Дата документу Справа № 310/528/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1619/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 310/528/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 2 ст. 307 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0004423 від 09.09.2016 року, за апеляційною скаргою процесуального прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2017, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Краснодарського краю Кримського району хут. Красний, українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, не військовозобов`язаного, дітей на утриманні не має, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України та призначено йому покарання за ч.1 ст.307 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна. Строк відбування покарання обчислюється з дня винесення вироку 16.08.2017 року. на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Зараховано в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 07.12.2016 року по 10.12.2016 року включно. Стягнуто з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, на суму 1498,68 грн.
Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 09 листопада 2016 року в денний час ОСОБА_7 , знаходячись біля пам`ятника «Якорь» по вул. Морська (Мазіна) в м. Бердянськ, діючи умисно, з метою особистого вживання у невстановленої під час досудового розслідування особи, незаконно придбав за 500 гривень психотропну речовину - амфетамін, яку, незаконно зберігаючи при собі, переніс за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно зберігати без мети збуту.
Після чого, 10.11.2016 року приблизно о 14.00 годин у ОСОБА_7 виник умисел на незаконний збут вказаної психотропної речовини амфетамін наркозалежним особам на території м. Бердянськ.
В цей же день приблизно о 15 годині 15 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на збут психотропної речовини, з фольгованого згортку вибрав частину психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого склала 0,0258 г. (в перерахунку на суху основу), і, зберігаючи його при собі з метою збуту, в цей же день приблизно о 15 годині 20 хвилин, знаходячись у квартирі за вищевказаною адресою, в ході проведення оперативної закупки, незаконно збув за 300 гривень ОСОБА_10 фольгований згорток, в якому знаходився порошок блідо-рожевого кольору, який містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого склала 0,0258гр., яку ОСОБА_10 в подальшому видав працівникам поліції.
Залишкову частину психотропної речовини ОСОБА_7 продовжив незаконно зберігати з метою збуту за місцем свого проживання.
Крім того, 07.12.2016 року приблизно о 09годині 40 хв. ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на збут психотропної речовини, знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , з фольгованого згортку вибрав частину психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого склала 0,098 г.
Після чого в цей же день приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений збут психотропної речовини, діючи умисно, зберігаючи при собі вказану психотропну речовину з метою збуту, переніс фольгований згорток у під`їзд будинку АДРЕСА_1 , де в ході проведення оперативної закупки незаконно повторно збув за 300 гривень ОСОБА_10 фольгований згорток, в якому знаходився порошок рожевого кольору, який містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого склала 0,098гр., яку ОСОБА_10 в подальшому видав працівникам поліції.
Залишкову частину психотропної речовини ОСОБА_7 продовжив незаконно зберігати з метою збуту за місцем свого проживання.
Крім того, 07.12.2016 року в період часу з 11години 40 хв. до 13години 10 хв. в ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 під комп`ютерним столом виявлена та вилучена полімерна ємкість, у якій знаходився фольгований згорток, в якому знаходився порошок рожевого кольору, який містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, маса якого склала 0,247гр., яку ОСОБА_7 , діючи умисно повторно, незаконно зберігав з метою збуту.
В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій, вважає вирок в частині призначеного покарання підлягає скасуванню, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Апелянт вважає, що судом неправильно прийнято рішення про призначення покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України. Прокурор вказує, що судом при застосуванні ст. 69 КК України враховані обставини, які пом`якшують покарання та повторно враховано ті ж обставини при звільненні обвинуваченого від відбуття покарання.
Просить скасувати вирок суду та постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 за ч.1 ст.307 КК України у виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 3 років позбавлення волі без конфіскації майна. На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки без конфіскації майна. В іншій частині вирок залишити без змін.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив вирок скасувати і призначити ОСОБА_7 покарання без звільнення від відбування покарання; обвинуваченого, який, зокрема в останньому слові, заперечував проти задоволення апеляційної скарги; захисника, який просив вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції не досліджує і не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих злочинів, а також правильність кваліфікації його дій, оскільки в апеляційній скарзі питання про це не порушується.
Відповідно до положень ст.65 КК України, суд першої інстанції при обранні виду і міри покарання прийняв до уваги характер і ступінь тяжкості скоєних злочинів, обставини провадження, дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Враховуючи, що ОСОБА_7 вчинив тяжкий злочин, але щиро покаявся у скоєному, активно сприяв викриттю злочинів у сфері незаконного обороту наркотичних засобів, позитивно характеризується, суд першої інстанції дійшов до висновку про доцільність призначення йому покарання нижче нижчої межі санкції статті 307 ч.2 КК України із застосуванням ст.69 КК України, про що не заперечував апелянт. Суд також зазначив, що ОСОБА_7 працевлаштувався, раніше не судимий, має постійне місце проживання, є активним членом громадської організації «Наше право», голова правління якої звернувся до суду з клопотанням про взяття ОСОБА_7 на поруки. За таких обставин колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання у виді позбавлення волі обґрунтованим та переконливим. Суд апеляційної інстанції вважає, що таке покарання буде сприяти виправленню обвинуваченого, а контроль з боку органів пробації попередженню вчинення ним нових злочинів.
Суд апеляційної інстанції не вбачає в діях суду першої інстанції порушень діючого процесуального і матеріального закону, які тягнуть за собою скасування вироку, а також і підстав для задоволення доводів апеляційної скарги.
З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.
Вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17 серпня 2017року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4