АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-сс/778/169/18 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 335/703/18 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2018 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2018 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2018 року задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою.

Продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25 березня 2018 року включно.

Згідно зі змістом судового рішення, 22.01.2018 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначала, що обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду, а також вказувала на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначала в клопотанні, що на теперішній час слідство по вказаному провадженню триває, внаслідок особливої складності провадження, досудове розслідування неможливо закінчити у зазначений строк, оскільки для цього потрібно провести ряд процесуальних та слідчих дій, які провести у передбачений законом строк не виявилося за можливе, у зв`язку зі значною кількістю та тривалістю проведення експертиз, великим обсягом проведення слідчих дій та складністю провадження. Строк досудового розслідування продовжений до 4 місяців, а саме, до 28.03.2018 року включно. Крім того, на підтвердження існування вказаних ризиків сторона обвинувачення зазначає про можливість ОСОБА_7 переховуватися від слідства та суду, враховуючи особливу тяжкість вчиненого злочину та усвідомлення останнім невідворотності покарання за його вчинення, можливість знищити або сховати речі, які мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження, а саме майно здобуте злочинним шляхом, знаряддя злочину зброю, а також інші предмети, що використовував у своїй злочинній діяльності, що зберігаються в місцях, які підлягають встановленню під час проведення досудового розслідування, ймовірність здійснення ним впливу на потерпілих, свідків, та осіб, причетність яких до інкримінованого йому злочину підлягає перевірці, а тим самим перешкодить встановленню істини в кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя, прийшла до висновку, що прокурор довів існування ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 інкримінованого злочину, який підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя прийшла до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування, на 60 днів, до 25 березня 2018 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначала розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 при обранні запобіжного заходу, оскільки останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло, спрямований на заволодіння майном у великому розмірі, тобто злочин вчинено із застосуванням насильства.

В апеляційній скарзі захисник вважає, що ухвала слідчого судді є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновок суду не відповідає фактичним обставинам кримінального правопорушення. Так, жодний ризик у клопотанні про застосування тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , передбачений ст. 177 КПК України, слідчим та прокурором не доведений; жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, за цей час не встановлено, а можливості їх отримати вичерпані. Також до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обґрунтованої підозри, не кажучи вже про тримання особи під вартою. Також слідчий суддя необґрунтовано відмовила у задоволенні заяви адвоката, поданої в порядку cт. 206 КПК України, що є порушенням суддею норм діючого КПК України. Також в судовому процесі були допитані свідки, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які дали пояснення, але вони різняться від тих, які вони давали у слідчого. Прокурор і слідчий посилались на підставу своїх доводів як доказ: на обшук у ОСОБА_7 , але в нього нічого не знайшли, що підтверджувало би його причетність до даного злочину, також посилання прокурора на протокол допиту потерпілої як доказ спростовується самим протоколом допиту потерпілої, яка зазначила, що вона не має можливості упізнати осіб, які були в неї в будинку. В ухвалі суду присутнє істотне порушення норм КПК України та європейського права у з`язку з незаконним затриманням особи, пропущенням процесуальних строків з боку органів внутрішніх справ (дане порушення залишилось поза увагою суду, хоча він акцентував на цьому увагу), та необґрунтованим рішенням суду про застосування строку тримання під вартою ОСОБА_7 . Беручи до уваги те, що ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вина не доведена, а пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, клопотання про застосування строку тримання під вартою подане з істотним порушенням норм КПК, вважає утримання ОСОБА_7 під вартою незаконним.

На підставі викладеного, просить скасувати ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та змінити запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі домашній арешт з носінням приладу слідкування.

Заслухавши в судовому засіданні суду апеляційної інстанції суддю-доповідача про суть судового рішення та доводи апеляційної скарги; захисника та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити; прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою; перевіривши матеріали провадження; вислухавши доводи сторін, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задоволенню не підлягає, у зв`язку з наступним.

Зі змісту ухвали слідчого судді випливає, що під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , виконані вимоги ст. 199 КПК України. Вирішуючи питання про продовження виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя виклала обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, встановила достатність доказів, що свідчать про наявність обставин, про те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися, а також про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками слідчого судді і вважає, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою, при цьому, не вбачає достатніх підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, оскільки, на переконання колегії суддів, доводи апелянта є необґрунтованими.

Слідчим суддею дана належна оцінка наявним доказам і прийняті до уваги усі обставини, які мають бути враховані при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу і про його зміну.

Слідчим суддею було встановлено, що постановою першого заступника прокурора Запорізької області від 23.01.2018 року про продовження строку досудового слідства, продовжено строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до чотирьох місяців, тобто до 28.03.2018 року.

Зі змісту апеляційної скарги випливає, що фактично сторона захисту оскаржує не продовження строку тримання під вартою, а сам вид запобіжного заходу - у вигляді тримання під вартою. Однак, вказаний запобіжний захід був застосований щодо підозрюваного ОСОБА_7 на підставі ухвали слідчого судді ще 30.11.2017 року, і правильність цього рішення було підтверджено ухвалою суду апеляційної інстанції від 20.12.2017 року.

Натомість, в апеляційній скарзі не вказується, що заявлені і встановлені ризики зменшилися чи перестали існувати, або ж з`явилися нові обставини, які б вказували, що для запобігання цим ризикам буде достатньо застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Посилання захисника на відсутність заявлених ризиків не відповідає дійсності, колегія суддів вважає, що існування цих ризиків перевірялося і під час обрання підозрюваному вказаного запобіжного заходу і під час його продовження, на теперішній час вони не зменшились і не перестали існувати.

На переконання колегії суддів, наявні в матеріалах провадження відомості (докази) в своїй сукупності свідчать про достатність підстав вважати, що ризики можливого переховування від органів досудового розслідування і суду, приховування знищення і спотворення доказів дійсно існують.

Аналогічне можна зазначити і щодо доводів апелянта на предмет необґрунтованої, на його думку, підозри ОСОБА_7 у скоєнні правопорушення, вчинення якого інкримінується останньому.

Обґрунтованість підозри, так само, як і існування заявлених ризиків, було перевірено і встановлено ухвалою слідчого судді від 30.11.2017 року, яка була залишена без зміни ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.12.2017 року, і, на переконання колегії суддів, з урахуванням наявних на цій стадії процесу доказів, висновки слідчого судді в цій частині є правильними і підозра є обґрунтованою.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вказані в апеляційній скарзі доводи не тягнуть за собою підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді також не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 січня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 та продовжено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 25 березня 2018 року включно залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4