Провадження № 1-кп/643/265/18
Справа № 643/4820/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2018 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 0001049 від 15.02.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з

середньою освітою, не одруженого, в силу ст. 89 КК України

не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого: АДРЕСА_2

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України

В С Т А Н О В И В:

15.02.2017 року о 18 години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де між ним та невідомими йому ОСОБА_5 виник конфлікт на грунті непорозумінь щодо поведінки ОСОБА_6 до малолітньої дитини ОСОБА_5 ОСОБА_7 .

Під час виниклого конфлікту, на підґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , знаходячись у безпосередній близькості до потерпілого, взяв у ліву руку не встановлений під час досудового розслідування предмет, схожий на ніж та, усвідомлюючи протиправність своїх дій та небезпеку для життя і здоров`я ОСОБА_5 , бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, умисно завдав один удар не встановленим під час досудового розслідування предметом схожим на ніж, у правий бік тулуба потерпілого ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому колото-різане поранення правої половини грудної клітини з пораненням реберної артерії, проникаюче в черевну порожнину з пораненням 5-го сегменту печінки та евентрацієй петель тонкої кишки, розвитком гемоперітоніуму та геморагічного шоку другої ступені, яке виникло за видами однократної колюче-ріжучої дії гострого предмету, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, яке небезпечне для життя та здоров`я відповідно до висновку експерта № 1102-С/17 від 03.04.2017 року.

Після цього ОСОБА_6 припинив свої злочинні дії та з місця скоєння злочину зник, залишивши потерпілого ОСОБА_5 лежати на землі.

15.02.2017 року ОСОБА_5 бригадою невідкладної медичної допомоги був доставлений до ДУ «Інститут загальної та невідкладеної хірургії ім.. В.Т. Зайцева Національної академії медичних наук України», де йому надано своєчасну медичну допомогу, де йому була надана медична допомога.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_6 , будучи допитаний в ході судового розгляду, свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - визнав, надав пояснення щодо обставин, як вказано вище у вироку, фактичних обставин справи не оспорював. Заявив клопотання про застосування до нього ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнити від відбування покарання.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується наступними доказами: - допитом потерпілого ОСОБА_5 , який пояснив, що під час виниклого конфлікту, ОСОБА_6 умисно завдав один удар предметом схожим на ніж, у правий бік тулуба та з місця скоєння злочину зник, залишивши потерпілого лежати на землі;

- допитом свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,які впізнали ОСОБА_6 ,як особу , яка вчинила злочин по АДРЕСА_3 , спричинивши ОСОБА_5 тілесні ушкодження ножем;

- допитом свідка ОСОБА_10 , яка є тіткою обвинуваченого, свідка ОСОБА_11 , співмешканки обвинуваченого, свідків, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , щодо обставин при яких їм стало відомо про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 , допитом свідка ОСОБА_14 , яка є дружиною потерпілого ОСОБА_5 .

У суду не має підстав сумніватись в показах останніх, так як вони не зацікавлені в розгляді справи по суті та їх покази підтверджуються письмовими доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 15.02.2017 року - ділянки місцевості біля під`їзду № 1 , будинку АДРЕСА_3 , де на проїзній частині було виявлено та вилучено змиви речовини бурого кольору;

- протоколом огляду місця події (додатковим ) від 19.02.2017 року - сходового маршу квартири АДРЕСА_4 , де було вилучено змиви речовини бурого кольору з підлоги та вхідних дверей;

- протоколом затримання від 15.02.2017 року, в ході якого було вилучено предмети одягу, а саме: штани зимові зеленого кольору «NSD», чорну куртку «бомбер», пара чоботів «Vibran», чорного кольору;

- протоколом огляду аудіо матеріалу від 17.02.2017 року - запису діалогу, який був зафіксований як стенограма про нанесення ножового поранення в область грудної клітини;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.02.2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка вчинила злочин по АДРЕСА_3 , спричинивши ножем тілесні ушкодження;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2017 року, в ході якого свідок ОСОБА_15 впізнала ОСОБА_6 , як особу, який спричинив ножем тілесні ушкодження ОСОБА_5 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.03.2017 року, в ході якого потерпілий ОСОБА_5 пояснив обставини спричинення йому тілесних ушкоджень;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.04.2017 року за участю ОСОБА_6 ;

- висновком експерта ХОБСМЕ ДОЗ ХОДА № 1102-С/17 від 03.04.2017 року щодо наявності у ОСОБА_5 колото-різаного поранення правої половини грудної клітини з пораненням реберної артерії, проникаюче в черевну порожнину з пораненням 5-го сегменту печінки та евентрацієй петель тонкої кишки, розвитком гемоперітоніуму та геморагічного шоку другої ступені, яке виникло за видами однократної колюче-ріжучої дії гострого предмету;

- висновком експерта відділення судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Харківської обласної держадміністрації № 212-ИС/17 від 29.03.2017 року про відсутність крові на вилучених у ОСОБА_6 чоботах;

- висновком експерта відділення судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Харківської обласної держадміністрації № 210-Ис/17 від 29.03.2017 року про наявність на куртці, вилученій у ОСОБА_6 крові людини групи В, походження якої від громадянина ОСОБА_5 не виключається;

- висновком експерта відділення судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Харківської обласної держадміністрації № 208-Ис/17 від 29.03.2017 року про наявність на двох фрагментах марлевого бинта зі змивами, що були вилучені з дверей квартири АДРЕСА_4 крові людини групи В, походження якої від громадянина ОСОБА_5 не виключається;

- висновком експерта відділення судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Харківської обласної держадміністрації № 209-Ис/17 від 29.03.2017 року, про наявність на штанях , вилучених у ОСОБА_6 крові людини групи В , походження якої від громадянина ОСОБА_5 не виключається;

- висновком експерта відділення судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи Управління охорони здоров`я Харківської обласної держадміністрації № 209-Ис/17 від 29.03.2017 року, про наявність на двох фрагментах марлевого бинта зі змивами, що були вилучені в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, 41;

крові людини групи В , походження якої від громадянина ОСОБА_5 не виключається,

- протоколами огляду предметів від 04.04.2017 року, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 04.04.2017 року;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 287 від 07.04.2017 року, відповідно до якого ОСОБА_6 хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. У період часу, якому відповідає правопорушення ОСОБА_6 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності або іншого хворобливого стану психіки, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними;

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 394 від 16.02.2017 року відповідно якого ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі аналізу матеріалів справи, показів обвинуваченого, потерпілого та свідків, у їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, що мало місце 15.02.2017 року та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне.

ОСОБА_6 має звання - сержанта, залучався та приймав участь у АТО на території Донецької та Луганської області у складі військової частини п/п НОМЕР_1 з 24.11.2015 року по 05.12.2015 року, з 01.02.12016 року по 22.04.2016 року, отримав статус учасника бойових дій, посвідчення серії НОМЕР_2 від 26.09.2016 року, виданого Харківським облвійськкоматом.

При призначенні покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, скоєних останнім.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України, віднесене до тяжкого злочину (ч.1 ст. 121 КК України).

Обставини, які згідно статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_16 - щире каяття, участь у проведенні антитерористичної операції.

Обставини, які згідно статті 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинення кримінального правопорушення, який законом віднесений до тяжкого злочину, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом при призначенні покарання враховуються вимоги ст. 50 КК України, що метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до частини другої ст.3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р., установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно вимог статті 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Згідно наданих документів обвинувачений приймав участь в антитерористичній операції, має статус учасника бойових дій.

Обставин, які б перешкоджали застосуванню амністії, відповідно до статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" або ч.4ст. 86 КК України судом не встановлено.

Таким чином, є наявними підстави для задоволення клопотання про застосування амністії.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_5 заявив цивільний позов в розмірі 10535 гривен, який в процесі розгляду справи був відшкодований в частині матеріальної шкоди в сумі 10535 гривен.

Крім того, потерпілий ОСОБА_5 просив стягнути з ОСОБА_6 у відшкодування моральної шкоди 50 000 грн., пославшись на те, що у зв`язку з завданням ОСОБА_6 йому умисних тілесних ушкоджень та нападом, він зазнав моральної шкоди, яка виразилася у фізичному болі, стресі, емоційних та душевних стражданнях, хвилюваннях, порушенні спокою, сну, нормальної життєдіяльності та повсякденної активності.

Цивільний позов ОСОБА_5 в частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з вимог ч. 3,4 ст. 23 ЦК України, згідно яких розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Враховуючи, що потерпілий ОСОБА_5 , внаслідок неправомірних дій обвинуваченого, який спричинив йому умисне тяжке тілесне ушкодження, зазнав фізичного болю, стресу, емоційного та душевного страждання ,хвилювання ,що призвело до порушення нормальної життєдіяльності, враховуючи характер та обсяг фізичних, душевних, психічних страждань потерпілого, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, судом оцінюється спричинена потерпілому моральна шкода у розмірі 30 000 гривен.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 375 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України та призначити покарання у вигляді 6 (шість) років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання за ч. 1 ст. 121 КК України на підставі ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду - негайно.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 моральну школу в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривен.

Речові докази по справі: аудіоматеріал наданий за запитом з КЗОЗ «ЦЕМД і МК», що зберігається на DVD-R диску, у паперовому конверті із позначкою «Матеріли кримінального провадження № 0001049, «аудіо 103» - зберігати в матеріалах кримінального провадження, 2 змиви РБК за вул. Світла, 2-А, 2 змиви РБК за вул. Валентинівська, 41 , які знаходься на зберіганні в камері речових доказів - знищити.

Штани зимові зеленого кольору «NSD» , чорну куртку «бомбер», які знаходься на зберіганні в камері речових доказів, пару чоботів «Vibran», чорного кольору, які були вилучені під час затримання 15.02.2017 року повернути ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1