ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову слідчого з особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000670 від 06 червня 2017 року, -

встановив:

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися зі скаргою до слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в порядку ст. 303 КПК України, на вказану постанову слідчого про закриття вказаного кримінального провадження, оскільки, на їх переконання, ця постанова винесена без належної перевірки обставин справи та оцінки здобутих доказів, а тому просили це рішення скасувати та досудове розслідування відновити в загальному порядку.

Заявники ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будучи належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в судове засідання не з`явилися, однак подали суду заяви про здійснення розгляду скарги за їх відсутності. Викладені у скарзі доводи підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити, а постанову слідчого про закриття кримінального провадження скасувати. Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі скаржника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.
Представник прокуратури Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомлений про дату, місце та час судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, в судове засідання не з`явився, матеріали кримінального провадження не надав. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.
Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного
Як убачається з матеріалів справи, у провадженні слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 перебувало кримінальне провадження №№ 0000670 від 06 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 КК України, по якому 23 жовтня 2017 року слідчий прийняв постанову про його закриття на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Закриваючи провадження, слідчий послався на те, що під час проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні не встановлено даних, які б свідчили про скоєння прокурором відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 будь-якого кримінального правопорушення, у тому числі, передбаченого ст. 367 КК України

Однак з таким висновком слідчого, підтриманого прокурором, погодитися не можна, в той час як доводи, на які посилаються заявники заслуговують на увагу.

Так, частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Аналогічні положення відображені і у ч. 4 ст. 38 КПК України щодо зобов`язань самого органу досудового розслідування, які вказують, що останній має застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. ст. 2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч. 1 ст. 94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З положень ст. 83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Згідно положень ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

У свою чергу, слідчий, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала таку заяву.

Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину чи самої події, то він має звернути увагу на те, що б така постанова у обов`язковому порядку містила детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить вона висновки щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Згідно ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Практика Європейського Суду з Прав Людини щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

А, в рішенні ЄСПЛ у справі «Бучинська проти України» Суд констатував факт того, що не може дійти висновку, що органи влади зробили усе від них залежне для забезпечення оперативного та всебічного вжиття заходів для збору доказів, встановлення місцезнаходження та притягнення до відповідальності винних (див. рішення у справі «Бучинська проти України» заява № 35493/10 від 30.04.2015, п. 49), бо за потреби зростаючих високих стандартів у сфері захисту прав людини та основоположних свобод, неминуче вимагається більша рішучість при оцінці порушень основоположних цінностей демократичного суспільства (див. рішення у справі «Сельмуні проти Франції, заява № 235803/94, параграф 95, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграфи 148, 149), оскільки тягар доведення можна покласти на органи влади, адже саме вони мають надати задовільні та переконливі пояснення (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини, заява № 21986/93, п. 100, «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, параграф 150).

Постанова про закриття кримінального провадження повинна містити достатні відомості, які б свідчили про те, що усім обставинам справи у порядку ст. 94 КПК України було надано необхідну правову оцінку в сукупності, що свідчить про те, що встановлена, на даний час, органом досудового розслідування сукупність доказів, якою обґрунтовуються зроблені ним висновки, не може вважатися такою, що не залишає місце сумнівам, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України).

Матеріали кримінального провадження прокурором суду не надані, а отже доводи, які зазначені заявником у своїй скарзі з приводу істотної неповноти досудового розслідування даного кримінального провадження та не проведення всіх слідчих (розшукових) дій для встановлення обставин, на які ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказують у своїй скарзі не можуть бути спростовані у встановленому процесуальним законом порядку, що свідчить про необхідність задоволення даної скарги для забезпечення прав та інтересів скаржників, а також всебічного, повного та неупередженого проведення процесуальних дій в межах кримінального провадження.

В даному випадку одним з основних питань, на яке досудовим слідством має бути надана чітка та недвозначна відповідь, є питання про те, чи дійсно прокурор відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 діяв у межах наданих їм повноважень при зазначених вище обставинах та чи діяв він в межах закону, з дотримання гарантованих Конституцією України прав та свобод ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , чи в повній мірі ним були виконані покладені на нього. як процесуального керівника у кримінальному провадженні № 0000034, обов`язки, спрямовані на всебічне, повне, неупереджене та своєчасне здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження, чи були вжиті ним всі необхідні дії, спрямовані на своєчасне проведення необхідних слідчих (розшукових) дій для встановлення істини по справі. Задля отримання відповіді на це питання, слід проаналізувати усі здобуті докази у їх сукупності, а у разі їх відсутності, здійснити ряд інших слідчих (розшукових) дій для повного з`ясування всіх обставин справи та надати їм належну, повну та всебічну оцінку.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Наведене дає підстави для висновку про те, що обґрунтування підстав для закриття кримінального провадження, наведене в оскаржуваній постанові, не можна вважати достатньо переконливим.

За таких обставин, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню для відновлення досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.

Також, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого з особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000670 від 06 червня 2017 року- задовольнити.
Постанову першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000670 від 06 червня 2017 року скасувати, матеріали цього кримінального провадження направити для продовження досудового слідства.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1