригоди. Для оцінки дій пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 з точки зору їх відповідності вимогам ПДР в даному випадку спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно, така оцінка може бути зроблена слідством (судом) самостійно з урахуванням встановленого місця скоєння даної ДТП та характеру руху пішоходів перед даною ДТП (перетин проїзної частини вул. Звенигородська на ділянці, де пішохідний рух заборонений) та відповідності їх дій вимогам п.п.4.7, 4.14.а),б) ПДР. Дана пригода виникла внаслідок раптового перетину поза пішохідним переходом смуги руху автомобіля Мерседес пішоходами ОСОБА_14 та ОСОБА_13 на відстані до автомобіля, яка є меншою від можливості екстреної зупинки даного автомобіля. Тобто, у даній дорожній обстановці причиною виникнення і здійснення даної ДТП є дії пішоходів ОСОБА_14 та ОСОБА_13 (том 2 а.с. 14-37).

Разом з тим, під час допиту у судовому засіданні експерт ОСОБА_65 об`єктивність та правильність висновку № 2017-02-24 довести не зміг, методика проведення ним дослідження ДТП за участю водія ОСОБА_10 та його експертні висновки були спростовані показаннями експертів ДНДЕКЦ ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , сумнів у кваліфікації та досвіду роботи яких у суду не виникає.

Крім того, репутація експерта ОСОБА_66 була поставлена під сумнів стороною обвинувачення наданням копії постанови від 14.05.2012 року Солом`янського районного суду м. Києва, якою ОСОБА_67 звільнений від кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 368-4 КК України за одержання ним як експертом, який здійснює професійну діяльність, пов`язану з наданням публічних послуг, неправомірної вигоди за вчинення дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах особи, яка їх надає, оскільки експерт ОСОБА_67 отримав 1500 доларів США за надання позитивного експертного висновку для водія у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вказаною постановою суду ОСОБА_67 за вчинене переданий на поруки трудовому колективу Горенської загальноосвітньої школи І ІІІ ступенів Києво-Святошинської РДА, де він працював сторожем (том 2 а.с. 144-145).

Враховуючи наведене висновок експерта ОСОБА_66 № 2017-02-24 від 24.02.2017 року на підставі ст. 46 КПК України суд визнає неналежним доказом та не враховує його при вирішенні питання про доведеність вини ОСОБА_10 в обсязі висунутого йому обвинувачення.
Доводи захисника про умисну втрату під час досудового розслідування речового доказу накладки на правий каблук черевика ОСОБА_11 , слідова інформація на якому має вирішальне значення при з`ясуванні питання про місце наїзду на пішоходів, яке на переконання сторони захисту відбулось на проїжджій частині, суд вважає надуманими, оскільки висновком № 12-1-18 від 06.02.2017 року експертів ДНДЕКЦ ОСОБА_57 та ОСОБА_58 місце наїзду на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_18 визначено та мало місце, поза всяким сумнівом, на узбіччі дороги.

Також суд вважає такими, що не знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду посилання захисника на висновок експерта ОСОБА_68 та його показання в судовому засіданні щодо того, що наїзд на пішоходів ОСОБА_11 та ОСОБА_18 стався на асфальті проїзної частини. Оскільки такі висновки судмедекперта, який виходив з об`єму ушкоджень в ділянці голови дівчинки, спростовуються висновком комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи № 12-1-18 від 06.02.2017 року експертів ДНДЕКЦ ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , які свої висновки обґрунтували відсутністю будь-яких слідів, які б вказували про наїзд на пішоходів на проїзній частині.

За таких обставин, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю проведеним у справі експертним дослідження (висновок експертів № 12-1-18 від 06.02.2017 року), показаннями експертів ОСОБА_57 та ОСОБА_58 , які обґрунтували та довели у судовому засіданні достовірність викладених у експертному дослідженні висновків про причину наїзду на пішоходів невідповідність дій водія ОСОБА_10 п. 12.3 ПДР України, відповідно до якого у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, тому кваліфікує дії ОСОБА_10 за вказаною статтею як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_13 , та тілесні ушкодження середньої тяжкості потерпілому ОСОБА_14 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_10 суд бере до уваги, що він шкодує про вчинене, раніше не судимий (том 2 а.с. 241), за місцем проживання характеризується позитивно (том 1 а.с. 240), не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра (том 1 а.с. 239), одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_69 ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_70 ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості злочину за ч. 2 ст. 286 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, вчинений з необережності. Обставин, що відповідно до ст. ст. 66, 67 пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлено.

Тому, враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_10 діяння та дані, які характеризують його особу, суд приходить до переконання про доцільність призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, з призначенням додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.
Разом з тим, враховуючи, що ОСОБА_10 має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 та ОСОБА_70 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 , відносно яких батьківських прав не позбавлений, він підлягає звільненню від відбування призначеного основного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», як особа, засуджена за злочин, вчинений з необережності, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, яка не позбавлений батьківських прав та на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» має дітей, яким не виповнилося 18 років.
Підстав для звільнення ОСОБА_10 від призначеної додаткової міри покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд не знаходить, оскільки внаслідок грубого порушення обвинуваченим ПДР одна дитина загинала, в інша була тяжко травмована.
Вирішуючи заявлені у справі цивільні позови, суд, виходячи з вимог ст. ст. 127 129 КК України, з`ясувавши позовні вимоги прокурора в інтересах медичних установ та позовні вимоги потерпілої, вважає, що

позов прокурора в інтересах Комунального закладу Київської обласної ради «Київської обласної клінічної лікарні» та в інтересах Відділу охорони здоров`я Києво-Святошинської РДА підлягає задоволенню, оскільки вартість лікування потерпілого ОСОБА_14 підтверджена відповідними довідками (том 1 а.с. 64-65, 68-69);

позов потерпілої ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_71 - судом стягуються всі суми, заявлені до відшкодування відповідно до уточненої позовної заяви (том 2 а.с. 191-201), загальним розміром 30476,14 грн., з яких 29024,90 грн. витрат на лікування та реабілітацію та 1451,24 грн. моральних збитків; заявлена до відшкодування сума моральних збитків у розмірі 17400 грн. підлягає повному відшкодуванню, в частині матеріальних збитків лише в розмірі 3275 грн., що підтверджено документами про понесені витрати на придбання гробу, хреста, вінків та церковних атрибутів, в решті сума матеріальних збитків, заявлена до відшкодування зі страхової компанії задоволенню не підлягає у зв`язку з недоведеністю, що ці витрати покриваються страховим відшкодуванням. В частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_10 суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають задоволенню, оскільки нею доведено, що понесені нею витрати, які не покриваються страховим відшкодуванням повинен понести обвинувачений, в частині моральної шкоди суд вважає необхідним задовольнити вимоги про стягнення 500000 грн., оскільки в ДТП потерпіла втратила доньку та після ДТП тривалий час опікується лікування сина, якому після ДТП довелось перенести декілька операцій, пройти складний курс реабілітації. В решті позовних вимог потерпілої ОСОБА_3 суд відмовляє.
Долю речових суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України, окрім долі накладки на каблук з правого черевика ОСОБА_11 , який серед речових доказів відсутній. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 127 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, ст. 86 КК України, ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд
засудив:
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років з позбавленням права керувати транспортирними засобами строком на 3 (три) роки.
Звільнити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного основного покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі підставі пп. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , з ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 33507 (тридцять три тисячі п`ятсот сім) грн. 21 коп. майнової шкоди та 500000 (п`ятсот тисяч) грн. моральної шкоди.
Стягнути на користь ОСОБА_3 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_6 , з ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», , яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 77, 32299 (тридцять дві тисячі двісті дев`яносто дев`ять) грн. 90 коп. майнової шкоди та 18851 (вісімнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят одну) грн. 24 коп. моральної шкоди.
В решті позовних вимог відмовити.
Цивільний позов прокурора в інтересах КЗКОР «Київська обласна клінічна лікарня» та Відділу охорони здоров`я Києво-Святошинської РДА задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київської обласної клінічної лікарні» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 1) 6741 (шість тисяч сімсот сорок одну) грн. 25 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_14 .
Стягнути з ОСОБА_10 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Відділу охорони здоров`я Києво-Святошинської РДА (Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Соборності, 51) 3224 (три тисячі двісті двадцять чотири) грн. 90 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_14 .
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні № 0003464 від 12.09.2016 року у розмірі 3431 (три тисячі чотириста тридцять одну) грн. 64 коп.
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у виді застави у розмірі 68900 грн. (том 1 а.с. 169-172), скасувати, повернувши вказані грошові кошти заставодавцю.
Речові докази у справі:
-автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , який переданий під відповідальне зберігання власнику ОСОБА_15 , - залишити в її розпорядженні;
-СD-R- диск із файлами фото та відеозапису з місця ДТП (том 2 а.с. 203) - залишити при матеріалах кримінального провадження.
-лівий черевик чорного кольору, правий черевик чорного кольору без накладки, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області знищити.
Арешт, накладений на автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 113 CDI», д/н НОМЕР_2 , 2011 р. випуску, номер шасі: НОМЕР_9 , ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.09.2016 року (том 1 а.с. 146), - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1