Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/116/2015 Справа № 641/184/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2015 року Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селище Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, українця, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У квітні 2014 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який в подальшому добровільно відмовився від скоєння кримінального правопорушення, вступили в злочинну змову, спрямовану на придбання, зберігання та перевезення певної кількості вибухових речовин або пристроїв до м. Києва.

Після цього ними був розроблений план, відповідно до якого кожен з них повинен виконувати певні функції:

ОСОБА_6 зберігати придбану ними вибухову речовину і у вказаний ними час передати її уповноваженій на то особі;

ОСОБА_7 забезпечити перевезення вибухової речовини із м. Харкова до м. Києва. При цьому перевезення вибухової речовини він може здійснити особисто. або через іншу особу;

ОСОБА_4 та ОСОБА_9 у м. Києві отримати вибухову речовину, забезпечити її зберігання на території міста. Крім того вони повинні підібрати місце для можливого використання вибухового пристрою, виготовленого із неї, під час скоєння злочину.

Реалізуючи злочинний умисел групи і діючи суворо з відведеною йому роллю, узгоджено із співучасниками, в період з 26 квітня по 02 травня 2014 року за невстановлених слідством обставин ОСОБА_6 , незаконно, не маючи на те передбаченого законом дозволу, придбав 8 конструктивно оформлених зарядів бризантної вибухової речовини «шашка-детонатор Т400-Г» та 10 електродетонаторів ЕД-8, які переніс та зберігав за місцем своєї роботи в підсобному приміщенні супермаркету «Оплот», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 167/1.

02.05.2014 під час телефонних розмов ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 прийняли рішення, що для реалізації їх злочинного умислу, вибухову речовину до м. Києва необхідно перевезти наступного дня. При цьому ОСОБА_7 повинен знайти особу, яка безпосередньо перевезе вибухову речовину із м. Харкова до м. Києва, а ОСОБА_9 було поставлено в обов`язок зустріти кур`єра, отримати вибухову речовину та забезпечити її зберігання в потаємному місці.

Реалізуючи злочинний умисел групи, ОСОБА_7 подзвонив своїй знайомій ОСОБА_10 та запропонував їй за грошову винагороду перевезти із м. Харкова до м. Києва певну валізу, не ставлячи їй до відома, що у валізі буде знаходитись вибухова речовина. Отримавши від останньої згоду, ОСОБА_7 , діючи відповідно до відведеної йому ролі, узгоджено із співучасниками, 03.05.2014 в 12.30 подзвонив ОСОБА_6 на мобільний телефон і запропонував передати йому зазначені вибухові речовини, на що останній погодився.

Того ж дня, близько 18.30 ОСОБА_7 прийшов в обговорене з ОСОБА_6 місце - у двір супермаркету «Оплот», розташованого за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 167/1, де став чекати на ОСОБА_6 . Останній з метою конспирації подзвонив на мобільний телефон ОСОБА_11 , який працює у вказаному супермаркеті «Оплот», та попросив останнього взяти в підсобному приміщенні пакет і передати його ОСОБА_7 на вулиці біля супермаркету. При цьому ОСОБА_12 не розповідав ОСОБА_11 що у пакеті, який слід передати ОСОБА_7 , знаходяться вибухові речовини. ОСОБА_11 , не будучи обізнаним про дійсний намір ОСОБА_6 , взяв вказаний тим пакет та виніс його на вулицю до входу у супермаркет «Оплот», де передав його ОСОБА_7 , який таким чином незаконно придбав вибухові речовини, яки в ньому знаходились.

Реалізуючи злочинні дії групи, ОСОБА_7 в той же день, близько 19.00 незаконно, не маючи на то передбаченого законом дозволу, перевіз вказану вибухову речовину на зупинку громадського транспорту «Депо № 2» по пр. Героїв Сталінграду в м. Харкові, де передав, тобто збув, ОСОБА_10 пакет з вибухівкою та гроші на проїзд до м. Києва.

Того ж вечора ОСОБА_10 , не будучи обізнаною у вмісті отриманого від ОСОБА_7 пакету, на громадському транспорті перевезла його до м. Києва, про що повідомила останнього. У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 , в чий обов`язок відповідно до розподілу ролей входило отримання вибухової речовини, не прибув на зустріч, добровільно відмовившись тим самим від доведення до кінця злочинного умислу групи, ОСОБА_10 подзвонила ОСОБА_7 і повідомила про це. ОСОБА_7 , у свою чергу, повідомив по неявку ОСОБА_9 . ОСОБА_8 , який, забезпечуючи реалізацію злочинного умислу групи, передзвонив ОСОБА_4 і поклав на нього обов`язок отримати та сховати вибухову речовину.

04.05.2014 біля 07.44 ОСОБА_10 біля б.6/10 по вул. Грінченка м. Київ зустрілась з ОСОБА_4 , який незаконно, не маючи на то передбаченого законом дозволу, отримав, тобто придбав, від неї пакет з вибуховою речовиною, яку заховав та зберігав у потаємному місці, розташованому поблизу.

29.05.2014 в період з 22.23 до 23.50 під час огляду ділянки місцевості біля будинку 6/10 по вул. Грінченка в м. Києві працівниками міліції було виявлено та вилучено:

8 конструктивно оформлених зарядів бризантної вибухової речовини «шашка-детонатор Т400-Г» загальною масою 3185 г, які, згідно з висновком судової вибухо-технічної експертизи № 200 від 30.05.2014, є вибуховою речовиною,

8 штатних засобів ініціювання - електродетонаторів ЕД-8, які, відповідно до висновку судової вибухо-технічної експертизи № 200 від 30.05.2014, містять комбінований заряд вибухової речовини: ініціююча вибухова речовина - гримуча ртуть, масою від 0,25 г до 0,35 г; заряд бризантної вибухової речовини гексоген, масою від 0,9 г до 1,1 г та бризантна вибухова речовина ТЕН, масою від 0,9 г до 1,1 г, кожний.

Вказані вибухову речовину і штатні засоби ініціювання - електродетонатори ЕД-8 ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 за попередньою змовою та в групі між собою незаконно, не маючи на то передбаченого законом дозволу, придбали, перевезли та зберігали.

На досудовому слідстві, між прокурором та обвинуваченим 08 січня 2015 року укладено угоду про визнання винуватості, на час підписання якої, ОСОБА_4 визнав обвинувачення в обсязі підозри. Угода містить відомості, щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.

Сторонами, між якими укладено угоду про визнання винуватості, узгоджено покарання за скоєння злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Скоєний ОСОБА_4 злочин, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Відповідно до ст. 474 КПК України, судом встановлена добровільність сторін при укладанні угоди, тобто їх дії не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

Відповідно до ч. 7 цієї ж статті, судом не встановлено обставин, за яких суд відмовляє в затверджені угоди.

Узгоджена між сторонами угода про визнання винуватості та міра покарання ОСОБА_4 у вигляді 4 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, відповідає нормам КПК України та КК України та не суперечить інтересам суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_4 погодився на призначення узгодженого покарання та в судовому засіданні визнав обвинувачення, викладене в обвинувальному акті.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

Судові витрати, пов`язані з проведенням судово-вибухотехнічної експертизи в розмірі 591 гривня 36 копійок, компьютерно-технічної експертизи в ромірі 1967 гривень 68 копійок, молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 5470 гривень 08 копійок, а всього в сумі 8029 гривень 12 копійок, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Оскільки строк застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 21 січня 2015 року, а покарання, визначене йому угодою не пов`язане з позбавленням волі, суд, враховуючи думку прокурора, вважає за необхідне задовольнити клопотання адвоката ОСОБА_5 та змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте забов`язання до набрання вироком законної сили, звільнивши його з під варти в залі суду.

Керуючись ст.ст. 468 476 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 08 січня 2015 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором відділу прокуратури Харківської області ОСОБА_13 .

Визнати ОСОБА_4 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді ЧОТИРЬОХ років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, встановивши йому іспитовий термін на ДВА роки і відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про всі зміни місця проживання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Змінити запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на особисте забов`язання до набрання вироком законної сили, звільнивши його з під варти в залі суду.

Термін відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати в строк відбуття покарання, строк перебування ОСОБА_4 під вартою з 29 травня 2014 року по 19 січня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 8029 (вісім тисяч двадцять дев`ять) гривня 12 копійок.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя - ОСОБА_1