Справа № 1-кп/593/35/2017
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"23" жовтня 2017 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бережани матеріали кримінального провадження, внесеного 6 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з освітою середньо- спеціальною, одруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 та ч.1 ст. 125 КК України, -

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця села Грушевка Токмацького району Запорізької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
5 липня 2015 року, близько 23 години, ОСОБА_9 за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 , переслідуючи корисливу мету наживи, взявши із свого домогосподарства, що в с. Золочівка Козівського району, гумову камеру колеса автомобіля ГАЗ і риболовецьку сітку, пішли до ставка, що біля с. Золочівка Козівського району, яким на праві оренди користується ОСОБА_6 , житель с. Медова Козівського району Тернопільської області. Переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 закинули в ставок риболовецьку сітку, а повертаючись 06 липня 2015 року, близько 00 годин, із ставка на берег, були зупинені ОСОБА_6 , а тому з причин, що не залежали від їхньої волі, не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення до кінця злочину, спрямованого на викрадення майна ОСОБА_6 ..

В подальшому ОСОБА_6 було вийнято із ставка, яким він користується на праві оренди, риболовецьку сітку, у якій знаходилось 40.1 кг коропа, вартістю 65 гривень за 1 кг, що становить 2606 грн.50 коп..

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 06 липня 2015 року, близько 1години, під час конфлікту з ОСОБА_6 . ОСОБА_9 на греблі ставка наніс декілька ударів руками в живіт ОСОБА_6 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця передньої черевної стінки у лівій підреберній ділянці, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному спричиненні легкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з його відмовою від пред`явленого обвинувачення щодо ОСОБА_4 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвалою Бережанського районного суду від 23 жовтня 2017 року кримінальне провадження, внесене 6 липня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000166, відносно ОСОБА_4 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито у зв`язку із відмовою потерпілого від обвинувачення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, зі всіма доказами по справі погодився, у скоєному розкаявся, від дослідження доказів в судовому засіданні відмовився, суду показав, що 5 липня 2015 року, близько 23 години він разом із ОСОБА_10 , взявши із свого господарства гумову камеру колеса автомобіля ГАЗ, риболовецьку сітку пішли до ставка, що знаходиться біля с. Золочівка Козівського району, який орендує ОСОБА_6 , та переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, закинули в даний ставок риболовецьку сітку та повертаючись із ставка на берег були зупинені ОСОБА_6 , а тому викрасти риби їм не вдалось. У вчиненому він щиро кається, просить застосувати до нього Закон України Про амністію у 2016 році, оскільки у нього на утриманні є матір ОСОБА_11 , 1942 року народження, якій на день набрання чинності Закону України Про амністію виповнилося 75 років.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, визнав повністю, зі всіма доказами по справі погодився, від дослідження доказів в судовому засіданні відмовився, суду показав, що дійсно він разом із ОСОБА_12 5 липня 2015 року, близько 23 години, вирішили піти наловити риби із ставка, який орендує ОСОБА_6 .. Вони взяли із собою велику камеру від автомобіля та риболовецьку сітку і пішли до ставка, що біля с. Золочівка Козівського району. Вони закинули у ставок риболовецьку сітку, а повертаючись із ставка на берег, були зупинені самим ОСОБА_6 , а тому не змогли викрасти риби. У вчиненому він щиро кається, просить застосувати до нього Закон України Про амністію у 2016 році, оскільки у нього на утриманні є матір ОСОБА_13 , 1940 року народження, якій на день набрання чинності Закону України Про амністію у 2016 році виповнилося 77 років, вчинений ним злочин є злочином середньої тяжкості і вчинений він до набрання чинності Закону України Про амністію.

Оскільки обвинувачені в судовому засіданні повністю визнали свою вину в скоєнні кримінального правопорушення, погодилися зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст. 349 КПК України слід обмежитись дослідженням фактичних обставин справи: допитом обвинувачених та потерпілого, а тому визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він підозрював, що жителі с. Золочівка Козівського району здійснюють риболовецькими сітами незаконний вилов риби у ставку, який він орендує. Він,

бажаючи переконатися у цьому, неодноразово у вечірній час чергував на ставку з метою виявити злодіїв. 5 липня 2015 року він разом із своїм знайомим ОСОБА_14 сиділи у кущах і були очевидцями, як до ставка через річку приплили обвинувачені, в одежі зайшли у ставок і розставили риболовецькі сітки, а коли вони поверталися, то він вийшов із засідки та повідомив їм, що їх неправомірні дії ним викрито та викликав працівників поліції, які у присутності понятих та обвинувачених витягнули зазначені риболовецькі сітки і виявили, що обвинувачені здійснили замах на крадіжку коропа, якого при зважуванні виявилося 40.1 кг. А так як діями обвинувачених йому шкоду не заподіяно, оскільки обвинувачені незалежно від їх волі не змогли довершити злочин до кінця, тобто риба, яку намагалися викрасти обвинувачені після її зважування йому була повернута, обвинувачені просили у нього вибачення, а тому він претензій до обвинувачених немає та не заперечує проти застосування до останніх Закону України Про амністію у 2016 році .
Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, суд прийшов до переконання, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у скоєнні ними вищевказаного кримінального правопорушення доведена, а їх дії органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України кваліфіковані вірно, поскільки вони вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену за попередньою змовою групою осіб.

Обираючи обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ними кримінального правопорушення, особи винних, в якості обставин, що пом`якшують відповідальність: щире каяття у скоєнні злочину, що вони раніше до кримінальної відповідальності не притягалися, по місцю проживання характеризуються позитивно, що їх діями потерпілому шкоди не заподіяно, оскільки незалежно від їх волі вони не довели злочин до кінця, і з врахуванням усіх помякшуючих по справі обставин та думки потерпілого, який просить суворо їх не карати, суд вважає доцільним обрати обвинуваченим міру покарання у межах санкції статті обвинувачення із застосуванням ст. 75 КК України.

Що стосується клопотання обвинувачених про звільнення їх від покарання на підставі Закону України Про амністію у 2016 році, то заявлені ними клопотання підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VIIІ. Відповідно до п.«є» ст. 1 зазначеного Закону ОСОБА_9 та ОСОБА_5 є суб`єктами застосування амністії, так як останні на день набрання чинності цим Законом мають батьків, які досягли 70 -річного віку, що підтверджується відповідними, представленими обвинуваченими та перевіреними в судовому засіданні документами.

Аналізуючи вищевикладене, з огляду на те, що обвинувачені на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" мали батьків, які досягли 70- річного віку, у яких немає інших працездатних дітей, обвинувачені вчинили кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, і вчинений він був ними до набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" та обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" та ст. 9 Закону України Про амністію у 2016 році, щодо застосування відносно обвинувачених амністії не встановлено, то суд приходить до висновку, що клопотання обвинувачених про застосування до них Закону України "Про амністію у 2016 році" підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 393-395 КПК України, п. «є» ст. 1 Закону України « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року № 1810- V111, що набрав чинності 7 вересня 2017 року, суд,-

З А С У Д И В :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, і звільнити його від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши йому для цього іспитовий строк тривалістю 1(один) рік .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. "є" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 ст. 75 КК України, і звільнити його від відбуття призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши йому для цього іспитовий строк тривалістю 1(один) рік .

Відповідно до вимог ч.1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п. "є" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році".

Речові докази по справі: гумова камера колеса автомобіля ГАЗ та риболовецькі сітку, що були переданий на зберігання в камеру зберігання речових доказів Козівського ВП Бережанського ВП ГУ НП в Тернопільській області після вступу вироку в законну силу, знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуюча суддя :