№ 207/3334/17
№ 1-кп/207/204/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2018 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

за участі секретаря : ОСОБА_2

прокурора : ОСОБА_3

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янському кримінальне провадження № 0000073 від 06.03.2015 року за обвинуваченням:

Ж О В Т О В Е Р ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянки України, українки, освіта середня спеціальна, заміжньої, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючої лаборантом в Кам`янському економічному коледжі, раніше не судимої, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за частиною 1 статті 135, частиною 1 статті 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , 06 березня 2015 року, приблизно о 18.00 годині, у вечірній час доби, за умови настання вечірніх сутінок та ввімкненого міського електроосвітлення, керуючи технічно справним легковим автомобілем «Opel Vectra» державний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , здійснювала рух по проспекту Ювілейному з боку площі Визволителів у напрямку Баглійського шляхопроводу в м. Дніпродзержинську (Кам`янське), по дорозі з двосторонньою організацією руху, з ввімкненим ближнім світлом фар, зі швидкістю близько 60 км/год. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходились пішоходи та перед якими зупинився транспорт в зустрічному напрямку, щоб надати дорогу пішоходам, проявляючи злочинну недбалість, в порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10.01.2001 року, заходи гальмування своєчасно не застосувала та не зупинилась, внаслідок чого скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_5 в результаті чого ОСОБА_8 , згідно з висновком експерта № 297-Е від 02.04.2015 року, були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому, згідно обвинувального акту латеральної лодижки правої малогомілкової кістки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, як зазвичай викликаюче тривалий розлад здоров`я терміном більше 21 дня.

З метою уникнення передбаченої законом відповідальності, ОСОБА_5 , 06 березня 2015 року приблизно о 18.00 годині, після вчинення наїзду на пішохода ОСОБА_9 не зупинила транспортний засіб, не вжила можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій, втекла з місця пригоди, свідомо залишивши без допомоги травмованого пішохода ОСОБА_9 , яка, в результаті наїзду автомобіля, отримала тілесні ушкодження, опинившись на проїзній частині дороги у небезпечному для життя стані і була не в змозі вжити заходів до самозбереження.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження та в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 135 КК України, тобто у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.

20 листопада 2017р. між потерпілою ОСОБА_10 і обвинуваченою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні. Згідно змісту угоди, обвинувачена вину визнала повністю. Крім цього, потерпіла та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої, а також покарання. Сторони дійшли до згоди про призначення ОСОБА_5 покарання: за ч. 1 ст. 286 КК України, - штраф розміром 300 неоподатко-вуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5100 гривень; за ч.1 ст. 135 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. Покарання виконувати самостійно. На підставі ст. 75, 79 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за ч. 1 ст. 135 КК України у вигляді позбавлення волі з випробуванням на 1 (один) рік, і покласти обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. На підставі ст. 86 КК України, п. В ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання.

В тексті зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Сторони просять затвердити угоду про примирення та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

В підготовчому судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про примирення, укладену між потерпілою та обвинуваченою, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 повністю доведена, її дії необхідно кваліфікувати за частиною 1 статті 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому середнього ступеню тяжкості тілесні ушкодження та частиною 1 статті 135 КК України, як завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості до самозбереження, внаслідок безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого у небезпечний для життя стан.

У відповідності до вимог п. в ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2016 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:
в) не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
Судом встановлено, що на утриманні у ОСОБА_5 є дві малолітні дитини: донька ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та донька ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
У відповідності до вимог ст. 13 ЗУ «Про амністію у 2016 році» дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.
ОСОБА_5 вчинила злочини передбачені ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, які у відповідності до вимог ст. 12 КК України відноситься до злочинів невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, має двох малолітніх дітей. Також даний злочин вчинено до набрання чинності ЗУ «Про амністію у 2016 році». Тобто, ОСОБА_5 підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2016 році», та підлягає звільненню від відбування покарання.
Обвинувачена ОСОБА_5 згодна на застосування відносно неї амністії та звільнення від відбування покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135, ч. 1 ст. 286 КК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2016 році», суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про примирення, укладену 20 листопада 2017 року між потерпілою по справі В А Р А В О Ю ЛЮДМИЛОЮ ЄГОРІВНОЮ та обвинуваченою Ж О В Т О В Е Р Х КАТЕРИНОЮ СТАНІСЛАВІВНОЮ.

Ж О В Т О В Е Р Х КАТЕРИНУ СТАНІСЛАВІВНУ визнати винуватою у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених частиною 1 статті 286, частиною 1 статті 135 КК України та призначити їй покарання у вигляді:

-за частиною 1 статті 286 КК України штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 5100 гривень;

-за частиною 1 статті 135 КК України 1 (одного) року позбавлення волі.

Покарання виконувати самостійно.

Згідно статтей 75, 79 КК України 2001 року Ж О В Т О В Е Р Х КАТЕРИНУ СТАНІСЛАВІВНУ від відбування покарання за статтею 135 частиною 1 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засуджену Ж О В Т О В Е Р Х КАТЕРИНУ СТАНІСЛАВІВНУ наступні обов`язки :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

У відповідності до п. В ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» Ж О В Т О В Е Р Х КАТЕРИНУ СТАНІСЛАВІВНУ звільнити від відбування покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 286, ч. 1 ст. 135 КК України, призначеного за цим вироком.
Речові докази по справі :

-DVD-R компакт диск 4,7 GB Kaktuz із записом ДТП з камери зовнішнього спостереження від 06.03.2015 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000073 від 06.03.2015 року залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з Ж О В Т О В Е Р ОСОБА_4 на користь держави 491 (чотириста дев`яносто одна) гривну 04 копійки (а.с. 161) в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи № 44/02-35 від 10 квітня 2015 року Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України за кримінальним провадженням № 0000073 від 06.03.2015 року.

Стягнути з Ж О В Т О В Е Р ОСОБА_4 на користь держави 7798 (сім тисяч сімсот дев`яносто вісім) гривень 00 копійок (а.с. 229) в рахунок відшкодування витрат на проведення експертизи № 8113/8114/5554 від 28 квітня 2017 року та Харківським науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України за кримінальним провадженням № 0000073 від 06.03.2015 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_13