Справа № 182/7717/15-к
Провадження № 1-кп/0182/75/2017
У Х В А Л А
24.11.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2015 за № 0000692 по обвинуваченню
ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Нікополь Дніпропетровської обл., громадянина України, який зареєстрований у АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України, -
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
(у режимі відеоконференцзв`язку з ДУВП №4)
захисника ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:
У провадженні Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження, відомості про вчинення кримінального правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2015 за № 0000692 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України.
Щодо обвинуваченого ухвалою суду від 28.09.2017 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком дії до 24.11.2017.
Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому незабаром спливає, прокурор просив суд продовжити строк тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу, а саме ризик переховування від суду, який підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_3 покинув місце проживання та перебував у розшуку, що він не проживає за місцем реєстрації; ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки у нього немає офіційної роботи та постійного джерела доходу; у нього немає міцних соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати, може незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, а запобігання цим ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Обвинувачений та його захисник покладалися на розсуд суду.
Вислухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до наступного.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).
Як встановлено в судовому засіданні, продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого і свідків, також була врахована тяжкість вчиненого ним злочину, репутація обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 , в той час як справа стосовно нього вже перебувала у провадженні суду, перестав з`являтися у судові засідання та був оголошений у розшук. Крім того, він не має постійного місця, роботи та стійких соціальних зв`язків, родичів, які могли б його забезпечувати, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого. Тому суд не вбачає підстав для зміни або скасування раніше обраної для ОСОБА_3 міри запобіжного заходу.
Оскільки строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому закінчується 24.11.2017, тому суд вважає, що клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.
Враховуючи всі обставини справи, особу обвинуваченого, суд вважає доцільним обрати йому заставу у сумі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме у сумі 32000 грн.
Керуючись ч.3 ст. 331 КПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити.
Продовжити щодо ОСОБА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 дію запобіжного заходу тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 22 січня 2018 року.
Одночасно визначити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 32000 грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.
У разу внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної судом у даній ухвалі, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;
- не відлучатися із м. Нікополя, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;
- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1