31 січня 2018 р. Справа № 632/115/18 провадження № 1-в/632/50/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника Державної установи «Первомайська ВК (№117)» ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду, клопотання про звільнення від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році» засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого: 16.06.2016 року Франківським районним судом м.Львова за ч.1 ст. 408 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; засудженого Новозаводським районним судом м.Чернігова від 06.09.2017 року за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2016 року та остаточно призначено до відбуття 2 роки 2 місяці позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И В:
До Первомайського міськрайонного суду Харківської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , в якому він просить суд звільнити його від відбування покарання, призначеного судом, на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році». В обґрунтування клопотання засуджений зазначив, що він на день набрання чинності законом про амністію має дитину, якій не виповнилось 18 років ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із чим, з його точки зору, підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Розгляд клопотання проводився за відсутності засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній подав суду заяву про розгляд за його відсутності.

Представник адміністрації установи вважав клопотання таким, що підлягає задоволенню, прокурор проти задоволення клопотання заперечував, пославшись на обмеження у застосуванні амністії, визначені у ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Заслухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, додані в обґрунтування клопотання, та особову справу засудженого, суд приходить до висновку що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків, суд, окрім іншого, має право вирішувати питання про звільнення від покарання на підставі Закону України про амністію.
Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно зі ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України №1810-VIIІ від 22 грудня 2016 року «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до пункту « в » ст. 1 даного Закону, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Однак, до застосування амністії існують певні обмеження, передбачені ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які виключають можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 .
Зокрема, п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачає, що амністія не застосовується в тому числі до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.
Згідно з вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06.09.2017 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднане не відбуте покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 16.06.2016 року та остаточно призначено 2 роки 2 місяці позбавлення волі

Початок строку відбування покарання 24 жовтня 2017 року, кінець строку 24 грудня 2019 року.

Однак, оскільки ОСОБА_5 після ухвалення вироку Франківського районного суду м.Львова від 16.06.2016 року, яким він був засуджений за ч.1 ст. 408 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від покарання з встановленням іспитового строку, але до повного відбуття покарання, знову вчинив умисний злочин передбачений ч.1 ст. 185 КК України, за скоєння якого вироком суду був визнаний винним та засуджений із застосуванням ст.71 КК України до покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі, тому, відповідно до пункту «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього застосована бути не може.

На підставі п. «а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», керуючись ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі п. «в» ст. 1 зазначеного закону - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Харківської області через Первомайський міськрайонний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1