справа № 492/233/18
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
ВИРОК
Іменем України
05 квітня 2018 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника-адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_6 ,

інспектора ЮП СПД ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Арциз Одеської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно неповнолітнього:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, цигана, з неповною середньою освітою, учня 8 класу Кам`янської загальноосвітньої школи I-III ступенів Арцизької районної ради Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

встановив:
01 січня 2018 року, приблизно о 15 год. 00 хв., більш точної дати та часу в ході судового слідства встановити не представилося можливим, неповнолітній ОСОБА_9 умисно, із корисливих спонукань, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, пройшов до тильної північної стіни будинку АДРЕСА_1 , шляхом пошкодження вікна, яке знаходиться на зазначеній стіні, незаконно таємно проник всередину зазначеного будинку, звідки з трьох житлових кімнат, умисно, з корисливих мотивів викрав пічне обладнання трьох опалювальних пічок, а саме: плиту чавунну для печі з кільцями, к/в, розміром 40х70 см, вартістю 900,00 грн., плиту чавунну для печі з кільцями, к/в, розміром 35х60 см, в кількості 2 шт. вартістю 850,00 грн. за 1 шт. на суму 1700,00 грн., решітку чавунну, к/в, розміром 19х34 см, вартістю 210,00 грн., колісники, к/в, довжиною по 30 см, в кількості 10 шт., вартістю 25,00 грн. за 1 шт. на суму 250,00 грн., які належить на праві приватної власності потерпілому ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3060,00 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення (злочину) зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Вказані дії неповнолітнього ОСОБА_9 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

15 лютого 2018 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_9 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_10 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000029 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. На укладення вищезазначеної угоди про визнання винуватості потерпілий ОСОБА_8 надав письмову згоду прокурору.

Згідно з даною угодою прокурор та неповнолітній підозрюваний дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 185 КК України. Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_9 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення (злочину) та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в судовому провадженні. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке неповнолітній підозрюваний ОСОБА_9 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин) за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки із застосуванням до нього дію ст. ст. 75, 104 КК України, звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на один рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України та отримана згода неповнолітнього підозрюваного на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, які роз`яснені неповнолітньому підозрюваному.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор, захисник-адвокат в судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили угоду затвердити і призначити неповнолітньому підозрюваному узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що письмову згоду прокурору надав добровільно, завдана шкода повністю відшкодована та просив укладену між прокурором та неповнолітнім підозрюваним угоду про визнання винуватості затвердити.

Представник служби у справах дітей, інспектор ЮП СПД, законний представник неповнолітнього підозрюваного в судовому засіданні вважали за можливе затвердити укладену угоду між прокурором та неповнолітнім підозрюваним про визнання винуватості.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_9 в судовому засіданні заявив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України; наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Просив вищевказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання.

Заслухавши прокурора, захисника-адвоката, представника служби у справах дітей, інспектора ЮП СПД, законного представника неповнолітнього підозрюваного, потерпілого та неповнолітнього підозрюваного, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, перевіривши укладену між прокурором та неповнолітнім підозрюваним угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, КК України, суд встановив, що угода про визнання винуватості укладена у кримінальному провадженні щодо тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана інтересам потерпілого ОСОБА_8 , який надав письмову згоду прокурору на укладення угоди; умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; сторони уклали угоду добровільно; фактичні підстави для визнання винуватості наявні; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Дії неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Неповнолітній підозрюваний ОСОБА_9 погодився на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_9 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена 15 лютого 2018 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_9 , за участю захисника-адвоката ОСОБА_10 , законного представника неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 , відповідає вимогам ч. 2, ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, а тому є всі правові підстави для затвердження даної угоди судом і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_9 не обирати.

В силу ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ст. 1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду на загальних підставах. У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

З огляду на зазначене, а також те, що неповнолітній підозрюваний ОСОБА_9 особистого майна не має, а також самостійного доходу, суд прийшов до висновку, що процесуальні витрати на залучення експерта, який проводив судову товарознавчу експертизу у наявному кримінальному провадженні підлягають стягненню на користь держави з законного представника неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_5 в сумі 2145,00 грн.

Суд не вирішує питання про речові докази у справі в силу ч. 9 ст. 100 КПК України, так як речові докази суду не надавались, у зв`язку з чим у суду відсутні правові підстави для вирішення питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
засудив:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 15 лютого 2018 року між прокурором Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0000029.

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного судом покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю один рік.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_9 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 05 квітня 2018 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 2145 (дві тисячі сто сорок пять) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити підозрюваному та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя
Арцизького районного суду ОСОБА_1