справа № 466/7706/15-к
провадження № 51-664 км 18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Кременчук Полтавської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.289 КК України.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
За вироком Шевченківського районного суду міста Львова від 30 грудня 2016 року ОСОБА_7 засуджено за ч.3 ст.289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до вступу вироку у законну силу залишено у вигляді застави.
Строк відбування покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 28 серпня 2015 року по 10 вересня 2015 року.
Прийняте рішення щодо процесуальних витрат.
Позов потерпілого ОСОБА_8 залишено без розгляду.
Згідно з вироком ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він 5 серпня 2015 року близько 19 год. 30 хв., маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, проїжджаючи по вул.Незалежності України у смт Брюховичі, знаходячись у салоні автомобіля марки «Dacia Logan», д.н.з. НОМЕР_1 , який належав ОСОБА_8 , під час руху автомобіля затягнув ручні гальма, від чого автомобіль різко зупинився, після чого ОСОБА_7 кулаком наніс ОСОБА_8 удар в обличчя, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я перелом кісток носа, синець в ділянці носа і лівого ока, виштовхав водія ОСОБА_8 з автомобіля, пересів на місце водія та привівши в дію двигун, рушив з місця на зазначеному автомобілі. Однак під час руху по вул.Брюховецькій у місті Львові, ОСОБА_7 не впорався з керуванням, внаслідок чого автомобіль злетів у кювет та перекинувся. Пошкодженням автомобіля потерпілому ОСОБА_8 була заподіяна значна шкода у розмірі 124 085 грн. 95 коп.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року вирок Шевченківського районного суду міста Львова від 30 грудня 2016 року щодо ОСОБА_7 залишено без зміни.
Вимоги касаційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати судові рішення та закрити кримінальне провадження щодо нього на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. Вказує, що суд надав неправильну оцінку доказам сторони обвинувачення, а саме, не врахувавши вимог ч.5 ст.101 КПК України, необґрунтовано визнав допустимим доказом висновок судово-медичного експерта №1251 від 5 серпня 2015 року, на підставі якого встановлені тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_8 та відповідно кваліфіковані дії засудженого за ч.3 ст.289 КК України. Крім того, вказує, що автомобіль не визнаний речовим доказом та, як і інші речові, не відкритий стороні захисту, рішення щодо долі речових доказів у вироку відсутнє. Тому висновки експертів, на які містяться посилання у судових рішеннях, зокрема автотоварознавча експертиза, процесуальні підстави для призначення якої у матеріалах справи відсутні, також, на думку засудженого, є недопустимими доказами. З огляду на відсутність достатніх та достовірних доказів своєї винуватості у вчиненні інкримінованого злочину засуджений вважає, що при розгляді кримінального провадженні в суді першої та апеляційної інстанцій допущено істотне порушення вимог кримінальну процесуального закону та неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.
Захисник ОСОБА_6 також просить скасувати судові рішення щодо ОСОБА_7 та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України. В обґрунтування вимог посилається на доводи, аналогічні викладеним у касаційній скарзі засудженого. Крім того, звертає увагу на відсутність у матеріалах кримінального провадження оригіналу автотоварознавчої експертизи, відповідно до якої встановлено розмір спричинених збитків, а також процесуальних підстав її призначення. Вважає, що судом безпідставно надано критичну оцінку показанням свідка ОСОБА_9 , який вказав, що будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 потерпілому не наносив. Також зазначає, що суд без належних підстав визнав ОСОБА_10 потерпілою у даному кримінальному провадженні після смерті її чоловіка ОСОБА_8 .
Позиції інших учасників судового провадження
Прокурор ОСОБА_5 вважала судові рішення щодо ОСОБА_7 законними, а касаційні скарги сторони захисту необґрунтованими.
Мотиви суду
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення, в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.
Однак цих законодавчих вимог апеляційний суд не дотримався.
Як слідує з матеріалів кримінального провадження, засуджений та його захисник, не погодившись з вироком суду першої інстанції, подали на нього апеляційні скарги, в яких просили скасувати вирок та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.
Зокрема, сторона захисту в апеляційних скаргах зазначила про те, що суд першої інстанції при наданні оцінки доказам не врахував ряд обставин, які могли вплинути на висновок щодо їх допустимості. Засуджений та його захисник наводили доводи щодо недотримання передбаченої законом процедури проведення судово-медичної експертизи потерпілого та автотоварознавчого дослідження автомобіля. Зазначеними експертизами встановлено тяжкість та характер тілесних ушкоджень потерпілого, а також визначено розмір матеріальних збитків, заподіяних злочином, що є необхідними кваліфікуючими ознаками злочину, за який засуджено ОСОБА_7 . Окрім того з`ясування зазначених в апеляційних скаргах обставин має істотне значення для вирішення питання про допустимість результатів зазначених експертиз та можливість їх використання як джерела доказів.
Тобто, на обґрунтування своїх апеляційних вимог засуджений та його захисник зазначили конкретні аргументи щодо незаконності та необґрунтованості вироку місцевого суду, які підлягали обов`язковій ретельній перевірці під час апеляційного розгляду.
Однак суд апеляційної інстанції з достатньою повнотою не перевірив доводи засудженого та його захисника, вичерпних, аргументованих та конкретних відповідей на них не дав, не провів ретельного аналізу і оцінки обставин, на які вони посилались. Колегія суддів апеляційного суду зосередилась виключно на висновках, викладених у вироку, обґрунтованих мотивів залишення апеляційних скарг без задоволення в ухвалі не навела,обмежилась переліченням доказів, які наведені у вироку суду першої інстанції та формальною вказівкою на те, що зазначені докази є достатніми для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину і ними спростовуються доводи апеляційних скарг сторони захисту.
За таких обставин ухвала апеляційного суду не може вважатися законною й обґрунтованою, а допущені цим судом порушення вимог кримінального процесуального закону у силу положень ч. 1 ст. 412 КПК України є істотними.
Оскільки відповідно до ч.1 ст.433 КПК України суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями вчиняти процесуальні дії, необхідні для перевірки допустимості доказів, про що ставилось питання в апеляційних скаргах, помилки суду може бути виправлено під час нового розгляду кримінального провадження у суді апеляційної інстанції.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 419 КПК України з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Під час апеляційного перегляду слід повно та всебічно перевірити доводи поданих на вирок апеляційних скарг, і в залежності від встановленого, постановити рішення, яке буде відповідати вимогам закону.
Керуючись статтями 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, пунктом 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017р.), суд
Касаційні скарги засудженого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 13 червня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді

ОСОБА_11 ОСОБА_2 ОСОБА_3