Справа № 364/874/17
Провадження № 1-кп/364/77/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.09.2017 року, Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володарка обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, гр. України, уродженець с. Городище-Пустоварівське Київської області, освіта професійно-технічна, не одружений, раніше не судимий, працює в ФОП « ОСОБА_6 » м. Київ різноробочим, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що 12 червня 2017 року близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 , який згідно висновку експерта № 12-1/1212 від 03.07.2017 року знаходився в технічно справному стані, рухаючись проїзною частиною по вул. Надрічна, в с. Городоще-Пустоварівське, Володарського району Київської області, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної дистанції, та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судово-медичної експертизи № 48 від 27.07.2017 року, тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_7 , відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку експерта № 12-1/1416 від 17.07.2017 року встановлено, що водій автомобіля «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода. Можливість попередження зіткнення, полягала у своєчасному виконанні водієм вимог п. 12.1 ПДР України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України визнав повністю, ствердив суду обставини вчинення злочину, зазначені в обвинуваченні, вказуючи при цьому, що він щиро розкаюється, просив суворо не карати, та вказав, що 12 червня 2017 року близько 15 години 30 хвилин, керуючи в стані алкогольного сп`яніння автомобілем марки «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною по вул. Надрічна, в с. Городоще-Пустоварівське, Володарського району Київської області, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

В судовому засіданні законний представник потерпілої надала показання, ствердивши обставини вчинення ДТП, а саме, від голови села їй стало відомо про те, що ОСОБА_5 збив її матір ОСОБА_7 . На суворій мірі покарання ОСОБА_5 не наполягала, вказала що вибачити не може та просила не позбавляти волі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, яке завдало потерпілій ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинення злочину, особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання, судом враховується його відношення до вчиненого, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, характеризується позитивно за місцем проживання, раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

З врахуванням особи ОСОБА_5 , обставин що пом`якшують та обтяжують покарання, які суд навів у вироку, враховуючи ступінь суспільної небезпеки, характер скоєного правопорушення, суд враховує, що ОСОБА_5 вину свою у вчиненні злочину визнав, щиро розкаявся в скоєному, що він сприяв розкриттю злочину, його вік, стан здоров`я, суд вважає та приходить до висновку, що на даний час його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, суд вважає, що міра покарання повинна бути призначена у виді позбавлення волі, як передбачено санкцією статті кодексу за яким кваліфіковано його дії. Позбавлення волі в даному випадку щодо ОСОБА_5 , як покарання є єдиним заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду з врахуванням вищевикладеного та обставин справи, а саме, виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових злочинів обвинуваченим.

Так, керуючись ст. 75 КК України, ОСОБА_5 можна виправити без відбування покарання з випробуванням, надати можливість стати на шлях виправлення в умовах суспільства, визначивши в силу ст. 75 КК України іспитовий строк, враховуючи думку прокурора, потерпілого, обставини по справі. До ОСОБА_5 необхідно застосувати ст. 76 КК України, з метою виправлення та запобігання новим правопорушенням, контролем та наглядом за його поведінкою.

А також суд вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засоби, так як злочин було вчинено ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння. Окрім того, відповідно до постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2016 року, ОСОБА_8 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП та позбавлено права керувати транспортними засобами.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 і ст. 287 КК, необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно. Додаткове покарання, передбачене як обов`язкове ч. 3 ст. 286 КК, суд може відповідно до ст. 69 КК не призначати лише за наявності декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, і з урахуванням особи винного. Позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати по справі слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України.

Призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ст. 286 ч. 2 КК України, у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засоби на строк 2 (два) роки.

В силу ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

В силу ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтись для реєстрації, повідомляти про зміну місця проживання, роботи уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Речовий доказ по справі, а саме, автомобіль «ВАЗ-2102» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_9 , який зберігається на майданчику для зберігання автомототранспорту при Володарському ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області повернути власнику за належністю. Уламки лобового скла та дерев`яну палицю з слідами злому, які зберігаються в камері схову речових доказів при Володарському ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальні витрати в розмірі 3462 (три тисячі чотириста шістдесят дві) гривні 70 копійок за залучення експертів, на користь держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Володарський районний суд Київської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя ОСОБА_1