печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2018 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києва клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СВІТЛОЗАР" про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :
Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «КУА «СВІТЛОЗАР» звернувся до слідчого судді із клопотаннями про скасування арешту, які були об`єднані в одне провадження, та підтримані адвокатом під час його розгляду. Так, адвокат вказує наступне. 15 листопада 2017 року слідчим суддею Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_4 за результатами розгляду клопотань старшого слідчого в ОВС третього слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_5 по кримінальному провадженню № 0000142 від 17.03.2017 по якому останнім проводиться досудове розслідування, було постановлено ряд ухвал про накладення арешту на грошові кошти на рахунках відкритих ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР" в банківських установах.
Про прийняття Ухвал ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР" дізналося тільки 27.11.2017 року, оскільки жодного повідомлення про розгляд даного клопотання на адресу ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР" не надходило.
Згідно ч.І ст. 174 КПК України. ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР", як власник і володілець майна, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження, яка не була присутня при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна.
Вважає судове рішення за об`єктивною впевненістю ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР", є не законним, не обгрунтованим та не вмотивованим, оскільки постановлено з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та з грубим порушенням законних прав та інтересів ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР" рахунки якого було арештовано вищезазначеною Ухвалою.
В обґрунтування необхідності накладення арешту на рахунок у вищезгаданій Ухвалі суду зазначено, що накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків. У вищезгаданій Ухвалі жодним чином не обгрунтовано мету застосування арешту та що саме даний арешт забезпечує в розумінні ст. 170 КПК України.
ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР" не відноситься до жодної процесуально визначеної особи, тобто не є підозрюваним, обвинуваченим або особою яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями підозрюваного, обвинуваченого чи неосудної особи, що є необхідною умовою для прийняття рішення про накладення арешту згідно вимог ч.І ст.170 КПК України.
Відповідно до ч.4 ст. 173 КПК у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Слідчий суддя наклав арешт на рахунок юридичної особи, що унеможливлює подальшу підприємницьку діяльність ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР".
Пункт 5 та 6 ч.2 ст. 173 КПК передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У вищезгаданій Ухвалі зазначено, що грошові кошти, розміщені на банківському рахунку товариства, визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. Натомість, КПК України прямо передбачено, що речовими доказами визнаються лише матеріальні об`єкти, в тому числі, грошові кошти, які можуть належати до матеріальних об`єктів, наприклад, у вигляді грошових банкнот/купюр, які є матеріальними об`єктами. Грошові кошти на банківському рахунку, що належать до нематеріального світу (у вигляді комп`ютерного коду), в силу своєї природи не можуть на собі зберегти сліди або відомості про обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, як наслідок не можуть бути речовими доказами.
Також, окремої уваги заслуговує практика винесення постанов прокурора про визнання грошових коштів на банківському рахунку речовими доказами, які долучаються до клопотань про накладення арешту.
Для винесення постанови про визнання об`єктів речовими доказами, останні повинні бути оглянуті, тобто, як мінімум мають бути в розпорядженні прокурора. Варто зазначити, що речові докази можуть з`явитися в розпорядженні прокурора, слідчого двома шляхами, а саме: при їх вилучені або отриманні в результаті добровільної передачі.
Однак з практичної точки зору, така подія не може відбутися з огляду на те, що нематеріальні, безготівкові грошові кошти не можуть бути ні вилучені, ні добровільно передані.
Адвокат просить врахувати суд, що на банківських рахунках, на які накладено арешт вищезгаданими Ухвалами суду, взагалі відсутні грошові кошти, що підтверджується довідками № 003-27/11/2017 ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР" від 27.11.2017 року та про що було відомо слідчим. Цей факт ще раз підтверджує, що прийняття рішення про застосування арешту рахунку ТОВ "КУА "СВІТЛОЗАР" не має на меті сприяння меті кримінального провадження, як зазначено у вищезгаданій Ухвалі суду, а застосовується для фактичного тиску на підприємство та паралізацію його діяльності, нанесення шкоди діловій репутації.
Відповідно до ст..2 КПК України, одним з основних завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим. щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч.1ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Відповідно до ст.1 протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 07.06.2007р. у справі «Смірнов проти Росії», Судом наголошується на тому, що найбільш важлива вимога статті 2 Протоколу №1 до Конвенції полягає в тому, що будь-який акт втручання державного органу в здійснення права людини на безперешкодне користування своїм майном повинен бути законним. Зокрема п.2 ст.1 Протоколу №1 до Конвенції, визнаючи, що держави наділені правом здійснювати контроль за користуванням власністю, обмежує це їх право умовою, що воно реалізується шляхом виконання «законів». Окрім того принцип законності передбачає, що норми національного законодавства, що застосовуються, є в достатній мірі доступними, точно сформульованими та передбачуваними при їх застосуванні.
Слідчий ГСУ НП України ОСОБА_5 та прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення, вказуючи на те, що арешт було накладено обгрунтовано, та підстави у застосуванні заходу не відпали, проте в подальшому на розгляд не з`явились.
Вислухавши адвоката, вивчивши матеріали надані сторонами, слід дійти наступного висновку.
Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів часників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та упередженого розслідування і судового розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.
Викладені адвокатом доводи , а також надані відомості із банківських установ про відсутнісь грошових коштів на рахунках, свідчать про відсутність потреби в застосованому заході кримінального провадження, а тому клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 174,309 КПК України, слідчий суддя -
У Х В А Л И В :
скасувати повністю арешт накладений:
- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2017 (№757/68295/17-к) на кошти, які знаходяться на рахунках юридичних осіб, що відкриті у ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), адреса: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, а саме: ТОВ «КУА «Світлозар» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ;
- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2017 (№757/68322/17-к) на кошти, які знаходяться на рахунках юридичних осіб, що відкриті у ПАТ «Альфа-Банк» (МФО 300346), адреса: м. Київ, вул. Десятинна, 4/6, а саме: ТОВ «КУА «Світлозар» () № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ;
- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2017 (№757/68370/17-к) на кошти, які знаходяться на рахунках юридичних осіб, що відкриті у АБ «Укргазбанк» (МФО 320478), адреса: м. Київ, вул. Єреванська, 1, а саме: ТОВ «КУА «Світлозар» () №4760, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 , № НОМЕР_8 ;
- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2017(№757/68284/17-к) на кошти, які знаходяться на рахунках юридичних осіб, що відкриті у ПАТ «КБ «Земельний капітал» (МФО 305880), адреса: м. Дніпро, проспект Пушкіна, 15, а саме: ТОВ «КУА «Світлозар» () № НОМЕР_9 ;
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1