справа №619/4121/17
провадження №1-в/619/348/17
УХВАЛА
Іменем України
14 грудня 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря
судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дергачі Харківської області заяву ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
про застосування Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», -

встановив:

Згідно вироку Ленінського районного суду м. Харкова від 21 липня 2017 року ОСОБА_4 засудженийза ч. 1 ст. 286 КК України до 1 року позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням строком на 1 рік.

До суду надійшла заява ОСОБА_4 про застосування у відношенні нього статті 1 п. «г» Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році».
У судове засідання засуджений ОСОБА_4 не з`явився, надавши заяву про розгляд даної заяви за його відсутності.
Згідно ст. 539 КПК України у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого, служба у справах дітей, якщо розглядається погоджене з ними клопотання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.
У судовому засіданні прокурор заперечувала проти задоволення подання.
Розглянувши матеріали, погоджуючись з думкою прокурора, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вищевказаної заяви з наступних підстав.
Статтями 3, 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996 року передбачено, що рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи. Особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію.
Згідно ст.10 Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» питання щодо застосування амністії вирішує суд.
Згідно ст. 1 Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» зазначено -звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили:

а) які на момент вчинення злочину були неповнолітніми;

б) жінок, вагітних на день набрання чинності цим Законом;

в) не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами;

г) яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.

Згідно пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, термін дії довічно, дата видачі 11.10.2017 року, тобто інвалідність встановлена вже після набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році».
07 вересня 2017 року набрав чинності Закон України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» і відповідно до п. «г» ст. 1 зазначеного закону ОСОБА_4 , так якна момент вчинення злочину не мав інвалідності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 539 Кримінально процесуального кодексу України, статті 1 п. «г» Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році», Закону України «Про застосування амністії», суд, -

постановив:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування до нього Закону України від 22.12.2016 року «Про амністію у 2016 році» відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Дергачівській районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим в той же строк, з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1