У Х В А Л А

03.03.2017 року місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , з участю слідчого ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 про тимчасовий доступ до речей і документів,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з вищевказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором та мотивовано тим, що 25 березня 2011 року між публічним акціонерним товариством « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та товариством з обмеженою відповідальністю « ІНФОРМАЦІЯ_2 » було укладено договір кредитної лінії №250311, зі змінами та доповненями внесеними додатковими угодами, згідно умов якого Банк наддав боржнику ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » грошові кошти у вигляді мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом кредитування у розмірі 6 837 500 доларів США. В якості забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, між банком та боржником були укладені наступні договори забезпечення: іпотечний договір №250311-і від 25.03.2011 року, іпотечний договір №250311-і1 від 02.08.2011 року, договір застави обладнання №250311-о від 25.03.2011 року, договір застави обладнання №251011-о1 від 27.08.2013 року, договір застави транспорту машин №250311-т від 25.03.2011 року та договір застави товарів в обороті №250311-то від 02.08.2011 року, а також договір поруки. В подальшому, службові особи ТзОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після отримання кредитних коштів за вищевказаним договором, без відома та згоди банківської установи, здійснили розтрату заставленого майна, однак погашення заборгованості, яка виникла за кредитним договором по теперішній час не здійснили.

Так, у зв`язку з тим, що боржником належним чином не виконувалися зобов`язання по сплаті процентів та суми основного боргу, заборгованість за кредитним договором станом на 23.06.2016 року становила 7 328 607, 17 (сім мільйонів триста двадцять вісім тисяч шістсот сім) доларів США 17 центів та 14 025 842, 18 (чотирнадцять мільйонів двадцять п`ять тисяч вісімсот сорок дві) гривні 18 копійок, у зв`язку з чим, в липні 2016 року банком було ініційоване звернення до господарського суду Закарпатської області з позовами про стягнення заборгованості (справа №907/431/16).

04.07.2016 року загальними зборами учасників ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на яких були присутні ОСОБА_3 (9,34% голосів), представник юридичної особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_4 (40,66 % голосів) та ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (50 % голосів), в особі в.о. директора ОСОБА_5 прийняли рішення про початок процедури добровільної ліквідації ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом його припинення за спрощеною процедурою.

08.07.2016 року державним реєстратором ІНФОРМАЦІЯ_4 проведено державну реєстрацію рішення про припинення Боржника. Головою ліквідаційної комісії ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » призначено ОСОБА_5 , на якого покладений обов`язок щодо вчинення певних дій, спрямованих на проведення ліквідаційної процедури, в тому числі повідомлення податкової інспекції та пенсійного фонду, проведення інвентаризації активів юридичної особи, виявлення кредиторів та формування реєстру вимог кредиторів, а також інших дій, передбачених вимогами чинного законодавства України, необхідних для проведення припинення юридичної особи.

Так, після прийняття рішення про ліквідацію Боржника, 12.08.2016 року під час перевірки представниками банку заставленого майна товарів в обороті, переданого в заставу за договором застави товарів в обороті №250311-то від 02.08.2011 року, було встановлено факт часткової наявності майна на суму 9 524 202, 92 грн. та факт відсутності заставленого майна на суму 10 506 747, 08 грн.,що підтверджується складською довідкою, наданою представниками боржника та актом перевірки заставлених товарів в обороті від 12.08.2016 року, підписаний представниками сторін.

Зазначені факти були відображені в заяві банку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику по справі №907/467/16, яку задоволено ухвалою господарського суду Закарпатської області від 02.09.2016 року та залишено в силі ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.10.2016 року.

На виконання зазначених виконавчих документів ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрите виконавче провадження, накладений арешт на нерухоме майно боржника та надане доручення на проведення опису та арешту рухомого майна.

10.11.2016 року винесено постанову про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні №52809647, відповідно до якої було арештоване та описано лише частину виробничого та автотранспортного обладнання у загальній кількості 87 позицій за договором застави обладнання №250311-о від 25.03.2011 року та договором застави обладнання №251011-о1 від 27.08.2013 року.

Додатково, державним виконавцем було складено 2 акти від 10.11.2016 року про ненадання допуску до складських приміщень, в яких знаходяться товари в обороті та інше рухоме майно боржника.

Таким чином, із загального переліку рухомого майна виробничого обладнання в кількості 32 позиції за договором застави обладнання №250311-о від 25.03.2011 року та договором застави обладнання №251011-о1 від 27.08.2013 року, державним виконавцем встановлений факт наявності виробничого та автотранспортного обладнання у загальній кількості 87 позицій, 245 позицій відсутні. За таких обставин, встановлено факт відсутності заставленого майна товарів в обороті на суму 10 506 747, 08 грн., а також факт відсутності частини заставленого майна обладнання в кількості 245 позицій орієнтовною вартістю 5 000 000, 00 грн., що позбавило банк можливості задовольнити свої вимоги щодо погашення заборгованості та завдає збитки державному банку у особливо великому розмірі.

Відповідно до розділу 2 договору застави товарів в обороті №250311-то від 02.08.2011 року сторони домовилися про обмеження відносно розпорядження предметом застави, зокрема, відповідно до п.2.2. договору застави, до повного виконання зобов`язань заставодавцем за договором, заставодавець має право користуватися та розпоряджатися предметом застави за умови, що його щоденний вартісний залишок буде не меншим, ніж передбачений пунктом 1.4. договору застави, а саме 20 030950, 00 гривень (в редакції додаткового договору №1 до договору застави товарів в обороті №250311-то від 02.08.2011 року) заставодавець не має права реалізовувати товари в обороті, що є предметом застави, якщо він не зможе виконати своє зобов`язання відносно заміни предмету застави іншими товарами, як це передбачено договором застави.

Згідно з пунктом 2.3 договору застави заміна предмету застави на товари в обороті з іншими видовими /родовими ознаками, ніж описані в цьому договорі, може здійснюватися виключно за письмовою згодою заставодержателя.

Для встановлення всіх обставин у даному кримінальному провадженні необхідними є документи, які містяться у виконавчому провадженні відкритому на підставі постанови головного державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.11.2016 року винесеної на виконання ухвали господарського суду Закарпатської області №907/467/16 від 02.09.2016 року (реєстраційний номер виконавчого провадження 52809647), які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки саме в ході проведення виконавчих дій було зафіксовано фактичну наявність майна ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на яке накладено арешт згідно вказаного рішення суду, у зв`язку з чим виникла необхідність у проведенні вилучення (здійснення виїмки) документів та їх огляду.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Згідно ч.ч. 5, 6ст. 163 КПК України суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно дост. 132 КПК України застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тимчасового доступу до документів, не допускається, якщо сторона кримінального провадження не доведе, що потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який ідеться в клопотанні.

Згідно вимогст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів,якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів,або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числіпов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасовий доступ до документів є заходом забезпечення кримінального провадження, передбачений ст. 131 ч. 2 п. 5 КПК України, органом досудового слідства доведено необхідність застосування цього заходу, що передбачено ст. 132 КПК України.

Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченимист. 163КПК України, для постановлення ухвали про надання тимчасового доступу до документів.

Таким чином, клопотання слідчого є обґрунтованим, заснованим на законі, доводи слідчого знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, у звязку з чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 159-164, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Надати стороні кримінального провадження слідчому відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 тимчасовий доступ до документів, які містяться у виконавчому провадженні відкритому на підставі постанови головного державного виконавця ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.11.2016 року винесеної на виконання ухвали господарського суду Закарпатської області №907/467/16 від 02.09.2016 року (реєстраційний номер виконавчого провадження 52809647), які знаходяться у володінні ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 (тобто можливість зробити копії даних документів).

Строк дії ухвали не може перевищувати одного місяця з дня її постановлення

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1