ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/792/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2018 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0009850 від 10.09.2017 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова-Буда Бородянського р-ну Київської обл., українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого в ТОВ «Колос ЛТД» на посаді водія, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2006 р.н., зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 12.07.2017 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , 10.09.2017 року, близько о 09 год. 00 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Княжий Затон, 4/4, попросив у наглядно знайомої ОСОБА_4 мобільний телефон, для того щоб здійснити телефонний дзвінок, на що остання погодилась, набрала необхідний номер телефону, який повідомив ОСОБА_6 та передала йому телефон марки «Samsung Galaxy А5», ІМЕІ: НОМЕР_1 . Після нетривалої телефонної розмови потерпіла почала вимагати у ОСОБА_6 повернути їй мобільний телефон, на що останній, керуючись раптово виниклим умислом, направленим на повторне відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення, швидко розвернувся та почав втікати, при цьому усвідомлюючи, що його дії, направлені на викрадення майна мають відкритий характер. Потерпіла намагалася наздогнати ОСОБА_6 та повернути телефон, при цьому кричала, щоб він зупинився, однак останній на вказані вимоги не реагував, з місця вчинення злочину із викраденим майном зник. В подальшому, ОСОБА_6 розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 10199 грн. 90 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю, щиро розкаявся та суду показав, що дійсно, при обставинах, встановлених у мотивувальній частині вироку, він, у вересні 2017 року, перебуваючи на Княжому Затоні в м. Києві, зустрів потерпілу ОСОБА_4 , у якої попросив телефон подзвонити, на що вона погодилася. Коли потерпіла попросила його повернути телефон, він, з метою заволодіти телефоном, розвернувся та побіг, утримуючи викрадене при собі. В подальшому він телефон здав до ломбарду, а гроші витратив на таблетки. Чому так вчинив пояснити не може. Цивільний позов визнав в повному обсязі.
За відсутності сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників судового провадження щодо визнання фактичних обставин, суд, обмежившись за згодою останніх в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України поясненнями обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, приходить до висновку про недоцільність дослідження інших доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, та розміру цивільного позову, і вважає доведеною винність ОСОБА_6 в умисних діях, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.
Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, фактичні обставини справи та характер злочинного діяння, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся.
Судом також враховуються і дані про особу обвинуваченого, який одружений, на утриманні має малолітню дитину 2006 р.н., на час затримання офіційно працював, має постійне місце проживання, позитивно характеризується, за даними облікової документації перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, має ряд тяжких хронічних захворювань. Крім того, суд приймає до уваги те, що будучи судимим за вчинення злочину проти власності, ОСОБА_6 на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний корисливий злочин, що, на думку суду, свідчить про його стійку антисоціальну поведінку.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд визнає щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування більш м`якого виду покарання.
Враховуючи те, що ОСОБА_6 вчинив злочин під час іспитового строку, остаточне покарання слід призначити на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає за можливе приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком частково.
Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_6 новий злочин вчинив під час іспитового строку, що свідчить про наявність ризику продовжити вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, приймаючи до уваги призначення покарання у виді позбавлення волі, яке належить відбувати реально, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 та виконання ним процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_4 , визнаний обвинуваченим, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 369-371 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років щести місяців позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Дарницького районного суду м. Києва від 12 липня 2017 року і остаточно ОСОБА_6 призначити покарання у виді п`яти років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою залишити без змін та утримувати його в Державній установі «Київський слідчий ізолятор».
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 вираховувати з 29 листопада 2017 року.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 - задовольнити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 10 628 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 3000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього 13 628 грн.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту отримання копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: