УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про арешт майна, ?

ВСТАНОВИВ:
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Обгрунтовуючи доводи клопотання заявниця посилається на те, що у провадженні ДВС Дарницького районного управління юстиції в м. Києві постановою від 13.07.2015 відкрито виконавче провадження № 48145869 про стягнення на предмет іпотеки належної ОСОБА_3 на праві власності квартири АДРЕСА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» на підставі рішення Дарницького районного суду м. Києва та ухвали Апеляційного суду міста Києва за яким винесено рішення про стягнення з ОСОБА_3 коштів у розмірі 719 437,09 грн.
13.07.2015 СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0006417 від 02.06.2015 за ч. 2 ст.358 КК України відносно посадових осіб ВАТ «Державний ощадний банк України» філії Печерського відділення № 3715, правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України», керуючого відділенням ОСОБА_4 , головного бухгалтера ОСОБА_5 та начальника ВОРК ОСОБА_6 .

У зв`язку з тим, що у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, з метою запобігання незаконного відчуження за виконавчим провадженням квартири АДРЕСА_1 , просила накласти арешт на вказану квартиру.

В судовому засідання заявник ОСОБА_3 підтримала доводи клопотання, просила клопотання задовольнити з підстав, наведених у ньому.
Слідчий суддя, заслухавши доводи ОСОБА_3 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходить до висновку, що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В той же час, ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні № 0006417 від 02.06.2015 за ч. 2 ст.358 КК України про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Разом з тим, вказана квартира не є об`єктом кримінального правопорушення у вказаному кримінальному провадженні, та не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність законних підстав для задоволення клопотання.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, про відсутність підстав для накладення арешту на майно.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 170, 171172.173, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0006417 від 02.06.2015 за ч. 2 ст.358 КК України про арешт майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: