Справа № 204/5975/17
Провадження № 1-кп/204/524/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2017 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0001855 від 02 вересня 2017 року, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон Херсонської області, громадянина України, українця, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-23.08.2005 Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.12.2007 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 21 день;
-21.05.2008 Долгинцевським районним судом м. Кривого Рогу за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, на підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 2 років 9 місяців позбавлення волі;
-10.09.2008 Центрально-Міським районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. Звільнений 15.03.2011 по відбуттю строку покарання;
-14.11.2011 Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.03.2013 з Дніпропетровської ВК №133 умовно-достроково на невідбутий строк 7 місяців 11 днів;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
01.09.2017 приблизно о 11-40 годині, ОСОБА_5 , знаходячись поблизу будинку 2-а по вулиці Леваневського у м. Дніпрі, побачив автомобіль ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 білого кольору та у нього раптово виник злочинний намір спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться всередині вказаного автомобілю.
Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 , реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиняючи злочин повторно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, діючи з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, шляхом злому замку водійської двері проник в салон автомобілю ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN - НОМЕР_2 білого кольору, де побачив та викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон Нокіа 206 білого кольору, імей-1: НОМЕР_4 , імей-2: НОМЕР_5 , вартість якого становить 419,40 гривень.
В подальшому викрадене майно, тримаючи в руках, хотів покинути місце вчинення злочину, тобто виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, однак не отримав можливості розпорядитися майном, що належить потерпілому ОСОБА_6 , з причин, які не залежали від його волі, так як був затриманий потерпілим.
Внаслідок своїх злочинних дій ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 112/17 від 18.09.2017, заподіяв потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду у розмірі 419,40 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, просив суд суворо не карати, зазначив, що має на утриманні малолітню дитину, вказав на пред`явлення йому підозр у скоєнні злочинів, передбачених ст.ст.185 та 186 КК України.

Від потерпілого ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просить суд слухати провадження за його відсутності, зазначає, що не має матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого, просить призначити покарання на розсуд суду, не заперечує проти застосування ч.3 ст.349 КПК України.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд дослідив лише письмові матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, звіт про фактичні затрати на проведення експертизи та постанови щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми навмисними діями, що виразилися у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч.2 ст. 185 КК України.

При цьому, кваліфікуючи злочин за ознакою повторності, суд звертає увагу на той факт, що відповідно до довідки, яка досліджена в судовому засідання (а.с.33-35), ОСОБА_5 24.02.2016 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України; 29.06.2017 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України; 31.08.2017 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. Кваліфікація нового злочину за ознакою повторності не передбачає наявність обвинувальних вироків за злочини, вчинені раніше.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, всі обставини справи, ступінь здійснення злочинного наміру.

Так обвинувачений ОСОБА_5 вчинив замах на злочин середньої тяжкості.

ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, згідно характеристики, наданої за місцем мешкання, характеризується задовільно, має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відповідності до ст.66 КК України у якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховуєщире каяття.

У відповідності до ст.67 КК України у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини статті у вигляді арешту. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останньому. Враховуючи той факт, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за скоєння злочинів, в тому числі, проти власності, звільнявся умовно-достроково, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах тимчасової ізоляції від суспільства, при цьому, призначення покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі, з врахуванням вимог ст.65 КК України, є занадто суворою мірою. Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.

Згідно звіту про фактичні затрати на проведення експертизи №112/17, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 300 грн. 00 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 04.09.2017, а саме: мобільний телефон Нокіа 206 білого кольору, імей-1: НОМЕР_4 , імей-2: НОМЕР_5 , який відповідно до розписки про відповідальне зберігання переданий ОСОБА_6 на зберігання вважати повернутим за належністю.
Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 04.09.2017, а саме: металеві ножиці, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП - знищити.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін. Строк відбування покарання рахувати з 03.09.2017 (дати початку попереднього ув`язнення), зарахувавши у строк покарання термін попереднього ув`язнення на підставі ст.72 КК України із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню арешту.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 394 КПК України

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 6 (шести) місяців арешту.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Строк відбування покарання рахувати з 03.09.2017, зарахувавши у строк покарання термін попереднього ув`язнення на підставі ст.72 КК України із розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню арешту.
Згідно звіту про фактичні затрати на проведення експертизи №2110, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 300 (триста) грн. 00 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 04.09.2017, а саме: мобільний телефон Нокіа 206 білого кольору, імей-1: НОМЕР_4 , імей-2: НОМЕР_5 , який відповідно до розписки про відповідальне зберігання переданий ОСОБА_6 на зберігання вважати повернутим за належністю.
Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 04.09.2017, а саме: металеві ножиці, які передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Чечелівського ВП ДВП ГУНП - знищити.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілим до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1