1Справа № 335/9173/17 1-кс/335/6137/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 вересня 2017 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 звернулася до суду клопотанням про скасування арешту майна, в обґрунтування якого зазначила наступне.

На підставі постанови слідчого Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 25.05.2008 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 в межах розслідування кримінальної справи №8030602, порушеної 04.07.2006 року за заявою ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.
Посилаючись на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2005 року вона є власником квартири, та з вказаних вище підстав на даний час позбавлена можливості вільно користуватись та розпоряджатись належним їй майном, у зв`язку із його обтяженням, заявник просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови слідчого від 25.05.2008 року.
У судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 доводи, викладені у клопотанні підтримала, просить скаргу задовольнити.
Слідчий в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини її неявки суду невідомі.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

На підставі постанови слідчого Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області від 25.05.2008 року було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 в межах розслідування кримінальної справи №8030602, порушеної 04.07.2006 року за заявою ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п.58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

В свою чергу, за положеннями ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Серед засад діючого кримінального процесуального законодавства закріплені, зокрема, верховенство права, доступ до правосуддя відповідно до ст. 7 КПК України.

За змістом положень ст. 3 КПК України при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Поряд із цим, статтями 7, 16 КПК України установлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

За нормою пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з пунктом 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Як встановлено слідчим суддею, накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , власником якої є заявник на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.2005 року № 4285, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 , що підтверджується інформаційною довідкою від 19.06.2017 року, перешкоджає заявникові в реалізації її права на вільне користування та розпорядження вказаним майном.

Як вбачається з матеріалів клопотання, підставою для накладення арешту на вищевказану квартиру стало розслідування кримінальної справи №8030602 від 04.07.2006 року за заявою ОСОБА_5 за ознаками злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, однак причетність ОСОБА_4 до вчинення злочину матеріалами, наданими слідчому судді не підтверджується.

Крім того, як вбачається з матеріалів клопотання, рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2009 року позовні вимоги ОСОБА_5 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 11.06.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4285, залишено без задоволення.

Згідно повідомлення Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області вих. № 9185/46/04-2017 від 21.07.2017 року провадження по кримінальній справі №8030602, порушеної 04.07.2006 року за заявою ОСОБА_5 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, в рамках розслідування якої було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , 25.05.2008 року зупинено до за п. 3 ст. 206 КПК України (в редакції 1960 року) до встановлення особи, що скоїла злочин.

За викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи заявника, яка є власником майна.

Згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для скасування арешту, накладеного на підставі постанови слідчого від 25.05.2008 року на квартиру АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим клопотання ОСОБА_4 підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 170 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 , зареєстрований в реєстрі за № 4285, накладений на підставі постанови слідчого Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_8 від 25.05.2008 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1