233 № 233/3642/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч. 2, 185 ч.2 КК України ,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.146, ч.2 ст. 185 КК України.
Відповідно до ч.3 статті 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді ОСОБА_1 в щорічній відпустці, пізніше вирішити питання доцільності продовження застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, строк якого спливає 18 лютого 2018 року, не представляється можливим, тому суд, відповідно до ст. 331 КПК України, з`ясовує питання доцільності продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні прокурор вважала за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України станом на теперішній час не перестали існувати.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вирішити питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на розсуд суду.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.
Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 21 грудня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжений на 60 днів по 18 лютого 2018 року включно.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 146 ч.2, 185 ч.2 КК України наразі перебуває на стадії судового розгляду, судом ще не допитаний обвинувачений, а також не виконані інші необхідні процесуальні дії.
Враховуючи, що кримінальне провадження неможливо завершити до закінчення строку дії запобіжного заходу, тобто до 18 лютого 2018 року, суд, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_6 , не даючи оцінки дослідженим доказам та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ст. 177 КПК України, а саме - ризику втечі та переховування від суду з огляду на суворість покарання, яке може бути призначене обвинуваченому у разі визнання винним, також. обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, зареєстрований на непідконтрольній Україні території в м.Макіївці ; ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки останній раніше був неодноразово засуджений за вчинення умисних кримінальних правопорушень, відбував покарання в місцях позбавлення волі, після звільнення на шлях виправлення не став; суд дійшов висновку про доцільність продовження строку дії обраного обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.
Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики, передбачені п.п.1,5 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 , що на даний час виключає можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації, Рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року).
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_6 судом на теперішній час не встановлено.
З урахуванням ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 146 КК України із застосуванням насильства до малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд,
П О С Т А Н О В И В:
Продовжити застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Макіївки Донецької області, громадянину України, у вигляді тримання під вартою у ДУ «Бахмутська установа виконання покарань(№6) » в Донецькій області строком на 60 днів, тобто по 09 квітня 2018 року включно.
Копії ухвали вручити обвинуваченому і направити начальнику Державної установи «Бахмутській установі виконання покарань(№6) » в Донецькій області.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1