Провадження № 1-кп/638/57/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

-ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурорів ОСОБА_5

-ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

Адвокатів ОСОБА_14

ОСОБА_15

ОСОБА_16

розглянувши обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 258, ч. 3, ч.4, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 263, ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 298, ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 338 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 258, ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 298, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 338 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 258-3 ч. 2, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 32, ч. 1 ст. 263 КК України-

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 127 КК України-

ОСОБА_13 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України,-

в с т а н о в и в :
В провадженні суду перебуває вище зазначене об`єднане кримінальне провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 обрано запобіжний захід взяття під варту, який продовжувався у встановленому законом порядку як під час досудового слідства, так і під час розгляду справи по суті судом.

В судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження строків тримання обвинувачених під вартою.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та їх захисники проти продовження строків тримання під вартою заперечували, просили змінити на більш м`який запобіжний захід, посилаючись на те, що прокурором суду не надаються докази обвинувачення, відкладення судових засідань відбувається у зв`язку з неявкою інших сторін кримінального провадження, доказів існування наявності ризиків, які дають підстави утримувати обвинувачених під вартою прокурором не надано. Також обвинувачена ОСОБА_9 послалася в обґрунтування необхідності зміни їй запобіжного заходу враховуючи те, що вона має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання та реєстрації, перебуває під вартою тривалий час, проте з вини прокурора розгляд кримінального провадження по суті не відбувається.

Інші обвинувачені також заперечували проти продовження строків тримання обвинувачених під вартою.

Суд, вислухавши сторони кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинувачених підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як наголошувалося раніше, згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/04-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінально-процесуального кодексу України», слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, привалює над принципом поваги до свободи особистості.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити нетільки права підозрюваного, а й високі стандарти охоронизагальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно ст.ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє «прогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства». У рішенні по справі «Харченко проти України» від 10.02.2011 року Європейський суд з прав людини зазначив, що розумність строку тримання під вартою не може оцінюватись абстрактно, вона має оцінюватись в кожному конкретному випадку залежно від особливостей конкретної справи.
Відповідно до ст.. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, зокрема :

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується.

Суд повторно роз`яснює, що зі змісту КПК України вбачається, що перевірка обґрунтованості підозри під час досудового розслідування по кримінальному провадженню при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, а також продовження строків тримання під вартою в повному обсязі покладається виключно на слідчого суддю, що постановлює відповідні ухвали.

А питання про те, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення та чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення вирішуються судом тільки при ухваленні вироку, відповідно до ст.. 368 КПК України.

При цьому колегія звертає увагу на те, що ухвали Київського районного суду м. Харкова про обрання запобіжного заходу обвинуваченим та продовження строків тримання їх під вартою, постановлені слідчим суддею під час досудового розслідування на теперішній час не змінені та не скасовані в апеляційному порядку у встановлений КПК України спосіб і строк.

За таких обставин суд вважає, що на теперішній час ризики, передбачені ст.. 177 КПК України, з урахуванням вищенаведених позицій Європейського суду з прав людини, які були враховані слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова як при обранні запобіжного заходу, так і при продовженні строків тримання під вартою обвинуваченим під час проведення досудового розслідування, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання винними у кримінальних правопорушеннях, у вчинені яких підозрюються, враховуючи, що дії обвинувачених за вчинення яких повідомлено підозру, носять характер особливо тяжкого кримінального правопорушення проти громадської безпеки, на теперішній час достатніх підстав для заміни або скасування раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом не вбачається, а тому продовжує строк тримання під вартою на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.314-316, 331, 369, 380 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 26.01.2018 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 26.01.2018 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 26.01.2018 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: