Справа № 569/939/18
УХВАЛА

26 січня 2018 року м. Рівне
Слідчий суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1
з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2
слідчого ОСОБА_3
представника заявника адвоката ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України,-
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського міського суду з клопотання про скасування арешту майна звернувся адвокат ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна в порядку ст. 174 КПК України.
В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04.12.2017 було накладено арешт на майно, зокрема, на грошові кошти у розмір: 875 євро, 1600 доларів США та 34 010 грн, вилучених під час обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Вважаю, що арешт накладений на грошові кошти є необґрунтованим та в ньому не має потреби, а тому підлягає скасуванню виходячи з наступних підстав.
Слідчим відділенням Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007588 від 14.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361 та ч.2 ст. 361 КК України.
3 листопада 2017 року в рамках вказаного провадження на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/16748/17 про обшук за адресою: АДРЕСА_2 співробітниками СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області було вилучено ряд речей та документів, в тому числі, грошові кошти, які належать ОСОБА_5 , про що було складено протокол обшуку від 17.11.2017.
4 грудня 2017 року оскаржуваною ухвалою слідчого судді було накладено арешт, в тому числі, на грошові кошти, вилучені під час обшуку.
У вказаному кримінальному провадженні не визнано будь-кого підозрюваним чи обвинуваченим, ОСОБА_5 не має будь-якого процесуального статусу у вищенаведеному кримінальному провадженні, а отже застосування арешту майна до даного майна є безпідставним та нічим не обґрунтованим.
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
В ухвалі слідчого судді від 04.12.2017 не вказано, що ОСОБА_5 причетний до вчинення злочинів у кримінальному провадженні, і вилучені грошові кошти отримані злочинним шляхом.
Також, в ухвалі слідчого судді від 04.12.2017 не наведено жодних доказів, що вилучені грошові відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України.
З часу вилучення грошей, у органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення будь-яких слідчих дій щодо з`ясування того, чи мають вони значення у даному кримінальному провадженні, а також довести причетність ОСОБА_5 до вчинених злочинів.
На даний час ОСОБА_5 не є підозрюваним обвинувачений у кримінальному провадженні, і не має статусу будь-якого іншого учасника.
Крім цього, нотаріально засвідчені пояснення дружини ОСОБА_5 , підтверджують належність грошових коштів ОСОБА_5 , як є їхнє власне сімейне накопичення. Законність походження вилучених грошових коштів також підтверджується корінцем чека від 18.07.2017, який виданий ОСОБА_5 та платіжним доручення від 20.07.2017.
Доказів того, що ці кошти отримані злочинним шляхом матеріали кримінального провадження не містять, як і не встановлено в ухвалі слідчого судді від 04.12.2017.
У цьому контексті слід зазначити, що слідчим не доведено правову підставу для арешту грошових коштів, можливість використання їх як доказу в кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.
Слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення ст. ст. 171, 173 КПК України не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для власника майна.
Так, слідчий суддя в рамках кримінального провадження за обставинами вчинення злочину за ч. 1 ст. 361 КК України, санкція якої передбачає штраф всього від шестисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 10 тис. грн до 17 тис. гри), необґрунтовано наклав арешт на грошові кошти, сума яких є набагато більшою - 875 євро, 1600 доларів США та 34 010 грн.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, та матеріалів наданих слідчим до клопотання про арешт майна, в рамках вказаного кримінального провадження підозра нікому не оголошувалась, даних про те, що грошові кошти набуті протиправним шляхом немає.
З огляду на викладене, вищенаведеними фактами належним чином доведено, що в подальшому застосуванні арешту майна, відповідно до ухвали слідчого судді від 04.12.2017 року, відпала потреба та сам арешт накладено необґрунтовано.
Просить суд скасувати арешт, скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04.12.2017, в частині що стосується грошових коштів у розмір: 875 євро, 1600 доларів США та 34 010 грн., вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник заявника клопотання підтримав та просив його задоволити.
Слідчий в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання. Пояснив, що клопотання не обгрунтоване та до задоволення не підлягає..
Заслухавши пояснення представника заявника, слідчого, дослідивши надані матеріали, слід прийти до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що слідчим відділенням Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0007588 від 14.12.2015, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 361 та ч.2 ст. 361 КК України.
3 листопада 2017 року в рамках вказаного провадження на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/16748/17 про обшук за адресою: АДРЕСА_2 співробітниками СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області було вилучено ряд речей та документів, в тому числі, грошові кошти, які належать ОСОБА_5 , про що було складено протокол обшуку від 17.11.2017.
Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04.12.2017 було накладено арешт на майно, зокрема, на грошові кошти у розмір: 875 євро, 1600 доларів США та 34 010 грн, вилучених під час обшуку нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. З ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Як встановлено в судовому засіданні, що майно, а саме вилучені грошові, на які було накладено арешт, не є доказом злочину, та не підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Окрім цього матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що існує потреба у застосуванні арешту грошових коштів.
Як свідчать матеріали кримінального провадження, відносно ОСОБА_5 , кримінальне провадження не відкривалося органом досудового слідства та йому не повідомлялось про підозру про вчинення будь-яких кримінальних правопорушень, передбачених. ОСОБА_5 , також не є обвинуваченим або особою, яка в силу закону несе цивільну чи будь яку відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Таким чином, необхідність скасування накладеного арешту майна обумовлені такими обставинами як невідповідність майна, на яке накладено арешт, критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, та (або) накладення арешту на майно особи, яка у кримінальному провадженні не має процесуального статусу підозрюваного або обвинуваченого, не належить до осіб, які в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого, тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, а також ті обставини, що накладено арешт ухвалою слідчого від 04 грудня 2017 року у кримінальному провадженні, є безпідставний та не обґрунтований, тому слідчий суддя приходить до висновку що заявлено клопотання підлягає до задоволення.
На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 170, 171,174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
Клопотання задоволити.
Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04.12.2017, в частині, що стосується грошових коштів у розмір: 875 євро, 1600 доларів США та 34 010 грн., вилучених під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвала оскарженню не підлягає остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1