Номер провадження: 11-сс/785/866/16
Номер справи місцевого суду: 520/3148/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.06.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7
розглянувши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2016р., якою задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , та накладено арешт на нерухоме майно, а саме на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,
ВСТАНОВИЛА:
Як вбачається з клопотання, 20.08.2015р. СВ Київського РВ ОМУ ГУ МВС України в Одеській області внесено відповідні відомості до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004263 за ч. 4 ст. 190 КК України за заявою ОСОБА_9 про те, що в період часу з липня 2006 року по грудень 2007 року, знаходячись в м. Одесі, невстановлена особа на ім`я ОСОБА_10 , шляхом обману та зловживаючи довірою, під приводом купівлі та продажу об`єктів нерухомості на території Київського району м.Одеси, заволоділа його грошовими коштами в особливо великих розмірах, чим спричинила йому матеріальні збитки на загальну суму 1 450 000 доларів США.
Під час досудового розслідування допитано у якості потерпілого ОСОБА_9 , який надав свідчення про те, що ОСОБА_11 , спільно з ОСОБА_7 , шляхом обману та зловживаючи довірою, під приводом купівлі та продажу об`єктів нерухомості, заволоділа його грошовими коштами в особливо великих розмірах, чим спричинила йому матеріальні збитки на загальну суму 1 450 000 доларів США.
В ході досудового розслідування на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області №7640т від 25.08.2015р. проводилася негласна слідча дія, передбачена ст. 260 КПК України, - аудіо-, відеоконтроль особи, стосовно ОСОБА_11 , за результатами якої отримано та розсекречено матеріальні носії інформації, а саме: протокол про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи № 2/2-6328т від 12.10.2015, оптичний носій інформації MSD № 540т/15, диску DVD-R № 539т/15.
В ході проведеної негласної слідчої дії встановлено, що ОСОБА_11 не заперечує того факту, що ОСОБА_9 вклав зазначену суму грошових коштів в будинки, які розташовані в ж/м «Лазурний» - один будинок, та в ж/м «Посейдон» - три будинки, що фактично вони належать йому, хоча документально оформлені на інших людей. ОСОБА_11 нервово реагує на прохання ОСОБА_9 підготувати документи на переоформлення зазначених будинків на нього, як на власника, категорично заперечує, що на зазначеному нерухомому майні є обтяження банків. На прохання ОСОБА_9 про написання розписки про отримання грошових коштів, які були раніше передані їй для купівлі зазначених будинків та здійснення ремонту, ОСОБА_11 відповідає категоричною відмовою, та запитує чому він не просив таку розписку дев`ять років тому, та додає, що їй достатньо однієї кримінальної справи, де вона написала розписку. ОСОБА_11 говорить ОСОБА_9 , що у нього проблеми на півтора мільйони доларів, а він робить її винною, говорить, що йому давали генеральні довіреності на це майно на три роки, а він їх не використав. ОСОБА_12 повідомляє ОСОБА_11 , що вони купили у неї будинки, а зараз дізнаються що вони з 2006р. закладені, на що остання вказує, що їх це влаштовувало 9 років, а вона намагається їм знайти покупців. ОСОБА_11 зазначає, що щодо обтяження майна цілі структури працюють, пару копійок і все знімають. ОСОБА_12 нагадує, що 3-4 роки тому люди відмовились купувати будинок, у зв`язку з тим, що він в заставі, на що ОСОБА_11 відповідає, що тоді вона не могла вирішити ці питання, а зараз може. ОСОБА_12 цікавиться причинами, через які ОСОБА_11 не хоче писати розписку, на що остання пояснює, що не хоче мати проблеми з судами та прокуратурою.
Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що:
- на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 15.05.2014р. накладено арешт як на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, 28.04.2010р. з приводу зазначеного майна укладено договір іпотеки № 374, в якому іпотекодержателем є ПАТ «ЕРСТЕ БАНК», іпотекодавцем та майновим поручителем є ОСОБА_13 , а боржником за основним зобов`язанням є ОСОБА_14 , розмір зобов`язання складає 215 983,33 доларів США зі строком виконання до 24.12.2027;
- на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , 21.05.2014р. накладено арешт як на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, 24.10.2006р. з приводу зазначеного майна укладено договір іпотеки № 7015, в якому іпотекодержателем є АППБ «Аваль», іпотекодавцем є ОСОБА_7 , розмір основного зобов`язання складає 220 000 доларів США зі строком виконання до 23.10.2023р.;
- на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , встановлено заборону відчуження на нерухоме майно, 14.07.2006р. з приводу зазначеного майна укладено договір іпотеки №9264, в якому іпотекодержателем є АППБ «Аваль», майновим поручителем є ОСОБА_14 , а боржником за основним зобов`язанням є ОСОБА_15 , розмір зобов`язання складає 250 000 доларів США зі строком виконання до 14.07.2026р.;
- на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_4 , встановлено заборону відчуження на нерухоме майно, 25.10.2006р. з приводу зазначеного майна укладено договір іпотеки №13082, в якому іпотекодержателем є АППБ «Аваль», іпотекодавцем є ОСОБА_16 , розмір основного зобов`язання складає 220 000 доларів США зі строком виконання до 23.10.2021р..
Суд, приймаючи вказане рішення, мотивував його тим, що клопотання про арешт нерухомого майна, а саме будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є обґрунтованим, оскільки в ході досудового розслідування були встановлені ризики подальшої реалізації зазначених будинків, та є наявні підстави вважати, що право власності на них отримано шахрайським шляхом, тим самим позбавивши законного власника будинків його майнових прав.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить поновити йому строк на оскарження з тих підстав, що він пропустив його з поважних причин.

Крім того, адвокат просить скасувати ухвалу суду та винести нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурору про накладення арешту на нерухоме майно, в зв`язку з тим, що судом не об`єктивно розглянуто вказане клопотання з порушенням чинного законодавства та не відповідністю висновків суду з обставинами кримінального провадження.

Заслухавши суддю доповідача, виступ адвоката, який підтримав подану апеляційну скаргу, розглянувши матеріали провадження та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Доводи адвоката про те, що він пропустив строк на оскарження ухвали суду є не спростовні, та обставини на які він вказує, повністю підтверджуються обставинами справи, а тому строк на оскарження підлягає поновленню.

Разом з цим, відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним провадженням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. Так, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором наведені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, а саме - надані докази, які дають підстави вважати існування факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
З огляду на викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції мотивовано дійшов висновку, що слідчим, із дотриманням вимог ст.171 КПК України, зазначені підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна, вказаний перелік і вид майна, що належить арештувати, надані документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арешту.
Враховуючи зазначену мету арешту майна, а також те, що майнові права на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у даному випадку здобуті шахрайським шляхом, а будинок є предметом злочину, з метою забезпечення його схоронності та виключення можливості перепродажу або іншого відчуження, що в подальшому може унеможливити перехід майнових прав на будинок до законного власника, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про необхідність задовольнити клопотання прокурора.
З наведених підстав, колегія судів, у відповідності до вимог ч.5 ст.163 КПК України, приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні апеляційної інстанції доведена наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно, має доказове значення у кримінальному провадженні. Значимість для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні підтверджується: матеріалами, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

З огляду на викладене, колегія судів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції була винесена у чіткій відповідності до вимог Закону, оскільки судом дана мотивована оцінка матеріалам провадження та обставинам справи, а тому вона не підлягає скасуванню.

Керуючись: ст. ст. 395, 399 КПК України, колегія судів,-

УХВАЛИЛА:

Поновити адвокату ОСОБА_6 строк на оскарження.

Апеляційну скаргу адвокату ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 23.03.2016р., якою задоволено клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №1 ОСОБА_8 , та накладено арешт на нерухоме майно, а саме на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 без змін.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 (підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна.

Суддя апеляційного суду ОСОБА_2