Справа № 461/383/18
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.01.2018 року м. Львів
Галицький районний суд міста Львова
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Білгород Дністровський Одеської області, громадянином України, проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимим, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м. Києва, громадянином України, проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимим, -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Києва, громадянином України, проживаючим за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимим, -
за ч.2 ст.190 КК України, -
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, 12 листопада 2017 року, у період часу з 15:00 год. по 16:00 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Файка», що на вул. І. Франка, 81 у м. Львові, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом обману ОСОБА_4 , під виглядом купівлі-продажу 36 мікросхем, вартість яких ніби-то становила 300 грн. кожна, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_4 на загальну суму 11 000 гривень.
Таким чином, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 заволоділи чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.190 КК України.
Під час досудового розслідування обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_4 уклали угоду про примирення.
Відповідно до цієї угоди обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повністю визнають свою винуватість за ч.2 ст.190 КК України. Матеріальна шкода відшкодована. Матеріальних претензій у потерпілої до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 немає. Сторони угоди погодились на призначення покарання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.
В угоді сторонам роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, права та обов`язки сторін угоди.
Суд відповідно до вимог ч.1 ст.473 КПК України роз`яснив обвинуваченим та потерпілій їх права, наслідки укладення угоди, наслідки затвердження та невиконання угоди про примирення.
Суд роз`яснив, що відповідно до ч.3 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Згідно з ч.3 ст.424 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:
1) засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;
2) потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;
3) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для обвинуваченого є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу, тобто відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують.
Згідно з ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у кожного обвинуваченого, чи цілком він розуміє:
1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;
2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 цього Кодексу;
3) характер кожного обвинувачення;
4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Відповідно до ч. 6 ст. 474 КПК України суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Згідно з ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевірив, що угода відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законодавства. При цьому, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам законодавства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Укладення угоди було добровільним, сторони примирилися. Відсутні підстави вважати, що виконання обвинуваченими взятих на себе за угодою зобов`язань є неможливим.
Потерпілому роз`яснено, що згідно з ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про примирення він має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.
Обвинуваченим та потерпілій суд роз`яснив, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом і відповідно до ст. 389-1 КК України умисне невиконання засудженим угоди про примирення карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч.1 ст.473 КПК України суд роз`яснив потерпілій, що наслідком укладення та затвердження угоди про примирення для потерпілої є обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Згідно з ч. 5 ст. 474 КПК України перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд з`ясував у потерпілої, чи цілком вона розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу.
Вислухавши прокурора, обвинувачених, захисника, потерпілої, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і на відповідність вимогам КК України (зокрема, щодо узгодженої міри покарання), суд прийшов до висновку, що можливо затвердити зазначену угоду та ухвалити вирок на підставі цієї угоди з наступних підстав.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 за попередньою змовою групою осіб, вчинили злочин, передбачений ч.2 ст.190 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України віднесений до злочинів середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені цілком розуміють права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 374, 475 КПК України, суд -
ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Призначити ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.
Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.
Запобіжний захід ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не обирати.
Вирок може бути оскаржений сторонами кримінального провадження до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення та на підставах, визначених ч. 3 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1