В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.11.2017 Справа №607/8207/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003349 від 15 січня 2016 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Малий Ходачків, Тернопільського району, Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , судимого 07 червня 2016 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч. 1 ст. 296 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн., який сплачено 03 серпня 2016 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

та прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
15 січня 2016 року, близько 03.00 год. обвинувачений ОСОБА_6 , перебуваючи у громадському місці - в приміщенні бару «Румба», що по вул. Монастирського, 50 що в м. Тернополі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, які забезпечують спокійний відпочинок громадян та дотримання правил поведінки в побуті, маючи на меті показати свою винятковість та розпущеність, пов`язану з неповагою до особи та людської гідності підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 , який відпочивав у приміщенні вищевказаного бару та діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась у застосуванні фізичного насильства безпричинно умисно наніс близько шести ударів кулаками рук в ділянку обличчя потерпілому ОСОБА_7 , внаслідок чого останній впав на підлогу.

У цей час до злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , приєдналась особа матеріали, щодо якої виділені в окреме провадження, та невстановлені слідством особи, які підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 , разом із обвинуваченим ОСОБА_9 , з хуліганських спонукань почали наносити численні удари ногами потерпілому, в ділянку голови та по руках якими він прикривав обличчя з метою захиститися від нанесених ударів. Після закінчення даного конфлікту в приміщенні бару «Румба» обвинувачений ОСОБА_6 , продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на зовнішній території бару «Румба», що по вул. Монастирського, 50, в м. Тернополі побачивши, що із приміщення вищевказаного закладу виходить потерпілий ОСОБА_7 , підійшов до нього та умисно наніс йому декілька ударів кулаками рук по голові в область обличчя, внаслідок чого потерпілий впав на поверхню асфальтного покриття.

Під час перебування потерпілого ОСОБА_7 , в положенні лежачи на спині на асфальтному покритті до нього наблизився обвинувачений ОСОБА_6 , разом із особою матеріали, щодо якої виділені в окреме провадження, та невстановленими слідством особами, які із хуліганських спонукань продовжили наносити потерпілому ОСОБА_7 , численні удари ногами в ділянку голови.

Внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , особи матеріали, щодо якої виділені в окреме провадження, та невстановлених слідством осіб потерпілому ОСОБА_7 , було заподіяно рани обличчя, які за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я, а також садно і синці обличчя, крововилив у слизову оболонку верхньої губи та синець ділянки правого ліктьового суглоба, які за ступенем тяжкості належить до легких тілесних.

Крім цього, внаслідок злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_8 , особи матеріали, щодо якої виділені в окреме провадження та невстановлених слідством осіб було грубо порушено громадський порядок, а саме суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в побуті, та заподіяно шкоду особистим інтересам потерпілого ОСОБА_7 наданих йому Конституцією України правам на повагу до своєї гідності, свободи та особистої недоторканості.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні вказав, що 15 січня 2016 року, близько 03.00 год. перебував у барі «Румба», що по вул. Монастирського, в м. Тернополі, підійшовши до потерпілого ОСОБА_7 , який відпочивав у вказаному барі наніс близько шести ударів кулаками рук в ділянку його обличчя та потерпілий впав на підлогу. Разом з ОСОБА_10 , та іншими особами копали ногами потерпілого, після чого він вийшовши з приміщення вищевказаного закладу побачивши потерпілого ОСОБА_7 , підійшов до нього та наніс декілька ударів кулаками рук по голові в область обличчя, внаслідок чого потерпілий впав на поверхню асфальтного покриття. Потерпілий перебував у положенні лежачи на спині на асфальтному покритті та підійшовши до нього разом із ОСОБА_10 , та іншими особами продовжили наносити потерпілому удари ногами в ділянку голови, спричинивши йому численні тілесні ушкодження.

Просить суд врахувати повне визнання вини у вчиненому, його щире каяття, а також повне відшкодування шкоди потерпілому, у зв`язку із чим просить його суворо не карати та не позбавляти волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, зокрема до обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень, повне відшкодування завданої шкоди потерпілому, а також думку потерпілого ОСОБА_7 викладену у заяві від 21 листопада 2017 року, у якій він просить обвинуваченого суворо не карати. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого суд не вбачає.

На підставі наведеного, враховуючи сукупність пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання за ч. 2 ст. 296 КК України у виді обмеження волі.

Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_3 даний злочин вчинив 15 січня 2016 року до постановлення попереднього вироку Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2016 року за ч. 1 ст. 296 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн., який сплачено 03 серпня 2016 року згідно квитанції № 35 від 03.08.2016 року АТ «Ощадбанк», а тому покарання йому слід призначити з застосуванням ч.4 ст.70 КК України.
Застосовуючи вказані вимоги Закону суд, враховував те, що згідно частин 1, 4 ст. 70 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2016 року, більш суворим призначеним за даним вироком, у виді обмеження волі. При цьому суд враховує те, що вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2016 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 296 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в розмірі 8500 грн., повністю відбутий, у зв`язку з повною сплатою штрафу 03 серпня 2016 року.

Водночас з врахуванням пом`якшуючих покарання ОСОБА_3 обставин, даних про його особу, суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого у період його дії на нього слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення правопорушень у майбутньому.

У ході розгляду кримінального провадженняпредставником потерпілого ОСОБА_11 адвокатом ОСОБА_12 заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином. Однак 21.11.2017 року потерпілий ОСОБА_7 подав суду заяву про залишення його позовної заяви без розгляду. За вказаних обставин, суд вважає, цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 згідно поданої ним заяви, слід залишити без розгляду.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України, визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2016 року, більш суворим призначеним за даним вироком, у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покарання призначене вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 червня 2016 року відносно ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі 8500 грн. вважати виконаним, у зв`язку із його добровільною сплатною.

Цивільний позов представника потерпілого адвоката ОСОБА_12 в інтересах потерпілого ОСОБА_11 до обвинуваченого ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди заподіяної злочином залишити без розгляду.
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1