АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/2520/17 Номер провадження 11-кп/786/309/18Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 лютого 2018 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією засудженої

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пташкино Ленінського району АРК, громадянки України, засудженої: 02.11.2011 року Амвросіївським районним судом Донецької області за ч.1 ст. 115 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі,-

на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2017 року ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_7 , яка відбуває покарання в «Державній установі « Надержинщинська виправна колонія № 65» МЮ України про застосування до неї статті 8 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Відмовляючи в задоволенні клопотання місцевий суд послався на те , що засуджена не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» (далі Закон) як особа, засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання задовольнити та застосувати до неї Закон України «Про амністію в 2016 році» .

В обґрунтування апеляції зазначає , що раніше вона проживала на території Донецької області, яка зараз є непідконтрольною Україні, у зв`язку з цим виникають труднощі у наданні документів на підтвердження у неї малолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та не позбавлення стосовно нього батьківських прав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду , засуджену ОСОБА_7 в режимі відеоконференції , яка просила задовольнити апеляцію з наведених у ній підстав , прокурора , який не вбачав підстав для задоволення апеляції, обговоривши доводи апеляції , колегія суддів апеляційного суду вважає , що вона не підлягає до задоволення виходячи з такого.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення , ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження , передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин , які підтверджені доказами , дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення , в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні клопотання суд першої інстанції дійшов до висновку , що до засуджена не підпадає під дію Закону України «Про амністію в 2016 році».

Із вказаним висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Доводи апеляції засудженої щодо незаконності судового рішення є непереконливими.

Так, перевіряючи ухвалу суду першої інстанції, колегією суддів встановлено, що вироком Амвросіївського районного суду Донецької області від 02 листопада 2011 року ОСОБА_7 засуджена за ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство.

Відповідно до статті 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб.

Положення частин 1 та 3 статті 1 Закону України «Про застосування амністії в України» від 01 жовтня 1996 року з послідуючими змінами передбачають, що амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.

Законом України «Про амністію у 2016 році» визначено перелік злочинів, особи засудженні за вчинення яких в жодному разі не підпадають під дію вказаного Закону.

Відповідно до положень п. е статті 9 вказаного Закону , окрім інших , таким злочином є умисне вбивство (стаття 115 КК України 2001 р.; статті 93 і 94 КК України 1960 р.);

Таким чином, суд першої інстанції, розглядаючи в ході судового розгляду клопотання засудженої ОСОБА_7 про застосування до неї Закону України «Про амністію у 2016 році», дійшов правильного висновку про відмову у його задоволенні через заборону положень, викладених у статті 9 Закону про амністію, а саме; як до особи, яка засуджена за умисне вбивство ( ст. 115 КК України).

Доводи засудженої про те, що з об`єктивних причин не може документально підтвердити наявність у неї малолітнього сина та що стосовно нього вона не позбавлена батьківських прав, не впливають на вирішення по суті можливості застосування до неї Закону про амністію, оскільки особи, засуджені за злочині, що перелічені в п. е статті 9 Закону України «Про амністію в 2016 році» не підпадають під дію цього Закону, навіть за умови наявності інших пільгових умов, передбачених ним.

Інші доводи апеляції засудженої не заслуговують на увагу та висновків суду першої інстанції не спростовують. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ухвалене відповідно до вимог чинного законодавства, а тому апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу стосовно неї без змін. На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про застосування амністії в Україні», Законом України « Про амністію в 2016 році», ст. 86 КК України, ст.ст. 404, 405, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2017 року , якою відмовлено в задоволенні клопотання про застосування до неї Закону України « Про амністію в 2016 році» без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали судом апеляційної інстанції, а особою , яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4