АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/11/18 Справа № 204/4203/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

його адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду матеріали кримінальних проваджень № 0001795 та 0001056 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, маючого неповну середню освіту, неодруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 10 червня 2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309, ст. ст. 75, 76 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,

- 14 вересня 2011 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ст. ст. 70, 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі,

- 17 грудня 2013 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 309, ст. 395, ч. 2 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,

- 30 березня 2016 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185, ст. ст. 75, 76 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

- 30 червня 2016 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 395, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. ст. 70, 71, 72 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі,

- 02 серпня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. ч. 1, 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі,

проживаючого: АДРЕСА_1 ,

засуджено :

- за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі,

- за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 ріку позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі частин 1 та 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання, призначеного даним вироком, з покаранням, призначеним вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2016 року, визначено остаточне покарання у вигляді трьох років двох місяців позбавлення волі.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 20 березня 2016 року, у невстановлений час, знаходився біля автовокзалу на вул. Курчатова у м. Дніпропетровську з раніше йому незнайомим чоловіком, який подарував йому патрони, калібру 7,62 мм., у невстановленій кількості, але не менш ніж 31 шт.. Дані патрони ОСОБА_7 залишив зберігати при собі для особистого використання, тим самим придбав бойові припаси та почав носити при собі по вулицях міста Дніпропетровська в рюкзаку чорного кольору без передбаченого законом дозволу.

25 березня 2016 року, приблизно о 15.00 годині, ОСОБА_7 , знаходячись біля буд. № 87-Б по вул. Свердлова у м. Дніпропетровську, був зупинений співробітниками поліції за розпивання алкогольних напоїв у громадському місці. Після цього в присутності двох понятих було проведено огляд речей ОСОБА_7 , в ході якого в рюкзаку чорного кольору, який був одягнутий на плечі останнього, було виявлено та вилучено 31 патрон, які згідно висновку балістичної експертизи є бойовими припасами 7,62 мм., які ОСОБА_7 придбав та носив при собі без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 16 червня 2016 року, в період часу з 14.50 по 14.52 годин, ОСОБА_7 знаходячись біля входу в ТРЦ «Колізей», що розташований на вул. Щепкіна, 15, у м. Дніпро, таємно викрав спортивний велосипед марки «Focus Black Hills Fs», червоно-сірого кольору, 2012 року випуску, належний ОСОБА_10 , вартістю 6672,05 грн., після чого ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, спричинивши потерпілій матеріальні збитки на вище вказану суму.

В апеляції:

-обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи доведеність своєї вини та кваліфікації скоєного ним кримінального правопорушення, просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання, вказує на, те що при призначені йому покарання не були взяті до уваги пом`якшуючи покарання обставини. Просить призначити більш м`яке покарання з застосуванням ст.69 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого та його адвоката, які кожен окремо підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора, який просив залишити вирок суду без змін,перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та про юридичну кваліфікацію її дій за ч.1 ст.263, ч.2 ст.185 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, в апеляції не оспорюють ся. Тому в цій частині вони не перевіряються.
Доводи обвинуваченого про не відповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого, внаслідок суворості, колегія суддів вважає такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Зі змісту закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 50 КК України, вбачається, що покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів. При призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як видно з вироку, призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого, ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Вчинені злочини, як вказав суд, відносяться до категорії тяжких (злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України) та середньої тяжкості (злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України).

Суд першої інстанції правильно врахував те, що обвинувачений ОСОБА_7 за місцем попереднього проживання характеризується посередньо, раніше судимий. Як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд врахував його щире каяття. Обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд врахував, - рецидив злочинів.

Доводи обвинуваченого щодо необхідності пом`якшення покарання та призначення порання з застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів вважає такими, що не можуть самі по собі бути підставою для пом`якшення покарання, оскільки інших обставин для пом`якшення покарання, колегія суддів не знаходить.

З матеріалів кримінального провадження видно, що ОСОБА_7 неодноразово судимий та знову скоїв кримінальне правопорушення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, та також те, що виправлення ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства і призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк, достатній для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Тому, на думку колегії суддів, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст.263 КК України, - 3 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України 1 року позбавлення волі, та застосував ч.ч.1, 4 ст. 70 КК України. За своїм видом та розміром, саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 і попередження вчинення ним нових злочинів, та відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Отже апеляційна скарга ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, а вирок суду є обґрунтованим, вмотивованим та законним.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2016 року, відносно ОСОБА_11 ,- залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбуття покарання період попереднього ув`язнення з 17 червня 2016 року по 20 червня 2017 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

____________ ___________ _____________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3