Вирок

Іменем України

Справа № 712/34/18

Провадження № 1кп/712/277/18

09 лютого 2018 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого: судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0007119 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Черкаси, громадянки України, непрацюючої, заміжньої, маючої на утриманні неповнолітню дитину, з середньою освітою, учасником бойових дій, ліквідатором на Чорнобильській АЕС та депутатом не являється, являється інвалідом з дитинства 3 групи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 , 16.08.2017 року близько 21:30 год., перебуваючи в кімнаті гуртожитку АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_6 , де під час конфлікту із останньою, умисно нанесла їй легкі тілесні ушкодження за наступних обставин.

Так, 16.08.2017 року близько 21:30 год., під час святкування дня народження брата ОСОБА_8 в холі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_5 , побачивши, що додому повернулася ОСОБА_6 , почала кликати її на розмову. Проте ОСОБА_6 на заклики не виходила з кімнати і ОСОБА_5 , всупереч волі законного законом порядку самовільно зайшла до кімнати №69, двері якої не були зачинені на ключ, та яка належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на праві приватної власності.

Разом з тим, ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, на ґрунті неприязних відносин та старих образ, вчепившись у волосся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , нанесла їй більше двох ударів в голову та декілька ударів в ліве плече кулаком. Як наслідок, ОСОБА_5 спричинила ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: крововилив лівого плеча, який згідно висновку експерта № 02-01/1949 від 24.10.2017 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вона ж, 16.08.2017 року близько 21:30 год., під час святкування дня народження брата ОСОБА_8 в холі гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , побачивши, що додому повернулася ОСОБА_6 , почала кликати її на розмову. Проте ОСОБА_6 на заклики не виходила з кімнати і ОСОБА_5 , всупереч волі законного володільця, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку самовільно зайшла до кімнати №69, двері якої не були зачинені на ключ, та яка належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 на праві приватної власності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованих їй правопорушень визнала повністю та відмовилась давати покази, на підставі ст. 63 Конституції України.

З урахуванням повного визнання вини обвинуваченою у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення доведене.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за:

-ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи;
-ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні неповнолітню дитину, являється інвалідом 3 групи, раніше не судима.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої суд враховує: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе при призначенні покарання у вигляді штрафу.

В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про застосування до неї амністії, звільнивши її від відбування покарання, оскільки вона має на утриманні неповнолітнього сина, не позбавлена батьківських прав, злочини які їй інкримінуються є злочинами невеликої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, а тому вона підпадає під дію п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році», з наслідками застосування амністії ознайомлена.

Захисник підтримала клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Потерпілі заперечували проти застосування відносно обвинуваченої Закону України «Про амністію у 2016 році».

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч. 2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що встановивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Згідно п. «в» ст. 1 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, звільненню від покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, підлягають особи, які на момент вчинення злочину не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

На день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 виданого 28.04.2009 року.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченої амністії, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено, амністія до неї не застосовувалась.

За таких обставин суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_5 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування покарання.

Судом роз`яснені обвинуваченій наслідки застосування амністії.

Витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання за:

- ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.;

- ч. 1 ст. 162 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 коп.

На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання, призначеного за цим вироком.

На вирок протягом 30 діб може бути подана апеляція до апеляційного суду Черкаської області.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: