Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3064/17
Провадження № 1-в/553/40/2018
У Х В А Л А
Іменем України
12.03.2018м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання начальника державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної ради в м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Полтавської області, смт. Чутове, українця, громадянина України, освіти середньої, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , не одруженого,

засудженого: 02.02.2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ст. 408 ч.3, 69 КК України до 3 років позбавлення волі, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 17.12.2015 року по 02.02.2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання начальника державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної ради в м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 .

Представник адміністрації державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» подання підтримав та просив його задовольнити посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 має заохочення, працює в установі відбування покарання, не допускає порушень режиму, позитивно характерезується, своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні подання підтримав та просив його задовольнити. Зазначив, що вирок відносно себе вважає справедливим, вину у вчиненому визнає та розкаюється у скоєному. Протягом відбування покарання не допускав порушень умов відбування покарання, має заохочення. Працює в установі де відбуває покарання.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного подання посилаючись на те, що матеріали надані суду не доводять сумлінну поведінку засудженого та ставлення до праці, а тим більше його виправлення. Просив відмовити в його задоволенні.

Суд, вислухавши засудженого, представника колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, особової справи засудженого, приходить до висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки засудженого під час відбування покарання, а і полягає у стримуванні від порушень режиму, порушень правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, активна участь у суспільному житті та сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання, підвищення свого загальноосвітнього рівня, прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин, тощо.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», вказано, що умовно-дострокове звільнення може бути застосовано лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Отже, суд розглядаючи заяву засудженого про умовно-дострокове звільнення, зобов`язаний перевірити сумлінну поведінку та сумлінне ставлення особи за весь період відбування нею покарання, врахувати тяжкість вчиненого злочину та особу засудженого в цілому.

Частина 3 цієї ж статті КК України передбачає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Порядок дострокового звільнення від відбування покарання визначений ч. 3 ст. 154 Кримінально-виконавчого кодексу України. Зокрема, дана норма передбачає, що стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 КК України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань надсилає подання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Відповідно до ч.1,3 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно характеристики, яка надана до суду адміністрацією закладу де відбуває покарання засуджений, засуджений ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 17.12.2015 року.

За час утримання в УВП (№ 20) м. Миколаїв характеризувався позитивно, стягнень та заохочень не мав.

З 25.03.2016 року міру покарання відбуває в Полтавській виправній колонії (№ 64). За період відбування покарання характеризується наступним чином. Під впливом проведених виховних заходів зробив для себе вірні висновки і змінив свою поведінку на кращу. Дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядку дня установи, за що був два рази заохочений. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом установи, виконує їхні законні вимоги. За станом здоров`я працездатний.

Працевлаштований на виробництві установи різноробочим, до праці та до покладених обов`язків ставиться сумлінно, з поставленими завданнями справляється. До виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Санітарно- гігієнічних норм дотримується. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Виконує роботи із самообслуговування. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

За час відбування покарання реалізована програма диференційованого виховного впливу «Професія», отримав спеціальність швачки в Полтавському навчальному центрі № 64 при установі. Зарахований до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення». Заходи виховного характеру відвідує, робить для себе вірні висновки. Приймає посильну участь в громадському житті колективу відділення. У вільний від роботи час відвідує бібліотеку, читає художню літературу, дивиться програми телепередач.

Соціально-корисні зв`язки регулярно підтримує з матір`ю, сестрою та братом шляхом листування, телефонних розмов, побачень, отримує від них посилки та передачі.

За характером спокійний, комунікабельний. В середовищі засуджених не конфліктний, підтримує рівні відносини. Стосунки підтримує з різними категоріями засуджених відділення. Негативно ставиться до злодійських традицій. Ззовні охайний, правил санітарії та особистої гігієни дотримується. За станом здоров`я працездатний, рівень розвитку інтелекту середній.

Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється. Міру призначеного судом покарання вважає справедливою. Прагне сумлінною поведінкою та ставленням до праці спокутувати свою провину.

Станом на 12.03.2018 року відбута частина строку покарання засудженого ОСОБА_4 становить більше 2/3 призначеного судом покарання, кінець строку покарання 30.10.2018 року.

Отже, аналізуючи поведінку засудженого ОСОБА_4 протягом усього періоду відбування покарання, зважаючи на пояснення представника адміністрації установи, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що таку поведінку засудженого можна визнати сумлінною та це свідчить про ті процеси позитивних змін, які відбулися та відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Так у засудженого на даний час відсутні стягнення, позитивна характеристика, на протязі відбування покарання працевлаштований в установі відбування покарання, тобто займався суспільно корисною працею, підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними, критично ставиться до скоєного, здобув освіту в період відбування покарання, приймає участь в громадському житті колективу відділення. А тому всі ці дані свідчать про виправлення засудженого, а тому подання про його умовно-дострокове звільнення слід задовольнити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 152, 154 КВК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Подання начальника державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» та голови спостережної комісії Подільської районної ради в м. Полтаві про застосування умовно-дострокового звільнення відносно засудженого ОСОБА_5 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_4 , згідно ст. 81 КК України, звільнити умовно достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі на 07 місяців 18 днів.

На ухвалу протягом семи діб з моменту її проголошення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1