Справа № 507/350/18
У Х В А Л А
іменем України
В С Т А Н О В И В :
Під час розслідування даної справи слідчий СВ Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 за згодою процесуального керівника у справі прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.
Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що вилучене майно, має значення речових доказів по даному кримінальному провадженню, зберегло на собі сліди злочину і в подальшому підлягатиме дослідженню.
Слідчий в судове засідання не з`явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просить розглядати клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.
Згідно ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
На підставі ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження технічними засобами не здійснюється.
Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів досудового розслідування вбачається, що 20.02.2018року біля 23 годин ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_6 з метою скоєння крадіжки чужого майна, взявши з собою мішок, металевий припон та ліхтарик, проникли на територію домоволодіння ОСОБА_7 розташовану по АДРЕСА_1 , де з підсобного приміщення намагались скоїти крадіжку газового балону, 4 курки та півня віком 1 рік, однак не довели свій злочинний намір до кінця так як були застигнуті на місці скоєння злочину господарем.
Відомості про вказаний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Враховуючи те, що вилучені речі відповідно до ст. 98 КПК України мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, тому з метою забезпечення їх збереження, необхідно накласти на них арешт.
На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 107, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ :
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Любашівського ВП Балтського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1