АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 646/2347/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2581/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Незаконне заволодіння транпортним засобом
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_2
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Печеніги, Печенізького району, Харківської області, з середньою освітою, неодруженого, неофіційно працюючого різноробочим, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-29.04.2011 року Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.3 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком два роки;
-21.08.2012 року Печенізьким районним судом Харківської області за ч.2 ст. 185 КК України до трьох років двох місяців позбавленні волі; звільнений 23.06.2014 року на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.06.2014 відповідно до ст.2 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком, ОСОБА_7 засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1, 2 ст.76 КК України, а саме:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;
- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;
- пройти курс лікування від розладів психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю.
Згідно вироку, ОСОБА_7 , в ніч з 26.02.2017 року на 27.02.2017 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`янінь діючи умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом проти волі його власника, проник, перелізши через паркан, на територію домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де на подвір`ї стояв автомобіль TOYOTA Corolla, 2013 року випуску, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , вартість якого, згідно з висновком автотоварознавчої експертизи №111 від.20.03.2017, складає 329789 гривень станом на 27.02.2017, який належить на праві власності ОСОБА_8 та праві користування ОСОБА_9 , після чого, за допомогою ключа, який останній викрав у свого знайомого ОСОБА_10 , який раніше викрав його з домоволодіння ОСОБА_9 та ОСОБА_8 за вказаною адресою, відчинив двері автомобіля, сів у салон за кермо, та, за допомогою ключа запустив двигун автомобіля, та виїхав на ньому з території подвір`я, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом, після чого поїхав у напрямку проспекту Гагаріна, де в процесі руху на перехресті проспекту Гагаріна та вулиці Каштанової його помітили працівники управління патрульної поліції в м. Харкові, які намагались його зупинити, однак ОСОБА_7 , бажаючи уникнути затримання, поїхав на викраденому автомобілі вулицями м. Харкова та був в подальшому зупинений працівниками поліції біля будинку №17 по вулиці Таджицькій в м. Харкові.
В апеляційній скарзі прокурорпросить вирок суду першої інстанції за обвинуваченням ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.289 КК України - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна. В обґрунтування посилається на те, що суд призначаючи покарання ОСОБА_7 не в повному обсязі врахував те, що він вчинив новий злочин, маючи непогашену та не зняту у встановленому порядку судимість за скоєння тяжкого та середньої тяжкості умисних злочинів, а тому безпідставно звільнив його від відбування покарання з випробуванням.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечував проти апеляції та просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що вона задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.
Висновок суду про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 за ч.2 ст.289 КК України в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.
Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Як вбачається із вироку, покарання ОСОБА_7 призначено судом з урахуванням обставин вчиненого ним тяжкого злочину, даних про його особу - раніше судимого , який позитивно характеризується за місцем проживання, щирого каяття та сприяння в установленні обставин злочину в якості пом`якшуючих обставин та обтяжуючої обставини вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння. При цьому його вид і розмір, на думку колегії суддів, відповідають вимогам ст. 65 КК України.
Колегія суддів вважає, що хоча відповідно до положень ст. 12 КК України скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином , проте суд правильно врахував особливості цього злочину, відсутність тяжких шкідливих наслідків, наявність декількох пом`якшуючих обставин й позицію потерпілої щодо покарання винного та застосував положення ст.ст. 75, 76 КК України.
Колегія суддів погоджується із висновком суду про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням протягом максимального іспитового строку, встановленого відповідно до ч.3 ст. 75 КК України. При цьому суд першої інстанції , врахувавши положення ст. 77 КК України , обгрунтовано не застосував додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.
Тому колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та залишає її без задоволення.
Істотних порушень кримінального процесуального закону органами досудового слідства та судом першої інстанції, які б тягнули за собою безумовне скасування судового рішення не встановлено.
Керуючись: ст.ст.404, 405, ст. 407, ст. 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення.
Вирок Червонозаводського районного суду м.Харкова від 22 вересня 2017 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою з дня вручення копії ухвали.

Головуючий-суддя:

Судді: