ЄУН 174/405/17
н/п 1-кп/174/64/2017
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
07 вересня 2017 року м.Вільногірськ
Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілих- ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Вільногірську Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, освіта професійно-технічна, не працює, не військовозобов`язаний, який зареєстрований та мешкає по АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 30.03.2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.162 ч.1, 75 КК України до 1 року обмеження волі, з іспитовим строком 1 рік;
- 15.04.2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;
- 31.07.2009 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ст.186 ч.2, 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;
- 08.11.2013 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.186 ч.2, 71 КК України до 5 років позбавлення волі. За ухвалою Дніпропетровського апеляційного суду від 09.01.2014 року вирок змінено: вважати засудженим до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 28.01.2016 року на підставі ухвали Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.01.2016 року з урахуванням ч.5 ст.72 КК України;
- 26.07.2017 року Вільногірським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309, 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
Повторно, ОСОБА_6 , 21.05.2017 року, близько 14.55 год., знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де в останнього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду марки «Україна», який належить ОСОБА_4 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, в цей же день, тобто 21.05.2017 року, близько 15.00 год., ОСОБА_7 , продовжуючи знаходитись там же, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме: велосипед марки «Україна», бувший у використанні, вартістю 2012,40 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток у розмірі 2012,40 грн.
Повторно, 07.06.2017 року, близько 14.30 год., ОСОБА_6 знаходився біля будинку АДРЕСА_2 , де в останнього раптово виник злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду марки «Україна», який належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, в цей же день, тобто 07.06.2017 року, близько 14.35 год., ОСОБА_6 , продовжуючи знаходитись там же, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, таємно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: велосипед марки «Україна» бувший у використанні, вартістю 970 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток у розмірі 970 грн.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину визнав повністю і показав, що в травні 2017 року, близько 15 год. проходив мимо ломбарду, побачив велосипед марки «Україна», який знаходився поруч з входом. Зайшов в ломбард, подивився, які люди там знаходилися, серед них була потерпіла ОСОБА_4 , здогадався, що велосипед належить їй, після чого вийшов з приміщення, сів на велосипед та поїхав. Заховав велосипед в під`їзді будинку неподалік та пішов, а коли через деякий час повернувся за велосипедом, то його на місці вже не було. На початку червня 2017 р. проходив повз ломбард, побачив неподалік від входу велосипед «Україна» зеленого кольору, поруч з ним нікого не було, сів на велосипед та поїхав. В послідуючому цей велосипед добровільно видав працівникам поліції. З кваліфікацією його дій та вартістю майна, встановленої на досудовому слідстві, згоден. У вчиненому щиро кається, просить не позбавляти його волі, оскільки бажає виправитися, на даний час має тимчасові заробітки, однак є домовленість про його офіційне працевлаштування, постійно проживає у належній йому квартирі, родичі допомагають продуктами харчування.
Потерпіла ОСОБА_4 показала, що в травні цього року, можливо, 21 числа, приїхала до м.Вільногірська в ломбард, бо купила там телефон, а він вийшов з ладу. Свій велосипед марки «Україна» залишила біля ломбарду. В ломбарді пробула недовго, приблизно 3-5 хвилин, а коли вийшла, то виявила зникнення велосипеда. Зі слів працівника ломбарду, на велосипед сів якийсь чоловік та поїхав в сторону залізничного вокзалу. Обвинувачений також заходив в ломбард, бачила його, він трохи побув і пішов. З вартістю викраденого майна, встановленої на досудовому слідстві в розмірі 2012,40 грн. згодна, велосипед не повернуто.
Потерпілий ОСОБА_5 показав, що на початку червня 2017 р. приїхав до ломбарду м.Вільногірськ на належному йому велосипеді марки «Україна» зеленого кольору, який залишив поруч з входом, а сам зайшов до приміщення. Коли вийшов приблизно через 15 хв., велосипеду вже не було. Звернувся до поліції. З вартістю майна, встановленої на досудовому слідстві в розмірі 970 грн. згоден. Пізніше від працівників поліції дізнався, що велосипед знайшли і на даний час він знаходиться у відділі поліції. Майнових претензій до обвинуваченого не має, просить призначити йому покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Докази по справі в судовому засіданні досліджені згідно ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються і суд вважає їх встановленими та доказаними у суді.
При цьому суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweer v. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.
Суд пересвідчився, що позиція обвинуваченого ОСОБА_6 щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.
Таким чином, факти вчинення злочинів ОСОБА_6 знайшли своє підтвердження в суді, а його дії органом досудового слідства вірно кваліфіковані по ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання, особу обвинуваченого.
Так, ОСОБА_6 вчинив злочини середньої тяжкості.
До обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.
До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.
За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, не одружений, не має постійного місця роботи.
Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд критично оцінює дані досудової доповіді, складеної Верхньодніпровським МРВ ПС МРУ ВКПП МЮ відносно обвинуваченого щодо неможливості його виправлення без позбавлення або обмеження волі по наступним підставам.
Так , висновок про високий ризик вчинення обвинуваченим повторного злочину органом пробації мотивовано відсутністю у нього постійного місця роботи, скрутним матеріальним становищем, відсутністю навичок ведення правослухняного життя і небажанням співпрацювати з органом пробації.
Разом з тим, відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи та його скрутне матеріальне становище, а також відсутність навичок ведення правослухняного життя не може слугувати підставою для позбавлення особи волі, оскільки обвинувачений не позбавлений можливості працевлаштування в подальшому та відповідно поліпшення свого матеріального становища, а також може змінити своє ставлення до поведінки у суспільстві, зокрема, за умови здійснення відносно нього інтенсивного нагляду з боку органу пробації, а неявка обвинуваченого для складення досудової доповіді не може бути розцінена як небажання співпрацювати з органом пробації взагалі.
Таким чином, враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який у вчиненому щиро розкаявся, усвідомлює протиправність своїх дій та має намір виправитися, має постійне місце проживання, тимчасові заробітки та намір працевлаштуватися в подальшому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що в цілому дає суду підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства, однак за умови здійснення відносно нього з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів.
Оскільки ОСОБА_6 засуджений вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.07.2017 р. по ч.1 ст.309, 75, 76 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, і вчинив злочини по даній справі до постановлення попереднього вироку, то загальну міру покарання обвинуваченому слід визначити за правилами ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України.
Крім того, відсутність у обвинуваченого ОСОБА_6 постійного місця роботи та сталого доходу, поза розумним сумнівом, зумовлює ризик виникнення суспільно-небезпечної поведінки обвинуваченого у майбутньому, тому на нього також слід покласти обов`язок, передбачений п.3 ч.2 ст.76 КК України, зобов`язавши працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речові докази по справі: диск з відеозаписом з камер спостереження, який знаходиться в матеріалах справи - слід зберігати там же; велосипед марки «Україна», який зберігається у Вільногірському ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - слід повернути потерпілому ОСОБА_5 .
Оскільки при проведенні досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався, відповідні клопотання учасниками процесу під час розгляду справи в суді не заявлялися, то до вступу вироку в законну силу, запобіжний захід обранню не підлягає.
Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, знову призначеним покаранням поглинути покарання, призначене вироком Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26 липня 2017 року у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст.75, п.п.1,2 ч.1, п.3 ч.2 ст.76 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).
Речові докази по справі: диск з відеозаписом з камер спостереження, який знаходиться в матеріалах справи - зберігати там же; велосипед марки « Україна», який зберігається у Вільногірському ВП Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .
На вирок протягом тридцяти діб з моменту його проголошення може бути подано апеляцію в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області.
Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий - суддя: підпис ОСОБА_1