Справа № 308/8449/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2017 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши клопотання слідчого СВ Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 про вирішення долі речового доказу ,-

В С Т А Н О В И В :
З клопотання слідчого погодженого з прокурором та матеріалів кримінального провадження вбачається, що 06 квітня 2017 року о 14.53 год. в чергову частину Ужгородського ВП ГУНП з Закарпатській області надійшло повідомлення зі служби 102 УІПКП про те, що до них надійшло повідомлення від експерта сектору НДТЗ Закарпатського НДЕКЦ МВС України, який повідомив про те, що ним разом із адміністратором ТСЦ 2141 ОСОБА_4 , під час огляду автомобіля марки «ВАЗ-2109», 1990 р.в., червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , яке було пов`язано із перереєстрацією ТЗ, по вул. Кошового, 4, в м. Ужгород, виявлено ймовірне внесення змін до номеру кузова, шасі.

Згідно висновку трасо-логічної експертизи - номерне позначення на автомобілі марки «ВАЗ-2109», 1990 р.в., червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 змінам не піддавалось і виконано заводським шляхом.

Легковий автомобіль марки «ВАЗ-2109», 1990 р.в., червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 у кримінальному провадженні визнано речовим доказом, який передано для відповідального зберігання уповноваженим особам штрафмайданичка Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області.

В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали та просили його задоволити.

Відповідно до ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, та враховуючи те, що досудовим розслідуванням встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, а тому у кримінальному провадженню вирішується питання про його закриття з підстав передбачених ст. 284 КПК України, а рішення про подальшу долю речових доказів не прийнято, суд приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст., 170, 171-173, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання задоволити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні №0000961, а саме автомобіль марки «ВАЗ-2109», 1990 р.в., червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику громадянину ОСОБА_5 або уповноваженій особі представнику.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1