137/1559/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2017р. с.м.т. Літин

Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
представника Літинської ВК 123 ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровськ (Росія), громадянина України, із середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше судимого, останній раз 21 листопада 2013 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі (початок строку: 13 лютого 2014 року, кінець строку: 13 травня 2019 року), про про умовно-дострокове звільнення,
Засуджений ОСОБА_5 , звернувся до суду із вказаним клопотанням, просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення вважаючи що став на шлях виправлення та доводить це своєю працею на виробничому об`єкті виправної установи.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_5 просив задовольнити його клопотання.
Представник Літинської ВК 123 ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання пояснивши, що як на його думку, засуджений ОСОБА_5 не став на шлях виправлення.
Прокурор ОСОБА_3 також заперечив проти задоволення клопотання, вважаючи що засуджений не став на шлях виправлення.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_5 суд вважає, що клопотання не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Так, ОСОБА_5 раніше судимий, останній раз засуджений 21.11.2013 року Тростянецьким районним судом Вінницької області за ч.2 ст. 289 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до 5 років 3 місяців позбавлення волі (а.с. 8).
Стаття 81 КК України передбачає, що умовою для застосування умовно-дострокового звільнення є те, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2000 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні засудженим вимог режиму, його участі в самодіяльних організаціях засуджених беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації установ виконання покарань, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. При цьому суд враховує поведінку засудженого за весь період відбування покарання.
З матеріалів провадження, особової справи засудженого ОСОБА_5 та пояснень представника Літинської ВК № 123 вбачається, що під дію ст. 81 КК України останній підпадає по відбуттю 2/3 частини строку призначеного йому покарання (13.08.2017 р.), однак відповідно до витягів із протоколів № 21 від 17.10.2016 р. (а.с. 10), та № 16 від 23.08.2017 р. (а.с. 11). комісія Літинської ВК №123 по розгляду матеріалів особових справ засуджених відмовляла ОСОБА_5 у застосуванні до нього ст.ст. 81, 82 КК України, оскільки останній під час відбування покарання не довів, що став на шлях виправлення.
Згідно характеристики засудженого ОСОБА_5 від 03.08.2017 р., яка міститься в матеріалах особової справи, останній за час відбування покарання характеризується посередньо. Допустив двічі порушення режиму відбування покарання за що притягався до дисциплінарної відповідальності, один раз правами начальника установи. Не приділяє дбайливого ставлення до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи не завжди ставиться не завжди сумлінною. До виконання робіт з благоустрою установи ставиться безвідповідально (а.с. 12).
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 03.08.2017 р., виданої начальником відділення СПС Літинської ВК 123 ОСОБА_6 засуджений ОСОБА_5 за час перебування у Літинській ВК № 123 має 2 стягнення, котрі на момент розгляду клопотання погашені (а.с. 13).
Суд не ігнорує тієї обставини, що у засудженого ОСОБА_5 наявне заохочення у виді оголошення подяки від 14.07.2017 р. за сумлінну поведінку та ставлення до праці по підсумкам роботи за 2 квартал 2017 р., втім суд не вважає дане заохочення достатнім доказом для того, щоб зробити висновок, що засуджений ОСОБА_5 довів що став на шлях виправлення.
Враховуючи викладене вище суд приходить до переконання, що засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у Літинській ВК №123, своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, клопотання останнього про застосування умовно-дострокового звільнення не підлягає до задоволення.
Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення, відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя:ОСОБА_1