Справа №630/76/16-к Провадження №1-кп/630/18/17
В И Р О К

Іменем України

22 грудня 2017 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участі прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області обвинувальний акт за кримінальним провадженням № 0004724, затверджений прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Люботин Харківської області, громадянки України, українки, з повною загальною середньою освітою, розлученої, непрацюючої, раніше не судимої, яка мешкає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 04 грудня 2015 року близько 13-00 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою АДРЕСА_2 , де мешкав ОСОБА_8 , діючи навмисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, навмисно нанесла ОСОБА_8 , 1955 року народження, два удари дерев`яними дверцятами від тумбочки в область голови, після цього, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_4 взяла на кухні металеве відро та ним навмисно нанесла ОСОБА_8 п`ять ударів в область голови, спричинивши останньому наступні тілесні ушкодження голови: забиті рани на голові, які супроводжувалися крововиливом в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, садна в лобній області з права, в лобній області зліва, в правій скроневій області, в лівій щелепній області, на спинці носа, крововилив на нижньому віці правого ока, на верхньому та нижньому віці лівого ока з переходом на ліву щелепу та лобову області, які супроводжуються крововиливом у з`єднувальну оболонку лівого ока, вдавлений перелом лівої тьмяної кістки, крововилив над та під твердою мозковою оболонкою, крововилив під м`які мозкові оболонки та в тканини головного мозку.

Закрита черепно-мозкова травма у виді забитих ран на голові, які супроводжувалися крововиливом в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, садна та крововиливи на голові, вдавлений перелом лівої тьмяної кістки, крововилив над та під твердою мозковою оболонкою, крововилив під м`які мозкові оболонки та в тканини головного мозку, ускладнені в своєму перебігу розвитком гострого порушення мозкового кровообігу, явилися причиною смерті ОСОБА_8 . Закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, ІНФОРМАЦІЯ_2 настала смерть ОСОБА_8 .

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні визнала ті обставини, що 04 грудня 2015 року вона перебувала в будинку за адресою АДРЕСА_2 , в стані алкогольного сп`яніння та у неї раптово виникло неприязне ставлення до ОСОБА_8 , а також те, що вона наносила удари ОСОБА_8 по голові дверцятами від тумбочки та відром. Але своєї провини у вчиненому злочині ОСОБА_4 не визнала, оскільки завдала загиблому меншу кількість ударів, ніж про це вказано у висновку експерта, та її дії не могли спричинити виникнення у загиблого тяжкої травми, внаслідок якої він помер.

Не зважаючи на позицію обвинуваченої ОСОБА_4 , її вина у вчиненому злочині підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Зі змісту протоколу огляду місця події від 10 грудня 2015 року вбачається, що слідчий ОСОБА_9 за участі судово-медичного експерта ОСОБА_10 провів огляд трупа ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлений в кімнаті будинку за адресою: АДРЕСА_2 . В протоколі зафіксоване положення трупа на ліжку, результати його зовнішнього огляду та виявлені на голові трупа ушкодження, а саме крововилив в лівій близькооковій області, в лобній області, крововилив в підоковій області зліва, крововилив на слизовій внутрішнього кута лівого ока, крововилив в вісочній області, садна на обличчі, в лобно-тім`яній області, тім`яно-потиличній, вісочній областях зліва. Для більш детального огляду труп направлений у судово-медичний морг. Документи та саме приміщення будинку по АДРЕСА_2 працівниками поліції не оглядалися та з нього нічого не вилучалося.

Допитана в ході судового розгляду в якості свідка слідчий ОСОБА_9 підтвердила суду, що в грудні 2015 року доволі частко вона виконувала функції чергового слідчого. В один із днів в грудні 2015 року вона отримала повідомлення про виявлення трупа гр. ОСОБА_8 в будинку, в якому він проживав. З метою проведення огляду трупа вона виїхала за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою з м. Харків виїхав судово-медичний експерт. Під час проведення огляду трупа вона, ОСОБА_9 , провела фотофіксацію положення тіла та його голови, на якій експертом були виявлені пошкодження. Про хід і результати проведеної процесуальної дії вона склала протокол. ОСОБА_9 також підтвердила суду, що при проведенні огляду трупа були присутні поняті.

В своїх показаннях, наданих суду, потерпіла ОСОБА_6 підтвердила, що загиблий ОСОБА_8 був її рідним братом, проживав окремо, в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_11 , але інколи приходив до неї за продуктами харчування. 09 грудня 2015 року невістка, ОСОБА_12 , повідомила їй, що з чуток вона дізналася, що ОСОБА_8 сильно побили. Наступного дня, 10 грудня 2015 року, вона, ОСОБА_6 , попросила свого сина сходити до ОСОБА_8 . Але невдовзі до її будинку прийшов ОСОБА_13 та повідомив про смерть брата. Вона з сином одразу пішла до будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де в кімнаті, на ліжку, побачили померлого ОСОБА_8 . Після цього одразу викликали поліцію та повернулись до дому. Ввечері того ж дня вона, ОСОБА_6 , разом з ОСОБА_12 , яка є дружиною її іншого брата, на прохання співробітників поліції прийшли до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Для участі в огляді її син запросив свого знайомого, який проживає неподалік. Потерпіла ОСОБА_6 також підтвердила суду, що огляд трупа розпочався лише після її приходу, вона разом зі співробітниками поліції та експертом зайшла в будинок. Під час обстеження та фотографування тіла її брата вона побачила на його голові пошкодження.

В якості свідків також були допитані ОСОБА_12 і ОСОБА_14 , які вказані понятими в протоколі від 10 грудня 2015 року.

Так, ОСОБА_12 підтвердила суду, що вона заміжня за ОСОБА_15 , який є одним з рідних братів ОСОБА_6 10 грудня 2015 року їй зателефонувала ОСОБА_6 та повідомила, що її інший брат, ОСОБА_8 , помер. Ввечері того ж дня ОСОБА_6 знову їй зателефонувала та сказала, що потрібно сходити в будинок, де проживав її брат, аби бути присутніми під час того, як експерт буде забирати тіло у морг. Вона вдяглася, вийшла на вулицю, де її вже очікувала ОСОБА_6 з сином ОСОБА_16 , та разом пішли до будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Коли прийшли, вона побачила поряд з будинком кілька автомобілів та працівників поліції, які в розмові з ОСОБА_6 представились, але вона вже не пам`ятає прізвищ. Після цього розпочався огляд тіла померлого всередині будинку. Вона, ОСОБА_12 , також бачила в середині будинку тіло ОСОБА_8 , на голові якого були пошкодження у виді порізів. Потім син ОСОБА_6 разом зі своїм приятелем допомогли донести тіло загиблого до автомобіля. Ще через деякий час працівники поліції покликали її до службового автомобіля і вона підписала протокол, текст якого вона через поганий зір не читала, але її запевнили, що це стосується ушкоджень на тілі загиблого та того, що до їх виникнення працівники поліції не причетні.

ОСОБА_14 підтвердив суду, що ввечері 10 грудня 2015 року йому зателефонував ОСОБА_17 та попросив прийти на АДРЕСА_2 , аби допомогти винести тіло його родича. Коли він прийшов, то побачив поряд з будинком працівників поліції, а також ОСОБА_6 і ОСОБА_12 . Після того, як тіло загорнули в простирадло, він разом з ОСОБА_16 і ОСОБА_12 виніс його з будинку до автомобіля. Побачивши обличчя померлого, він впізнав в ньому чоловіка, який проживав в цьому будинку. Через деякий час його, ОСОБА_14 , покликали до службового автомобіля для участі в складані протоколу, щось роз`яснили, але він вже не пам`ятає що саме, після чого він назвав своє ім`я. Після підписання протоколу він поїхав до дому.

Надаючи оцінку вище викладеному, суд приходить до висновку, що під час цієї процесуальної дії, зафіксованої в протоколі від 10 грудня 2015 року, був оглянутий лише труп ОСОБА_8 , тобто фактично вчинена процесуальна дія у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 238 КПК України, для проведення якої отримання дозволу слідчого судді не вимагається. Поняті ОСОБА_12 і ОСОБА_14 підтвердили проведення такої процесуальної дії та засвідчили своїми підписати те, що відбулось в їх присутності. Ці особи не являються близькими родичами або членами сім`ї обвинуваченої чи потерпілого в контексті положення ст. 3 КПК України, а від так їх участь в такій процесуальній дії не суперечить вимогам цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що в будинку АДРЕСА_2 був виявлений труп ОСОБА_8 з явними тілесними ушкодженнями на голові.

В ході судового розгляду були допитані свідки обвинувачення.

Так, свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що 04 грудня 2015 року він з ОСОБА_19 і ОСОБА_20 прийшли в гості до ОСОБА_8 , який проживав за адресою: АДРЕСА_2 , і всі разом почали пити горілку. До ОСОБА_8 також прийшла і його сестра, ОСОБА_4 , але що відбувалось надалі, він не пам`ятає, бо заснув. Пізніше ОСОБА_21 розповідала йому, що в той день ОСОБА_8 вкрав у неї два телефони, які вона невдовзі знайшла в тумбочці у кімнаті ОСОБА_8 . Також свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що про побиття ОСОБА_8 дізнався від ОСОБА_22 , який на той час проживав в будинку разом з ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_19 підтвердив суду, що 04 грудня 2015 року він разом з ОСОБА_20 прийшов до ОСОБА_8 з метою дізнатися про те, хто міг вчинити крадіжку його майна. З собою він приніс пляшку горілку. До ОСОБА_8 ще прийшли ОСОБА_23 , ОСОБА_4 та її брат ОСОБА_18 , всі разом почали пити горілку. Згодом, до будинку приходив ще ОСОБА_11 , якому він давав гроші, аби той пішов і купив ще горілки. Стосовно того, що відбулось під час застілля, свідок ОСОБА_19 пояснив суду наступне. ОСОБА_4 зробила зауваження ОСОБА_8 з приводу бруду і безладу в будинку. У відповідь на це ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_4 по обличчю і розбив їй губу. Вона вийшла ненадовго на вулицю, а коли повернулася, то не знайшла два своїх телефони, які залишила на столі. Він, ОСОБА_19 , зателефонував на один з її номерів і ОСОБА_4 почула, як дзвонить її телефон з кімнати, де вже спав ОСОБА_8 . Вона пройшла в кімнату і знайшла обидва телефони в тумбочці. Що далі відбувалось між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 він не бачив, лише чув як вона висловлювала претензії на адресу ОСОБА_8 , а той кликав його на допомогу. Коли він зайшов в кімнату, то побачив ОСОБА_4 , яка тримала в руках дошку від тумбочки, та ОСОБА_8 на ліжку, у якого на голові була кров. Він запропонував викликати швидку допомогу. В кімнаті ще була ОСОБА_20 , яку він забрав з собою та вони вдвох пішли з будинку.

Свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що 04 грудня 2015 року вона прийшла разом з ОСОБА_19 в гості до ОСОБА_8 та почали вживати спиртні напої. Невдовзі до них приєдналися ОСОБА_23 , ОСОБА_4 та її брат ОСОБА_18 . Всі пили спиртні напої. Перебуваючи в кімнаті, де усі сиділи за столом. ОСОБА_4 зробила ОСОБА_8 зауваження з приводу безладу в будинку. За це ОСОБА_8 вдарив ОСОБА_4 по обличчю і розбив їй губу. Вона, ОСОБА_20 , разом з ОСОБА_4 вийшли на вулицю, аби прикласти сніг до розбитої губи. Коли повернулися в кімнату, то за столом ОСОБА_8 вже не було, а також зникли два телефони, які ОСОБА_4 залишила на столі. ОСОБА_19 почав телефонувати на один з телефонних номерів та ОСОБА_4 знайшла свої телефони в тумбочці в кімнати, де спав ОСОБА_8 . Вона, ОСОБА_20 , зайшла в кімнату і побачила, що телефони дійсно лежали в тумбочці, після чого вийшла, а ОСОБА_4 залишилася, бо була обурена на ОСОБА_8 за такий вчинок і кричала на нього, а той у відповідь висловлювався нецензурною лайкою. Потім вона, ОСОБА_20 , почула глухі удари і забігла в кімнату, де побачила ОСОБА_4 , яка вдарила ОСОБА_8 , але чим саме, не пам`ятає. Вона відтягнула ОСОБА_4 від ОСОБА_8 і теж вдарила його кулаком в обличчя. Також свідок ОСОБА_20 пояснила суду, що бачила як ОСОБА_4 наносила удари ОСОБА_8 залізним відром, яке до того бачила при вході в будинок.

В зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_4 свідка ОСОБА_23 в судовому засіданні були дослідження його показання, надані на стадії досудового розслідування 17 грудня 2015 року, а також показання, надані ним 03 березня 2016 року та 13 травня 2016 року під час попереднього судового розгляду. Так, свідок ОСОБА_23 підтвердив, що 04 грудня 2015 року він був в будинку у ОСОБА_8 разом з іншими людьми: ОСОБА_4 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 і ОСОБА_20 , ще приходив ОСОБА_11 . Всі разом пили горілку. Між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 виник конфлікт через зникнення телефонів, які ОСОБА_24 знайшла у ОСОБА_16 в тумбочці. Від цього ОСОБА_4 обурилася, взяла відро і зайшла в кімнату до ОСОБА_8 . Як ОСОБА_4 наносила удари ОСОБА_8 , він не бачив, лише чув шум з кімнати. Після того, як ОСОБА_4 вийшла з кімнати, до ОСОБА_8 більше ніхто не заходив.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він є власником будинку АДРЕСА_2 , в якому з його дозволу проживав ОСОБА_8 , а сам він проживає за іншою адресою. Свідок підтвердив суду, що 04 грудня 2015 року прийшов до ОСОБА_8 та побачив у нього гостей ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , її брата ОСОБА_18 і ОСОБА_23 , всі вони пили горілку. ОСОБА_19 налив йому 100 грам, дав грошей і попросив купити ще горілки. Він погодився та пішов в магазин. Повернувся він десь через одну годину, в цей час ОСОБА_8 вже був у ліжку, а від присутніх за столом він дізнався, що ОСОБА_8 сховав телефони, які належать ОСОБА_4 , а вона їх знайшла у нього в тумбочці. Він, ОСОБА_11 , ще трохи випив та пішов з будинку, бо інші теж почали уходити. Про те, що ОСОБА_8 помер, він дізнався лише від працівників поліції. Про конфлікт, який виник між ОСОБА_4 і ОСОБА_8 , та те, що ОСОБА_24 наносила удари дверцятами від тумбочки і залізним відром, він дізнався з пояснень ОСОБА_4 та інших учасників того застілля, які вони давали в поліції.

Аналізуючи показання свідків, суд вважає їх достовірним та такими, що достовірно відтворюють обставини того, що відбувалось в їх присутності 04 грудня 2015 року в будинку, де мешкав ОСОБА_8 .

Обвинувачена ОСОБА_4 в ході проведення слідчого експерименту, зафіксованого в протоколі від 23 грудня 2015 року та на технічному носії інформації за допомогою відеоапаратури, відтворила обставини та механізм нанесення нею потерпілому ОСОБА_8 ударів дерев`яними дверцятами від тумбочки та металевим відром, яке вона знайшла в будинку, та їх локалізацію.

Приписи ст. 240 КПК України не вимагають обов`язкового проведення слідчого експерименту на місці злочину, тому його проведення в приміщенні бюро судово-медичних експертиз з метою перевірки показань ОСОБА_4 щодо механізму спричинення тілесних ушкоджень та їх локалізації не впливає на достовірність та допустимість даного доказу.

Згідно висновків судово-медичних експертиз № 3412-ДМ/15 від 23 січня 2016 року та № 3/3412-ДМ/16 від 09 лютого 2016 року причиною смерті ОСОБА_8 є закрита черепно-мозкова травма у виді забитих ран на голові, які супроводжувалися крововиливом в м`які покрови голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, саден в лобній області з права, в лобній області зліва, в правій скроневій області, в лівій щелепній області, на спинці носа, крововиливів на нижньому віці правого ока, на верхньому та нижньому віці лівого ока з переходом на ліву щелепу та лобову області, які супроводжуються крововиливом у з`єднувальну оболонку лівого ока, вдавленого переламу лівої тьмяної кістки, крововиливу над та під твердотою мозковою оболонкою, крововилив під м`які мозкові оболонки та в тканини головного мозку, ускладнена в своєму перебігу розвитком гострого порушення мозкового кровообігу. Така закрита черепно-мозкова травма за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя, утворилася в строк не менш ніж за 3-4 доби і не більше 6-7 діб до моменту настання смерті, протягом яких ОСОБА_8 міг вчиняти самостійні дії (ходити, повзати і т.п.) в обмеженому обсязі, від неодноразового впливу тупих предметів з обмеженою поверхнею, індивідуальні травмуючи особливості якої не відобразились в ушкодженнях, якими могли бути дерев`яна дошко з «ДСП» і металеве відро, які були оглянуті під час проведення експертизи. Між виявленою закритою черепно-мозковою травмою і смертю ОСОБА_8 існує причинний зв`язок.

Крім того, судово-медичним експертом була оцінені показання ОСОБА_4 , надані нею під час проведення слідчого експерименту. За висновком експерта показання обвинуваченої в частині механізму утворення тілесних ушкоджень не мають протиріч з об`єктивними судово-медичними даними.

За ініціативою суду під час дослідження висновків судово-медичних експертиз був проведений допит судово-медичного експерта ОСОБА_25 , який підтвердив суду надані ним висновки та пояснив наступне. Всі виявлені на голові трупа ОСОБА_8 пошкодження носять характер закритої черепно-мозкової травми і викликали його смерть через ускладнення в своєму перебігу розвитком гострого порушення мозкового кровообігу. Це відбувалось внаслідок набряку головного мозку в певні проміжки часу, що могло вплинули лише час який минув від моменту утворення травми до моменту смерті. В своїх поясненнях експерт також вказав на те, що всі ушкодження, від яких помер ОСОБА_8 , були спричинені у швидкій послідовності в короткий проміжок часу, що підтверджуються одноманітністю їх розвитку; від застосування предметів з обмеженою поверхнею, якими могли були ребро дерев`яної дошки і металевого відра, та з достатньою силою прикладення. Кількість ударів, завданий по голові ОСОБА_8 , ним були зазначена у висновку за кількістю ушкоджень, виявлених на голові. Але достеменно з`ясувати скільки пошкоджень утворилось від одного удару, одне чи два або навіть більше, не виявляється можливим.

Згідно з постановою слідчого від 11 лютого 2016 року, в кримінальному провадженні в якості речових доказів були визнані наступні предмети: дерев`яна дошка, металеве деформоване відро, зразки волосся з шести областей голови, зразки нігтів із нашаруванням піднігтьового вмісту з обох рук ОСОБА_8 , чотири дактилоскопічні карти на ім`я ОСОБА_4 , светр із полубавняної тканини зеленого кольору, светр із полубавняної тканини сірого кольору, сорочка байкова в клітинку синього, червоного та білого кольорів, футболку з хлопчатопаперового трикотажу блакитного кольору, футболка з хлопчатопаперового трикотажу жовтого кольору, брюки з напівсинтетичної тканини коричневого кольору, шкарпетки білого кольору.

Вказані предмети були оглянуті слідчим та описані з визначенням їх параметрів у протоколі огляду від 11 лютого 2016 року.

Зі змісту заяви ОСОБА_11 від 17 грудня 2015 року вбачається, що дерев`яна дошка і металеве відро були ним надані слідчому добровільно.

Що стосується протоколу огляду та постанови про визнання дерев`яної дошки і металевого відра речовими доказами лише 11 лютого 2016 року, то вимог щодо часу, у період якого необхідно провести ці дії та прийняти рішення про визнання предметів речовими доказами, чинний КПК України не містить.

Судом був проведений допит в якості свідків ОСОБА_11 і слідчого ОСОБА_26 . Останній пояснив суду, що в ході досудового розслідування він з`ясував, що тілесні ушкодження ОСОБА_8 в будинку наносили дерев`яними дверцятами від тумбочки та металевим відром. На його пропозицію 17 грудня 2015 року ОСОБА_11 погодився добровільно видати такі предмети з будинку. Оскільки були складні погодні умови він доручив оперативним співробітникам поліції відвезти ОСОБА_11 до його будинку на автомобілі. Після повернення він, ОСОБА_26 , допоміг ОСОБА_11 написати відповідну заяву про добровільну видачу предметів в якості речових доказів. Але напис на заяві з поставленням дати складання особисто написав ОСОБА_11 та підписав він її теж особисто.

Свідок ОСОБА_11 пояснив суду, що він дійсно на прохання слідчого погодився видати предмети, якими могли наносити удари ОСОБА_8 . Він разом з працівниками поліції 17 грудня 2015 року приїхав до свого будинку, в якому знайшов лише дерев`яну дошку від тумбочки та металеве відро. Після повернення до відділу поліції він підписав заяву про те, що видав предмети з власної волі. Також свідок ОСОБА_11 підтвердив суду, що в його будинку була лише одна тумбочка, але від неї залишилася лише одна дошка, бо інші частини напевно використали для опалення в будинку.

Безпосередньо судом були оглянуті речові докази - дерев`яна дошка і металеве відро, які за своїм описом відповідають предметам, вказаним у постанові слідчого і протоколі огляду від 11 лютого 2017 року. Під час їх огляду свідок ОСОБА_11 підтвердив, що це саме ті речі, які він 17 грудня 2015 року знайшов в своєму будинку і добровільно видав слідчому. Але, свідок ОСОБА_11 наполягав на тому, що дерев`яна дошка не являється дверцятами від тумбочки. Обвинувачена ОСОБА_4 , оглядаючи дерев`яну дошку з ДСП пояснила, що це дошка саме з тієї тумбочки, яка була в кімнаті у ОСОБА_8 , але вона завдавала удари ОСОБА_8 не цією дошкою. Металеве відро, на думку обвинуваченої, занадто іржаве і деформоване, тому не може бути відром, яке знаходилось в будинку.

Згідно з висновками судово-цитологічної експертизи № 1382-Ц від 29 січня 2016 року, за результатами дослідження металевого відра, на різних частинах зовнішньої поверхні, в тому числі поблизу дна, виявлені сліди крові, які могли утворитися від людини з групою крові якої 0 (І) з ізогемагглютінінами анті-А, анті-В, яким міг бути потерпілий ОСОБА_8 .

Згідно з висновком судово-дактилоскопічної експертизи № 520 від 25 січня 2016 року на поверхні дерев`яної дошко із ДСП коричневого кольору сліди рук не виявлені.

З огляду на викладене, суд не вважає дерев`яну дошку з ДСП належним доказом того, що саме цей предмет є безпосередньо знаряддям вчинення злочину. Але такий доказ суд не виключає з загального обсягу доказів, оскільки він є одним з елементів тумбочки та вказує на параметри знаряддя, тобто тупого предмету з обмеженою поверхнею, яким були нанесені тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , що визнала під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_4 .

Аналізуючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що між потерпілим і обвинуваченою під час сумісного вживання алкогольних напоїв виникла сварка на ґрунті особистих неприязних відносин через зникнення телефонів, в результаті розвитку якої безпосередньо ОСОБА_4 нанесла чисельні удари по голові ОСОБА_8 дерев`яними дверцятами від тумбочки і металевим відром, від яких у потерплого утворилось тяжке тілесне ушкодження, небезпеки для життя в момент заподіяння.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину доведена повністю, і кваліфікує її дії за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, яке спричинило смерть потерпілого.

Дослідженням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 судом з`ясовано, що вона раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Обставиною, яка обтяжує покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Суд, враховуючи характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставину, яка обтяжує покарання, а також відомості про особу обвинуваченої, яка до тепер не розкаялася, з дотриманням вимог ст. 65 КК України призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в розмірі, яке буде відповідати вчиненому, а також з огляду на принципи законності, справедливості, індивідуалізації та достатності покарання для подальшого виправлення обвинуваченої.

В ході досудового розслідування до обвинуваченої був застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який було скасовано під час ухвалення вироку суду за результатами попереднього судового розгляду. В ході повторного судового розгляду запобіжний захід до обвинуваченої не застосувався. Тому прокурор просила застосувати до ОСОБА_4 на період до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Однак, виходячи з відсутності з боку прокурора належним чином оформленого письмового клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора.

Процесуальні витрати на залучення експертів, які документально підтверджені стороною обвинувачення, підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 в повному обсязі. Речові докази в справі слід знищити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 373-376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_27 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та призначити їй покарання у виді 8 (вісім) років і 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання для ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання.

Речові докази - дерев`яна дошка, металеве деформоване відро, зразки волосся з шести областей голови, зразки нігтів із нашаруванням піднігтьового вмісту з обох рук ОСОБА_8 , чотири дактилоскопічні карти на ім`я ОСОБА_4 , светр із полубавняної тканини зеленого кольору, светр із полубавняної тканини сірого кольору, сорочка байкова в клітинку синього, червоного та білого кольорів, футболку з хлопчатопаперового трикотажу блакитного кольору, футболка з хлопчатопаперового трикотажу жовтого кольору, брюки з напівсинтетичної тканини коричневого кольору, шкарпетки білого кольору, які перебувають на зберіганні у камері схову Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області (квитанція б/н від 11 лютого 2016 року) знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової дактилоскопічної експертизи № 520 від 25 січня 2016 року в сумі 491,04 грн. (рахунок № 0005, стягувач держава, установа банку УДКС України в Комінтернівському районі м. Харкова, код 37999680, МФО 851011, код доходів 24060300).

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1