05.12.2017
Справа №642/6094/17
Провадження №1кс/642/2064/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2017 року м. Харків
Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого СВ Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про накладення арешту,-

В С Т А Н О В И В:
Слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно під час огляду у період часу з 11 години 30 хвилин до 12 годину 10 хвилин 30.11.2017 біля території домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме автомобіль марки «МАЗ» (модель 533702, тип ВАНТАЖНИЙ АВТОКРАН 10-20Т-С, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційні номери НОМЕР_2 білого кольору, 2001 р.в., і який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), вісім бетонних плит розмірами 6м х 1,2м х 0,25м по кримінальному провадженню № 0002950 від 30 листопада 2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, - закінчений замах на крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В поданому клопотанні слідчий зазначає, що у провадженні СВ Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002950 від 30 листопада 2017 року за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, - закінчений замах на крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.11.2017 до Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 30.11.2017 близько 10 години 30 хвилин біля домоволодіння № 123 по вул. Барикадній в м. Харкові невстановлені особи за допомогою автомобілів марки «Камаз» та «МАЗ» (модель 533702, тип ВАНТАЖНИЙ АВТОКРАН 10-20Т-С, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційні номери НОМЕР_2 білого кольору, 2001 р.в., і який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), намагались викрасти бетонні плити у кількості вісім штук, що належать заявниці ОСОБА_6 , однак їх злочинні дії були помічені та зупинені сторонніми особами, при цьому частина осіб втекла на автомобілі «Камаз», однак автомобіль марки «МАЗ» (модель 533702, тип ВАНТАЖНИЙ АВТОКРАН 10-20Т-С, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційні номери НОМЕР_2 білого кольору, 2001 р.в., і який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) вдалось зупинити та не дозволити залишити місце вчинення злочину до прибуття співробітників поліції.

З метою встановлення фактичних обставин вчинення правопорушення, вишукування необхідних відомостей, речей та документів що мають значення для досудового розслідування У період часу з 11 години 30 хвилин до 12 годину 10 хвилин 30.11.2017 було проведено огляд біля території домоволодіння АДРЕСА_1 , в ході якого було вилучено: автомобіль марки «МАЗ» (модель 533702, тип ВАНТАЖНИЙ АВТОКРАН 10-20Т-С, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційні номери НОМЕР_2 білого кольору, 2001 р.в., і який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ); вісім бетонних плит розмірами 6м х 1,2м х 0,25м.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Вищевказане майно, вилучене в ході огляду у період часу з 11 години 30 хвилин до 12 годину 10 хвилин 30.11.2017 біля території домоволодіння АДРЕСА_1 , пристосоване та використане як засоби та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди (1- автомобіль), а також є майном потерпілої ОСОБА_6 (2 - вісім бетонних плит), тобто були предметом злочинних дій, таким чином є важливими речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, тому метою накладення арешту на вищезазначене майно, є збереження речових доказів відповідно до вимог ст. 170 КПК України, а завданнями арешту майна в даному випадку є запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, прохав його задовольнити в повному обсязі.

Потерпіла (власник майна вилучених бетонних плит) ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, про дату та час слухання справи сповіщалася належним чином, в письмовій заяві зазначила про те, що не заперечує проти проведення необхідних слідчих та розшукових дій щодо них.

Власник майна (вилученого автомобіля) ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що раніше невідомий чоловік замовила завантаження плит, на місці інший чоловік показав Договір, почалося завантаження, однак вийшла ОСОБА_8 і пояснила, що вона є власником плит, після чого була викликана поліція.

Суд, вислухавши слідчого та власника майна ОСОБА_5 , а також допитавши свідка ОСОБА_9 , приходить до наступного.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено . У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Окрім вказаного, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна..
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно вимог ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів (ч.10 ст. 170 КПК України).
Отже, слідчим доведено, що необхідність арешту зазначеного у клопотанні тимчасово вилученого під час огляду 30.11.2017 майна зумовлюється обґрунтованою підозрою вважати, що не застосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини по справі внаслідок того, що таке майно може бути приховане, відчужене чи пошкоджене, в зв`язку з чим, необхідно накласти арешт на вищезазначене майно.
Клопотання слідчого обґрунтовано подальшим збереженням первинного стану вилученого майна, попередженням його зникнення, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Із матеріалів клопотання слідчого вбачається наявність правових підстав для накладання арешту на вказане у клопотанні майно, необхідність арешту якого достатньо та належним чином обґрунтована.
Вказані обставини є достатніми підставами, передбаченими п. 1 ч. 2 ст. 167, ч. 3 ст. 170 КПК України для арешту тимчасово вилученого майна.
Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, можливість зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 98, 132, 167, 267, 170, 172-173 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Холодногірського ВП (м. Харків) ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про накладення арешту задовольнити.
Накласти арешт на зазначене в клопотанні тимчасово вилучене майно під час огляду у період часу з 11 години 30 хвилин до 12 годину 10 хвилин 30.11.2017 біля території домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме:

- автомобіль марки «МАЗ» (модель 533702, тип ВАНТАЖНИЙ АВТОКРАН 10-20Т-С, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційні номери НОМЕР_2 білого кольору, 2001 р.в., і який належить ОСОБА_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), - шляхом заборони відчужувати , без обмеження права користування цим майном, до прийняття рішення по кримінальному провадженню;
- вісім бетонних плит розмірами 6м х 1,2м х 0,25м, що належать ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Передати на відповідальне зберігання ОСОБА_10 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ) арештоване майно, а саме: автомобіль марки «МАЗ» (модель 533702, тип ВАНТАЖНИЙ АВТОКРАН 10-20Т-С, номер шасі НОМЕР_1 , реєстраційні номери НОМЕР_2 білого кольору, 2001 р.в., та заборонити йому відчужувати вказане майно, а також змінювати будь-які характеристики та ідентифікуючі ознаки цього майна до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді.
Виконання ухвали доручити слідчому СВ Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 .
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1