Справа № 523/315/18
Провадження №1-кс/523/88/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.01.2018р. Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , прокурора Одеської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_4 , cлідчого Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання директора ТОВ «ВВС Плюс» ОСОБА_6 про скасування арешту майна, -
В С Т А Н О В И В:
Директор ТОВ «В.В.С. Плюс» звернувся до районого суду із клопотанням про скасування арешту майна, у якому просить зняти арешт з майна, яке належить зазначеному Товариству, та на яке Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.12.2017 року було накладено арешт, мотивуючи наступним.

14.12.2017р., органами досудового розслідування було проведено обшук з метою виявлення та вилучення товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Петрус-Алко», в рамках кримінального провадження №0005653 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Так, під час проведення органами досудового розслідування обшуку були вилучені товарно-матеріальні цінності, а саме алкогольні напої, які належать ТОВ «Петрус-Алко» та предмети, які не мають відношення до вищевказаного кримінального провадження, які не були вказанні в ухвалі суду та не є вилученими законом з обігу, а тому вилучені безпідставно.

В судовому засіданні, представник власника майна ТОВ «В.В.С. Плюс» адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив скасувати арешт на майно.

Прокурор та слідчий заперечували проти клопотання про скасування арешту на майно.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку сторін, дослідивши наданні сторонами матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку про наступне.

Як встановлено в судовому засіданні, арешт на майно було накладено в рамках розслідування кримінального провадження №0005653 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.191 КК України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Згідно із ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК України встановлено, що метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Згідно із ч.ч.6, 7 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

3. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

5. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

6. У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 13 Конституції України «Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності». Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і ніхто не може бути протиправне позбавлений права власності (ст. 41 Конституції України).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як вбачається із клопотання представника володільця майна і пояснень прокурора та слідчіго, на даний час, жодну особу не повідомлено про підозру. Арешт накладено з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, збереження їх від втрати та відшкодування завданої шкоди.

Однак, під час судового розгляду, ТОВ «В.В.С. Плюс» безспірно доведено, що воно є добросовісним власником товарно-матеріальних цінностей, а саме алкогольних напоїв, про що не було відомо при розгляді клопотання про арешт майна, таким чином, слідчий суддя вважає, що підстави для накладення арешту на даний час відпали, тому клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.173-174 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання директора ТОВ «В.В.С. Плюс» ОСОБА_6 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт на майно - алкогольну продукцію, накладений Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 19.12.2017 року, за винятком майна - алкогольноої продукції, яке раніше було передано на відповідальне зберігання ТОВ «Петрус-Алко».

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: