Справа 350/98/17
Номер провадження 1-кп/350/34/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2017 року смт.Рожнятів
Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області
у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Рожнятів кримінальне провадження № 0000275 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 вересня 2015 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Долішній Шепіт Вижницького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні троє неповнолітнії дітей, судимого 28.02.2011 за ч.1 ст. 119 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців від відбування якого звільнений 10.06.2014 на підставі ст. 7 Закону України «Про амністію у 2014 році», українця, громадянина України, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,-
в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

Злочин вчинено за таких обставин.

29 вересня 2015 року, приблизно о 06 год.обвинувачений ОСОБА_6 керував автомобілем марки "Renault-Master", номерний знак НОМЕР_1 автодорогою Н-10 сполученням Стрий-Чернівці, що проходить вулицею 22 Січня в смт. Брошнів-Осада Рожнятівського району у напрямку з м. Калуша до с. Креховичі, в темну пору доби на освітленій електричними ліхтарями ділянці дороги навпроти автостанції.

Будучи відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, учасником дорожнього руху, грубо порушивши вимоги п.п. «б» п. 2.3 цих правил, де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.2, яким передбачено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги; п. 12.3, який вказує, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; виконання яких було необхідною і достатньою умовою для запобігання дорожньо-транспортної пригоди, проявив неуважність, належним чином не стежив за дорожньою обстановкою, не зміг відповідно зреагувати на її зміну, відволікшись від керування цим засобом у дорозі, не урахував дорожню обстановку під час вибору швидкості, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, і при наближенні до лінії руху пішохода потерпілого ОСОБА_7 , який перетинав дорогу зліва направо відносно напрямку руху транспортного засобу, маючи об`єктивну можливість виявити небезпеку для руху, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу, через що вчинив наїзд на потерпілого, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді травми правої ноги з відкритим переломом обох кісток правої гомілки в нижній третині із зміщенням кісткових відламків, закритим переломом внутрішньої кісточки правого гомілково-ступеневого суглобу та забійно-рваною раною в нижній третині правої гомілки, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 208 від 17.07.2015 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив злочин за вищевикладених обставин.У вчиненому щиро розкаюється та просить застосувати щодо нього Закон України " Про амністію у 2016 році", оскільки він має на утриманні троїх малолітніх дітей, вчинив тажкий злочин але з необережності, повністю визнає свою вину, з наслідками застосування амністії ознайомлений.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд провадження у його відсутності.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин сумнівів щодо добровільності, істинності позицій сторін не має, судом роз`яснено учасникам провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він керуючи транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування завданих збитків, знаходження на утриманні троїх малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Зважаючи на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити основне і додаткове покарання у межах санкції ст.286 ч.2 КК України, оскільки застосування такого покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений подав суду заяву про застосування відносно нього Закону України " Про амністію у 2016 році"

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 р. №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п. "в" ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких з зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили: підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницього району Чернівецької області від 07 серпня 2008 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого відділом державної ренєстрації актів цивільного стану по місту Калушу реєстраційної служби Калуського міськрайонного управління юстиції та свідоцтва серії НОМЕР_4 виданого міським відділом державної реєєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент вчинення злочину мав і має на утриманні сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дочок ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинив злочин, який є тяжким але не умисним. Вказане кримінальне правопорушення він вчинив 29 вересня 2015 року, тобто до дня набрання чинності (07 вересня 2017р.) Закону України «Про амністію у 2016 році». Свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення обвинувачений визнає повністю, щиро кається у вчиненому.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_5 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Суд роз`яснює обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки застосування амністії, зокрема, що амністія в подальшому протягом наступних десяти років амністія до нього не може бути застосована.

З обвинуваченого ОСОБА_5 слід стягнути в доход держави 1933,2 гривні за проведення судових експертиз.

Цивільний позов не заявлявся.

Оскільки відносно обвинуваченого застосовується Закон України «Про амністію у 2016 році» обраний щодо нього запобіжний захід у виді особистого зобов"язання слід скасувати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 Закону України "Про застосування амністії в Україні", п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст. 366-369, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком три роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування основного та додаткового покарання.

Запобіжний захід, обраний щодо ОСОБА_5 у виді особистого зобов"язання, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_5 в доход держави 1933,2 гривні за проведення судових експертиз.

Речові докази по справі автомобіль марки "Renault-Master", номерний знак НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_11 , частину лакофарбового покриття та пластмасові частини знищити.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Рожнятівський районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ст.376 ч.6 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: