Провадження № 1-кп/679/82/2017
Справа № 679/1062/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року м. Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нетішин кримінальне провадження №0000277 про обвинувачення

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, із середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30.05.2007 року Нетішинським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт,

11.01.2007 року Нетішинським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробування терміном 1 рік,

24.03.2008 року Нетішинським міським судом за ч. 1 ст. 162 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень,

26.01.2010 року Нетішинським міським судом за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки,

26.04.2012 року умовно - достроково звільненого з Шепетівської виправної колонії № 98 на підставі постанови Шепетівського міськрайонного суду,

19.07.2013 року Нетішинським міським судом за ч. 1 ст. 297 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці,

12.07.2013 року Нетішинським міським судом за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді арешту терміном на 3 місяці, шляхом поглинання покарання за вироком від 19.07.2013 року, 05.12.2013 року звільнений з Шепетівської виправної колонії № 98 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

02.06.2015 року Нетішинським міським судом за ч. 1 ст. 321 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, українця, одруженого, не працюючого, із середньою освітою, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви з метою наживи та протиправного заволодіння чужим майном, здійснив таємне викрадення майна ОСОБА_4 шляхом проникнення.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 близько двох років, на прохання потерпілого ОСОБА_4 здійснював його дрібні доручення, тому останній дав йому ключі від вхідних дверей огорожі та своєї майстерні, яка розташована по АДРЕСА_3 . Здійснюючи різні доручення, також і в цій майстерні, ОСОБА_6 бачив матеріальні цінності, які там знаходились.

В період з 10 по 22 липня 2017 року, в денну пору доби, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прийшли до території господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 . Метою ОСОБА_6 було вчинення крадіжки майна потерпілого, про яку останній не повідомив ОСОБА_5 .

В подальшому, ОСОБА_6 за допомогою ключів, які йому попередньо надав потерпілий ОСОБА_4 , відчинив вхідні ворота та зайшов на огороджену територію господарства, а ОСОБА_5 , за їх спільною згодою, залишився чекати біля воріт. Після цього ОСОБА_6 за допомогою наявних у нього ключів, відчинив приміщення майстерні, куди незаконно, протиправно проник та викрав 8 банок олійно - фталевої емалі для деревини та металу марки «Sniezka», вагою 800 мл, вартістю 105 грн., за одну банку, на загальну суму 840 грн., та, в подальшому, переніс їх до виходу з господарства, де на нього чекав ОСОБА_5 .

Після чого ОСОБА_6 та ОСОБА_5 місце вчинення злочину залишили та викрадене майно реалізували, шляхом продажу ОСОБА_9 , а отримані кошти витратили на алкоголь та продукти харчування.

Своїми злочинними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 840 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні крадіжок майна потерпілого ОСОБА_4 визнав повністю та суду показав, що коли перебував вдома до нього зайшов ОСОБА_5 і вони пішли разом до майстерні, від якої у ОСОБА_6 були ключі. ОСОБА_5 в майстерню не заходив, стояв біля входу у господарство, де знаходилась дана майстерня, а ОСОБА_6 , відкривши ключами двері у майстерні, виніс 8 банок фарби, які пізніше ОСОБА_5 реалізував без нього, а за виручені кошти купив алкоголь та продукти харчування, які вони споживали разом. Вказав, що він не казав ОСОБА_5 , що банки з фарбою не належать йому.

Цивільний позов визнав частково, лише в частині матеріальної шкоди в розмірі 420 грн.

Крім визнання вини самими обвинуваченими, його вина у вчиненні крадіжки за встановлених судом обставин об`єктивно підтверджується, дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду показав, що ОСОБА_6 , підробляв у нього дрібними роботами, а він за виконану роботу допомагав йому грошима. Останній допомагав йому довгий час, а тому він йому довірив ключі від воріт огорожі та вхідних дверей своєї майстерні. Потерпілий в майстерню дозволяв заходити ОСОБА_6 лише за його попереднім дозволом та на виконання конкретного доручення, вказав, що без його згоди він не надавав права обвинуваченому заходити до приміщення майстерні. Коли після тривалого проміжку часу він приїхав до своєї майстерні, то застав там поломані двері та замок, а також побачив, що у нього викрали 2 упаковки банок з фарбою в кількості 16 одиниць, металеві труби та дві пластикові каністри. Працівники АЗС, яка знаходиться поруч з його майстернею, йому сказали, що бачили, як двоє чоловіків викрадали його майно, одним з них був чоловік якого часто бачили на території його майстерні. Вказав, що працівниками поліції йому було повернуто, викрадені 4 металеві труби, 1 банку фарби та 2 пластикові каністри. Вважає що йому завдано, крім матеріальної шкоди, також і моральну, яка полягає у тому, що його обікрала людина, якій він довіряв, а також те, що викрадене майно він мав намір спрямувати на благодійні цілі;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка суду показала, що влітку їй ОСОБА_6 приніс на продаж вісім банок фарби, за які вона останньому заплатила кошти, але в якому розмірі не пам`ятає. Останній їй сказав, що ці банки фарби належать йому;

- даними висновку судової товарознавчої експертизи № 667т від 04.08.2017 року, згідно яких ринкова вартість представленої на експертизу олійно-фталевої емалі для деревини та металу марки «Sniezka», вагою 800 мл, станом на 22.07.2017 року могла становити 105 грн. 00 коп.;

- даними протоколу огляду речових доказів від 26.07.2017 року, відповідно до яких оглянуто, викрадену ОСОБА_10 та добровільно видану ОСОБА_9 , банку олійно-фталевої емалі для деревини та металу марки «Sniezka», вагою 800 мл;

Також сукупність вищевказаних доказів по справі дає підстави дійти висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_4 доведена.

Суд вважає, що органом досудового слідства вірно кваліфіковані дії ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України за кваліфікуючою ознакою вчинення злочину з проникненням у інше приміщення.

При цьому, судом не враховується в обвинувачення кваліфікуюча обставина, така, як вчинення злочину за попередньою змовою та групою осіб, оскільки такі не є кваліфікуючими ознаками ч. 3 ст. 185 КК України і такі не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

ОСОБА_5 , маючи не погашені та не зняті судимості за злочини, в тому числі проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив повторно новий умисний корисливий злочин.

22.07.2017, близько 11 год. 00 хв., ОСОБА_5 , достовірно знаючи про наявність в приміщенні майстерні, яка належить ОСОБА_4 , розташованої за адресою по АДРЕСА_3 , матеріальних цінностей, вирішив повторно вчинити крадіжку чужого майна. Останній умисно, повторно, протиправно, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного особистого збагачення, подолавши огорожу, проник на територію господарства, де знаходиться вказана майстерня, та шляхом пошкодження вхідних дверей майстерні проник до неї, звідки викрав 4 металевих труби, довжиною 3 м кожна, діаметром 57 мм, товщиною стінки 3 мм, вартістю 88 грн. за 1 м, на загальну суму 1056 грн. В подальшому викрадене реалізував шляхом продажу ОСОБА_11

22.07.2017 року близько 14 год. 00 хв. повернувся на територію господарства, оскільки не мав фізичної можливості викрасти інші речі того ж дня о 11 год. 00 хв. для реалізації свого єдиного умислу на викрадення майна з приміщення майстерні, та викрав 2 металевих труби, товщиною 3 м кожна, діаметром 57 мм, товщиною стінки 3 мм, вартістю 88 грн. за 1 м, на загальну суму 528 грн., та 2 пластикові каністри ємкістю 55 л кожна, вартістю 222 грн. за одну одиницю, на загальну суму 444 грн., які в подальшому реалізував шляхом продажу ОСОБА_12 . Таким чином, ОСОБА_5 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме витратив на алкоголь та продукти харчування, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 972 гривні.

Всього своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_4 збитків на загальну суму 2028 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні крадіжок майна потерпілого ОСОБА_4 визнав повністю та суду показав, що в липні 2017 року, в денну пору доби, йшовши по вулиці, зустрів ОСОБА_6 , який запропонував йому піти в майстерню та взяти фарбу, яку можна реалізувати. Погодившись на вказану пропозицію, ОСОБА_5 пішов разом з ОСОБА_6 до майстерні, від якої у останнього були ключі. До неї він не заходив, стояв біля входу у господарство, де знаходилась дана майстерня, а ОСОБА_6 , відкривши у майстерні двері ключами, виніс з неї 8 банок фарби, які пізніше вони реалізували ОСОБА_9 , а за виручені кошти купили алкоголь та продукти харчування. Вказав, що він не знав, що банки з фарбою не належать ОСОБА_6 , вважав, що власник майстерні дав дану фарбу ОСОБА_6 в рахунок заробітної плати, оскільки знав, що останній підробляє у потерпілого дрібними роботами.

Також зазначив, що він 22.07.2017 року о 11 годині повернувся у вищезазначену майстерню з метою викрадення майна, яке там знаходилось, зламав вхідний замок за допомоги сапи та викрав чотири металеві труби, які реалізував ОСОБА_11 . Вподальшому, повернувшись до майстерні ще раз в той самий день, викрав дві металеві труби та дві пластикові каністри, які пізніше реалізував ОСОБА_12 , а за виручені кошти купив алкоголь та продукти харчування. Цивільний позов, заявлений ОСОБА_4 , визнав у повному обсязі.

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_13 по епізоду викрадення майна в період з 10 по 22 липня 2017 року є не доведеною за відсутності в матеріалах кримінального провадження будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували факт вчинення останнім крадіжки в зазначений вище період на території господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 , та достовірно та беззастережно свідчили б про вчинення ним інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Таким чином, стороною обвинувачення не надано, а судом не здобуто жодних належних, допустимих, достовірних та об`єктивних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємному викраденні чужого майна (крадіжки), повторно, шляхом проникнення в інше приміщення.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах здобутих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи безстороннім судом, який встановить обгрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід виправдати за ч. 3 ст. 185 КК України по епізоду викрадення чужого майна (крадіжки) в період з 10 по 22 липня 2017 року, вчиненого повторно, шляхом проникнення в інше приміщення, на території господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_4 , за недоведеністю вчинення ним вказаного кримінального правопорушення.

Водночас, вина ОСОБА_5 по епізоду викрадення майна 22.07.2017 року, крім визнання вини самим обвинуваченим, об`єктивно підтверджується дослідженими в ході судового слідства доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який суду показав, що ОСОБА_6 , підробляв у нього дрібними роботами, а він за виконану роботу допомагав йому грошима. Останній допомагав йому довгий час, а тому він йому довірив ключі від своєї майстерні. Потерпілий в майстерню дозволяв заходити ОСОБА_6 лише за його попереднім дозволом та на виконання конкретного доручення, вказав, що без його згоди він не надавав права обвинуваченому заходити до приміщення майстерні. Коли після тривалого проміжку часу він приїхав до своєї майстерні, то застав там поломані двері та замок, а також побачив, що у нього викрали 2 упаковки банок фарби в кількості 16 одиниць, металеві труби та дві пластикові каністри. Працівники АЗС, яка знаходиться поруч з його майстернею йому сказали, що бачили, як двоє чоловіків викрадали його майно, одним з них був чоловік якого часто бачили на території його майстерні. Пізніше він у відділку поліції бачив відео, яке було знято з камер, розташованих на заправці, де ОСОБА_5 приблизно о 16 годині викрадав його пластикові каністри. Також зазначив, що на момент розгляду справи в суді ОСОБА_5 до нього приходив з вибаченнями та пообіцяв відшкодували завдану шкоду. Вказав, що працівниками поліції йому було повернуто, викрадені 4 металеві труби, 1 банку фарби та 2 пластикові каністри;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який суду показав, що їхав на своєму робочому автомобілі від кафе «Хуторок» до «Золотого кільця», що в м. Нетішин, та бачив, як ОСОБА_5 перекидав через плече металеві труби і ніс їх по вулиці;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , який суду показав, що ОСОБА_5 приніс, щоб йому продати, дві металеві труби та дві пластикові каністри, за які він останньому заплатив 170 грн.;

- даними протоколу огляду місця події від 23.07.2017 року, відповідно до яких місцем вчиненого кримінального правопорушення є приміщення по АДРЕСА_4 , на яке вказують обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та потерпілий ОСОБА_4 , у якому на момент огляду пошкоджені металеві двері та замок в дверях;

- даними висновку судової товарознавчої експертизи № 667т від 01.08.2017 року, згідно яких ринкова вартість представлених на експертизу пластикових каністр, ємкістю по 55 л, станом на 22.07.2017 року могла становити 222 грн. 00 коп.;

- даними довідки ТзОВ «Металсервіс» від 26.07.2017 року, згідно яких вартість одного кілограма металобрухту чорного металу станом на 22.07.2017 року становить 3 грн. 80 коп.;

- даними довідки ФОП ОСОБА_15 №532 від 26.07.2017 року, згідно яких вартість одного метра металевої труби діаметром 57 мм, товщина стінки 3 мм, станом на 26.07.2017 року становить 88 грн. 00 коп.;

- даними протоколу огляду речових доказів від 23.07.2017 року, відповідно до яких оглянуто подвір`я АДРЕСА_5 , де знаходились, викрадені ОСОБА_5 та добровільно видані ОСОБА_16 4 металеві труби, діаметром 57 мм, товщина стінки 3 мм;

- даними протоколу огляду речових доказів від 25.07.2017 року, відповідно до яких оглянуто подвір`я АДРЕСА_6 , де знаходились викрадені ОСОБА_5 та добровільно видані ОСОБА_12 2 металеві труби, діаметром 57 мм, товщина стінки 3 мм;

- даними протоколу огляду та зважування від 26.07.2017 року, відповідно до яких оглянуто територія металоприймального пункту, що розташований на АДРЕСА_7 та ваги ВТ 4014 № 14778.

Що стосується показання свідка ОСОБА_17 , то суд вважає такі неналежними доказами, оскільки останній працюючи на АЗС №63, яка знаходиться по сусідстві з господарством потерпілого ОСОБА_4 та бачивши, як невідома йому особа несла металеві труби приблизно 13 години та приблизно 16 години перелазила через паркан, коли на землі вже стояли дві пластикові каністри, не зміг вказати яка саме особа це була, оскільки добре її не роздивився.

Належним доказом, на думку суду, є також висновок експерта № 780-тр. від 03.08.2017 року, оскільки згідно останнього встановити те, що залишений слід взуттям на місці злочину належить ОСОБА_5 , не виявилось можливим.

Таким чином, дослідивши безпосередньо в судовому засіданні докази, оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 повністю доведена у судовому засіданні та його дії кваліфіковані правильно за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Під час судового розгляду, зважаючи на принцип диспозитивності кримінального провадження, судом прийнята відмова прокурора від допиту свідка ОСОБА_16 . Розуміючи своє право на допит вказаного свідка, обвинувачені, захисники та потерпілий не наполягали на його допиті.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вибачення перед потерпілими в суді та обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів.

Суд також враховує, що ОСОБА_5 є особою молодого віку, неодружений, за місцем проживання характеризується позитивно, його незадовільний стан здоров`я, те що на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, має незняті та не погашені судимості, реально відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак на шлях виправлення не став, та через невеликий проміжок часу, а саме через два тижні після закінчення іспитового строку, знову вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, що свідчить про його підвищену небезпеку для суспільства.

Приймаючи до уваги характер діянь і спосіб їх вчинення, суспільну небезпеку скоєних злочинів та особу винного, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі з відбуванням такого реально. Разом з тим, враховуючи пом`якшуючі обставини, а також позицію потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання, суд знаходить для досягнення мети покарання, передбаченої ч. 2 ст. 50 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким злочином, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання, якими є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, вибачення перед потерпілим в суді, готовність нести покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 є особою немолодого віку, одружений, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Також суд приймає до уваги характер діяння, спосіб його вчинення, розмір викраденого, суспільну небезпеку вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, думки потерпілого, з яким обвинувачений не знайшов порозуміння, але той при цьому поклався на розсуд суду у визначенні міри покарання та просив не призначати покарання у виді позбавлення волі реально, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

При цьому, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, поклавши на останнього обов`язки, передбачені п.п. 3-4 ч. 1 ст. 76 КК України. Таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Разом з тим, незважаючи на наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання кожному із обвинувачених, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, оскільки вони не є безумовною підставою, відповідно до вимог чинного законодавства, для призначення покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією статті інкримінованих їм злочинів, адже обвинувачені скоїли тяжкий корисливий злочин і шкоду добровільно не відшкодували.

Вирішуючи питання цивільного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 та ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, суд вважає такий підлягає частковому задоволенню.

Зважаючи на те, що частина викрадених речей повернута потерпілому, про це ним не заперечується в судовому засіданні та підтверджується даними постанов про приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 25.07.2017 року та від 26.07.2017 року, стягненню підлягає матеріальна шкода в сумі 735 грн., що становить вартість семи неповернутих банок фарби.

Обмірковуючи питання відшкодування потерпілому моральних збитків на суму 10000 грн., суд враховуючи принцип розумності та справедливості, вважає завищеними вимоги потерпілого в цій частині позову і знаходить необхідним зменшити розмір такого відшкодування до 4000 грн.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого згідно зі ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3(трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування, призначеного покарання з випробуванням протягом іспитового строку 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 солідарно в дохід держави витрати за проведення судових товарознавчих експертиз № 667т від 03.08.2017 року та №663т від 01.08.2017 року в сумі 692 (шістсот дев`яносто дві) гривні 09 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 солідарно в дохід держави витрати за проведення судової трасологічної експертизи № 780 від 03.08.2017 року в сумі 692 (шістсот дев`яносто дві) гривні 09 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 735 (сімсот тридцять п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Речові докази:

- одна банка олійно-фталевої емалі для деревини та металу марки «Sniezka», вагою 800 мл; 6 металевих труб, діаметром 57 мм, товщина стінки 3 мм; 2 пласткових каністри, ємкістю по 55 л, переданих на зберігання потерпілому ОСОБА_4 - залишити останньому.

- шкіряні босоніжки, належні ОСОБА_5 , повернути останньому;

-оптичний СД-диск, на якому зафіксовано слід взуття, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку через Нетішинський міський суд Хмельницької області, а засудженим, що утримується під вартою в той же строк, з часу вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча ОСОБА_1