АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1352/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Умисне вбивство
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,
секретар - ОСОБА_5 ,
за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
її представника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
його захисника адвоката - ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 643/14759/16-к за обвинуваченням ОСОБА_11 в кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.115ч.1 КК України,
за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_10 і обвинуваченого ОСОБА_11 на вирок Московського районного суду міста Харкова від 23 березня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Московського районного суду міста Харкова від 23 березня 2017 року,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 18.07.2001 р. за ч. 1 ст. 229-6 КК України до 3-х років позбавлення волі, 24.05.2007 р. за ч. 3 ст. 289 КК України до 8-ми років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнений 26.05.2014 р. на підставі п. Б ст. 4 Закону України «Про амністію»,
визнано винним і засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення волі. Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання попереднє ув`язнення з дня фактичного затримання, а саме, з 05.10.2016 року по день набрання вироком законної сили. Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з 05.10.2016 р. Запобіжний захід до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_7 на відшкодування моральної шкоди 1300000грн.
З цим судовим рішенням не погодилися обвинувачений та його захисник, які подали апеляційні скарги, просили пом`якшити покарання.
Прокурора, яка брала участь у судовому провадженні в суді першої інстанції, ОСОБА_12 , раніш подану апеляційну скаргу відкликала до початку апеляційного розгляду.
Заслухавши доповідь судді, думки прокурора, потерпілої, її представника, обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного:
Як було встановлено оскаржуваним вироком суду, 05.10.2016 р. близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_3 , на сходовій площадці 10 поверху біля квартири АДРЕСА_4 , побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_13 , який в той час очікував співмешканку ОСОБА_11 - ОСОБА_14 , яка знаходилась в квартирі АДРЕСА_4 та збирала свої речі. Після чого ОСОБА_11 зайшовши до приміщення кв. АДРЕСА_4 та не отримавши від ОСОБА_14 пояснень щодо її дій, на ґрунті ревнощів, будучи розлюченим на поведінку ОСОБА_14 та підозрюючи останню в зрадах, побачив на кухні на столі кухонний ніж та реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_13 , вважаючи, що останній є коханцем ОСОБА_14 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, взяв зі столу кухонний ніж та вийшов на сходову площадку 10 поверху вищевказаного будинку, де реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_13 , діючи умисно, наніс вказаним ножем два удари з життєво-важливі органи ОСОБА_13 , а саме: в область грудної клітини ззаду та в область шиї. ОСОБА_13 , бажаючи уникнути протиправних дій ОСОБА_11 намагався від нього утекти, встигнувши спуститись на 9 поверх буд. АДРЕСА_3 , де від отриманих тілесних ушкоджень 05.10.2016 р. близько 10 години 00 хв. настала його смерть.
Після спричинення вказаних ножових поранень потерпілому ОСОБА_13 , ОСОБА_11 з місця злочину зник, залишивши знаряддя злочину - кухонний ніж поряд з трупом ОСОБА_13 . Згідно висновку експерта у гр. ОСОБА_13 були встановлені наступні ушкодження: одне проникаюче колото-різане поранення грудної клітини, з колото-різаною раною, розташованою на спині на 127 см від підошовної поверхні стоп і на 37 см догори від місця проекції крижового гребеня, і на 0,8 см вправо від задньої умовної серединної тіла з дефектом о ходу раневого каналу міжреберних м`язів в області 9-10 межреберій, пошкодженням плеври в цій області, а також пошкодженням нижньої долі правої легені в середній його третині, з вилиттям крові в праву плевральну порожнину, що призвело до масивної крововтрати, яка і стала безпосередньою причиною смерті. Дане пошкодження відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння ушкодження і перебуває у в прямому причинно - наслідковому зв`язку з настанням смерті; одне не проникаюче колото-різане поранення задньої поверхні шиї з колото-різаною раною, розташованої на 3,5 см. вліво від умовної серединної лінії тіла, на 7 см донизу від області проекції підстави соскоподібного відростка і на 156 см догори від підошовної поверхні стоп і на 67 см догори від місця проекції крижового гребеня, з дефектом м`яких тканин шиї, з крововиливами в навколишні м`які тканини, без пошкоджень кісток хребта, судин і нервів. Дане пошкодження має ознаки легких тілесних ушкоджень і не перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.
Відповідно до вимог ч. З ст. 349 КПК України суд за згодою всіх учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, як характеризують особу обвинуваченого.
В апеляційному порядку встановлені вироком суду обставини події та правильність кваліфікації оспорені не були.
Колегія суддів, розглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, вважає, що суд першої інстанції призначив покарання, достатнє і необхідне для виправлення обвинуваченого та запобігання новим злочинам.
Так, згідно вимог п.3 ч.1 ст.65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Як зазначив Пленум Верховного Суду України в п. 1 своєї Постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів».
Усіх цих вимог суд першої інстанції дотримався, урахувавши характер, ступінь суспільної небезпеки злочину, який є особливо тяжким, дані про особу обвинуваченого, який є судимим двічі за умисні, у т.ч. тяжкий, злочини, посилається на щире каяття, має на утриманні неповнолітню дочку. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та встановленню об`єктивної істини по справі, принесення публічного вибачення потерпілій та наявність на утриманні обвинуваченого неповнолітньої дитини. Судом необґрунтовано було не враховано рецидив злочину як обставину, яка обтяжує покарання, але ця помилка на рішення щодо міри покарання не вплинула.
Таким чином, колегія суддів уважає, що покарання обвинуваченому суд призначив з дотриманням вимог закону. Підстав для пом`якшення покарання колегія суддів не вбачає.

Поряд з цим, колегія судів ураховує, що відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зі змінами, внесеними Законом України від 26 листопада 2015 року №838-УІІІ у строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження. Відповідно до Прикінцевих положень Закону України "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання", цей Закон застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуто повністю, за клопотанням засудженої особи, членів її сім`ї або захисника, суду, що виніс обвинувальний вирок, протягом двох тижнів з дня отримання відповідного клопотання судом або за власною ініціативою суду.
Разом з тим, Законом України від 18 травня 2017 року «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правила складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» частину 5 статті 72 Кримінального кодексу України викладено в такій редакції: «Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування". Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Оскільки зазначений Закон України був офіційно опублікований 20 червня 2017 року, за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року має бути зараховане попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого і по 20 червня 2017 року. У решті зарахування здійснюється день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При цьому, колегія суддів виходить з вимог ст.5 КК України, згідно якої закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Таким чином, попереднє ув`язнення з моменту затримання обвинуваченого і до набрання чинності зазначеним Законом підлягає зарахуванню за правилами ч.5 ст.72 КК України в редакції Законі від 26 листопада 2015 року
Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_10 і обвинуваченого ОСОБА_11 залишити без задоволення.
Вирок на вирок Московського районного суду міста Харкова від 23 березня 2017 року щодо ОСОБА_11 залишити без змін.
Згідно вимог ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону від 26 листопада 2015 року зарахувати в строк покарання попереднє ув`язнення з 5 жовтня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії цього судового рішення.

Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17