Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-сс/781/72/18 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 121 (101) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2018 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Кропивницький апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2018 року, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Світловодськ Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,
відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду.

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_9 ,

захисника: ОСОБА_10 ,

підозрюваного: ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИЛА:
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, слідчий СВ Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_11 звернувся до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.
Клопотання обгрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 15.02.2018 року близько 13 години 40 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився біля буд. 9, по вул. Гагаріна м. Світловодськ Кіровоградської області, помітив раніше знайомого йому громадянина ОСОБА_12 , який рухався в напрямку вищевказаного будинку. В подальшому під час розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , як наслідок особистих непорозумінь виникла сварка, під час якої підозрюваний наніс один удар ножем у життєво важливий орган - в область печінки ОСОБА_12 , після чого з місця вчинення злочину зник.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді: проникаючого поранення брюшної порожнини, колото-різаної рани печінки та внутрішньо - брюшної кровотечі, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

15.02.2018 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, у зв`язку із встановленням на місці вчинення злочину очевидних ознак, що вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

16.02.2018 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2018 року, у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоювідмовлено, зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду.
Рішення слідчого судді обгрунтовано тим, що стороною обвинувачення не доведено у судовому засіданні наявність ризиків, можливості скоєння підозрюваним інших злочинів, переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, а також здійснення впливу на потерпілого та свідків.
Кваліфікація кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 є передчасною та зроблена без наявності висновку судово-медичної експертизи, який відсутній в матеріалах клопотання.
Підозрюваний має постійне місце проживання, на утриманні у нього перебуває мати похилого віку, є воїном-інтернаціоналістом, був нагороджений грамотою Президії Верховної Ради СРСР, та зі слів підозрюваного медаллю «За відвагу». У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, офіційно не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий, за місцем проживання характеризується добре, має сталі соціальні зв`язки.
Не погоджуючись з рішенням слідчого судді прокурор подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не враховано можливості підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні. Слідством здобуто беззаперечні докази вини підозрюваного, який не працює, за місцем проживання характеризується з негативної сторони.

Також судом не оцінено тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, його негативну репутацію в суспільстві.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, звернув увагу на те, що відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не обрав підозрюваному інший, більш м`який вид запобіжного заходу, натомість зобов`язав ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду, що не є жодним із запобіжних заходів, підозрюваного ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_10 в його інтересах, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду першої інстанції залишити без зміни, перевіривши матеріали провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.
Тримання під вартою відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.
Органом досудового розслідування розпочате кримінальне провадження № 0000311, внесене до ЄРДР 15.02.2018 р. стосовно ОСОБА_8 підозрюваного за ч. 1 ст. 121 КК України.
15.02.2018 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 16.02.2018 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України (а.к.п.25, 28-30).

Згідно із визначенням Європейським судом з прав людини поняття, обґрунтована підозра, це добросовісне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016 р. №5-328кс16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
Проте, перевіркою матеріалів провадження встановлено, що органом досудового слідства не доведено поза розумним сумнівом обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, оскільки як на час розгляду клопотання у суді першої інстанції так і на час апеляційного розгляду, стороною обвинувачення не надані докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 , кримінального правопорушення, яке йому інкримінується.
Зокрема у матеріалах подання відсутній висновок судово-медичної експертизи щодо тяжкості заподіяних потерпілому тілесних ушкоджень, таким чином кваліфікація кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_8 є передчасною.
Натомість докази які містяться в матеріалах кримінального провадження та надані прокурором, не доводять добросовісність припущення про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення в розумінні поняття «обґрунтована підозра» визначеному Європейським судом з прав людини.
Також не заслуговують на увагу посилання прокурора на те що судом не оцінено тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, оскільки Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та практика Європейського суду з прав людини, зокрема й позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях по справах «Калашников проти Росії», «Томазі проти Франції» та інших регламентує, що сама по собі тяжкість злочину згідно повідомлення особі про підозру, не може бути підставою для обрання запобіжного заходу тримання під вартою.
При цьому колегія суддів погоджуються з висновком суду першої інстанції про те, що ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, на які посилається слідчий у клопотанні, стороною обвинувачення не доведені.
Крім того, посилання прокурора в апеляції на те, що при прийнятті рішення слідчим суддею не враховано репутацію підозрюваного, який не працює, раніше притягався до адміністративної відповідальності та характеризується з негативної сторони за місцем проживання, не знайшли підтвердження.
Зокрема, ОСОБА_8 має постійне місце проживання, на утриманні має матір похилого віку, яка проживає разом з ним, є воїном-інтернаціоналістом, ветераном війни, був нагороджений грамотою Президії Верховної Ради СРСР, медаллю «За відвагу», медаллю «Воїну інтернаціоналісту від вдячного афганського народу», відзнакою Президента України пам`ятною медаллю. У лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває, офіційно не працює, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не судимий. За місцем проживання ОСОБА_8 характеризується добре, відповідно до характеристики Світловодського міськрайонного клубу (воїнів інтернаціоналістів) «Перевал», приймає участь у діяльності організації пов`язаної з громадським життям міста, що в сукупності підтверджує сталі соціальні зв`язки підозрюваного.
Також, колегія суддів зауважує, що у матеріалах клопотання відсутні постанови суду про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності, які набрали законної сили, а відомості про складання щодо ОСОБА_8 адміністративних протоколів не доводять вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
Доводи прокурора про те, що відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування стосовно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд не обрав підозрюваному інший, більш м`який вид запобіжного заходу, натомість зобов`язав ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду, що не є жодним із запобіжних заходів, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин передбачених частиною першої цієї статті.

Згідно із ч. 3 ст. 194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

За таких обставин, відмовляючи у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою щодо ОСОБА_8 , з тих підстав, що під час розгляду клопотання прокурор не довів наявність всіх обставин передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя обгрунтовано зобов`язав його прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду.
Зобов`язання підозрюваного прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду, на думку колегії суддів, є достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків.
Будь-яких інших доводів, щодо незаконності рішення суду першої інстанції, в апеляційній скарзі не наведено.
Враховуючи те, що ні слідчий у своєму клопотанні про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні прокурор в судовому засіданні суду першої інстанції під час розгляду клопотання слідчого та апеляційного суду під час розгляду апеляційної скарги, не довели доцільність обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів приходить до висновку про те, що, слідчий суддя обгрунтовано відмовив в задоволенні клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст. ст. 183, 376, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2018 року, якою щодо ОСОБА_8 відмовлено у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язано його прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора та суду залишити без зміни.
Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: підписи.
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2