г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2049/17
Номер провадження 1-кп/213/304/17
В И Р О К
Іменем України
15 листопада 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000534 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народилася у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянки України, освіта професійно-технічна, не заміжня, має двох малолітніх дітей, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 28.07.2011 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.121 ч.1 КК України до 3-х років позбавлення волі? звільненої 21.11.2014 умовно-достроково на невідбутий термін 1 місяць 16 днів, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачена ОСОБА_4 25 квітня 2017 року приблизно о 16.00 годині, знаходилась в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , яка належить гр. ОСОБА_5 , де разом з ним розпивала спиртні напої. Приблизно о 17.00 ОСОБА_5 попрохав ОСОБА_4 за допомогою його банківської картки банку «ПУМБ» № НОМЕР_1 придбати спиртні напої для подальшого спільного їх вживання, після чого добровільно передав ОСОБА_4 зазначену банківську картку та повідомив їй пін-код до неї. В цей час у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення грошових коштів, які знаходились на належному ОСОБА_5 банківському рахунку, реалізуючи який вона направилась до банкомату банку «ПУМБ», який знаходиться в будинку №37 по проспекту Перемоги в м. Кривому Розі, де 25.04.2017 в період часу з 17:42 години до 17:43 години, діючи умисно, з корисних мотивів, за допомогою зазначеної банківської картки та повідомленого їй пін-коду, двома транзакціями зняла з банківського рахунку ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2000 грн. та 1800 грн. обернувши їх на свою користь.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 заподіяно матеріальну шкоду в сумі 3800 грн.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину визнала повністю, пояснивши суду, що дійсно 25 квітня 2017 року приблизно о 17.00 год. вона розпивала спиртні напої в квартирі знайомого їй ОСОБА_5 , який згодом дав їй свою банківську картку, назвав пін-код та попрохав зняти кошти та купити алкоголю, на що вона погодилася, заздалегідь вирішивши викрасти належні ОСОБА_5 грошові коштів для власних потреб. Пояснила, що вчинила саме так, оскільки їй були потрібні кошти для існування.
Крім того, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 заявила клопотання про звільнення її від відбування покарання відповідно до Закону України "Про амністію у 2016 році", оскільки вона має двох неповнолітніх дітей, 2007 року народження та 2015 року народження, у відношенні яких батьківських прав не позбавлялася.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.
При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня тяжкості вчиненого злочину та особистості обвинуваченої, яка раніше була судимою, характеризується посередньо, вину визнала повністю, цивільний позов потерпілим не заявлено.
Також суд враховує обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченої, до яких відповідно до ст.66 КК України суд відносить щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей.
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України суд відносить рецидив злочинів.
Окрім того, суд враховує досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації, складену відповідно до вимог ст.314-1 КПК України, у відношенні обвинуваченої, відповідно до якої ризик вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється, як високий, та ризик небезпеки для суспільства, в тому числі для окремих осіб, оцінюється також як високий. При цьому орган пробації у разі застосування судом при призначенні покарання обвинуваченій ст.75 КК України, рекомендує покласти на неї додаткові зобов`язання, передбачені ч.2 ст.76 КК України.

Із врахуванням викладеного суд вважає, що для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, обвинуваченій слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки тільки таке покарання буде відповідати тяжкості скоєного нею злочину і сприятиме її виправленню.

Призначення покарання обвинуваченій у вигляді штрафу, громадських робіт, виправних робіт або арешту, суд вважає недоцільним, оскільки таке покарання не буде відповідати тяжкості скоєного нею злочину та її виправленню.

Вирішуючи клопотання обвинуваченої щодо застосування у відношенні неї Закону України «Про амністію у 2016 році», суд виходить із наступного

Відповідно до ст.85 КК України на підставі закону про амністію або акту про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань. Відповідно до вимог п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07.09.2017 року, підлягають звільненню від відбування покарання особи, які визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно ст.13 Закону України «Про амністію у 2016 році» його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення середньої тяжкості до набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на день набрання цим Законом чинності (07.09.2017 року), мала двох неповнолітніх дітей, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у відношенні яких за повідомленням органу опіки та піклування батьківських прав не позбавлялася.

Прокурор щодо заявленого обвинуваченою клопотання про застосування у відношенні неї амністії не заперечував, вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання.

Оскільки, ОСОБА_4 відноситься до осіб, які підпадають під дію п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», з наслідками застосування амністії ознайомлена, а також враховуючи те, що Закон України «Про амністію в 2016 році» поліпшує становище обвинуваченої, зокрема, передбачає звільнення її від призначеного покарання, суд вважає необхідним подану заяву обвинуваченої про застосування амністії задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 370, 374 КПК України,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити їй покарання у вигляді позбавлення волі строком на один рік.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст.1 п.«в» Закону України « Про амністію у 2016 році» як таку, що на момент вчинення злочину мала двох неповнолітніх дітей.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сил не обирати.
На вирок можуть подані апеляційні скарги в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після спливу 30 днів з дня його проголошення, у разі якщо учасниками судового провадження не буде подано апеляційних скарг. У разі подання апеляційних скарг, вирок суду набирає законної сили після ухвалення апеляційним судом рішення.
Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку звернувшись до суду із відповідною заявою.

Головуючий ОСОБА_1