АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника

ОСОБА_5 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 06

квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186

Кримінального кодексу України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: Дніпровським районним судом м. Києва вироком від 1 8 травня 2012 року за ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 1 85 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; Голосіївським районним судом м. Києва вироком від 09 жовтня 2012 року за ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком З роки, згідно ухвали Подільського районного суду м. Києва від 29 березня 2013 року скасовано звільнення від відбування покарання з випробуванням; Вишгородським районним судом Київської області вироком від 20 січня 2015 року за ч. 1 ст.249 КК України до штрафу в розмірі 1700 гривень,
визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання вироку приєднано частину невідбутого покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2012 року, та остаточно призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Згідно з вироком суду 06 травня 2016 приблизно о 16-50 год., за адресою: м. Київ, вул. Юрківська, 34-Б у ОСОБА_6 та невстановленої особи, з корисливих мотивів, виник умисел, спрямований на повторне, відкрите викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне, відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів ОСОБА_6 та невстановлена слідством особа, перебуваючи в приміщенні першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 , застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , спричинив останньому два синці на тильній поверхні правого передпліччя в верхній третині, які згідно висновку експерта №1204 від 10 травня 2016 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Разом з тим ОСОБА_6 дістав з кишені ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 400 грн., які помістив до своєї кишені, тим самим повторно, відкрито їх викрав, після чого з невстановленою особою з місця вчинення злочину зник, а викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

Захисник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі, не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 186 КК України, просить змінити вирок Подільського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
Захисник вважає, що суд першої інстанції не дотримався вимог ст.ст. 50, 65 КК України, не дослідив належним чином обставини що характеризують особу ОСОБА_6 , а саме те що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки в місці його проживання, позитивно характеризується за місцем проживання, під час затримання не чинив опору, сприяв проведенню досудового розслідування, частково визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення та призначив покарання, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та є явно несправедливим.
Окрім того, у вироку не мотивовано належним чином призначення обвинуваченому ОСОБА_6 саме такої міри покарання - 5 років позбавлення волі.
В доповненні до апеляційної скарги захисник ОСОБА_5 , окрім прохання про пом`якшення покарання, просить на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 до строку призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення, посилаючись на те, що суд першої інстанції не застосував вказаного закону.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом, та кваліфікацію дій обвинуваченого ч. 2 ст. 186 КК України в апеляції не заперечуються.
При призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував суспільну небезпеку вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше судимий, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого, - рецидив злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обґрунтовано призначив покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
Отже, при призначенні покарання ОСОБА_6 суд першої інстанції врахував всі обставини щодо особи обвинуваченого, на які посилається апелянт. При цьому у вироку суду вмотивовано висновок про призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України.
Окрім того, суд призначив ОСОБА_6 покарання за сукупністю вироків за правилами ст. 71 КК України та частково приєднав невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 09 жовтня 2012 року, яким ОСОБА_6 був засуджений ч. 3 ст. 309 КК України до 5 років позбавлення волі і призначив остаточне покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі, яке, на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Суд не призначав ОСОБА_6 остаточне покарання з урахуванням невідбутого покарання у виді штрафу за вироком Вишгородського районного суду Київської області від 20 січня 2015 року, проте за відсутності відповідних апеляцій потерпілого та/або прокурора у даному разі колегія суддів апеляційного суду не вправі вирішувати питання щодо правильності призначення остаточного покарання за сукупністю вироків.
За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для зміни вироку щодо ОСОБА_6 в частині покарання.
Разом з тим, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника щодо незастосування судом першої інстанції вимог ч. 5 ст. 72 КК України щодо зарахування до строку призначеного покарання строку попереднього ув`язнення ОСОБА_6 .
З урахування того, що ОСОБА_6 утримується в умовах попереднього ув`язнення з06 травня 2016 року і вироком Подільського районного суду м. Києва від 06 квітня 2017 року запобіжний захід у виді утримання під вартою було залишено без змін до вступу вироку в законну силу, колегія суддів, керуючись вимогами ст. 5 та ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26.11.2015 року), вважає, що до строку покарання, призначеного за цим вироком, необхідно зарахувати попереднє ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 06 травня 2016 року по 20 вересня 2017 року включно.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скарг захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кк України (в редакції від 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_6 до строку покарання строк попереднього ув`язнення з 06 травня 2016 року по 20 вересня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

В решті вирок Подільського районного суду м. Києва від 06

квітня 2017 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у

вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186

Кримінального кодексу України, залишити без змін.

Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.
С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1425/2017 Категорія КК: ч. 2 ст.15, ч. 1 ст. 185

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10
Доповідач ОСОБА_1