ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середньо-спеціальну, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину доньку, ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на здійснення протиправних дій в сфері громадської моралі, з корисливих мотивів, усвідомлюючи небезпеку своїх дій, виступив посередником з наданням послуг сексуального характеру яке виразилось у звідництві для розпусти з метою наживи.
Так, 01.06.2017 в ході виконання доручення, працівниками УБЗПТЛ ГУНП України в Запорізькій області, було проведено негласну слідчу (розшукову) дію у вигляді оперативної закупки. Для проведення оперативної закупки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності двох понятих, були видані грошові кошти в сумі 1450 гривень для проведення оперативної закупки у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Далі, в ході оперативної закупки о 16 годині 00 хвилин ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_4 на його особистий мобільний телефон та домовився з останнім про те, що о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 за грошову винагороду організує ОСОБА_5 зустріч з повією, яка надасть йому послуги сексуального характеру.
Після цього, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_6 на автомобілі марки «Daewoo Lanos» приїхав до готелю «Інтурист», що розташований за адресою: м. Запоріжжя, проспект Соборний, 135, де зустрівся з ОСОБА_5 , після чого останні попрямували на автомобілі ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де, зі слів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 зможе обрати собі повію для отримання від неї інтимних послуг.
Прибувши до вказаної квартири, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 увійшли до зазначеної квартири, де знаходились три дівчини, які готові були надати інтимні послуги ОСОБА_8 за грошову винагороду. Після чого ОСОБА_8 вибрав дівчину, яка представилась ОСОБА_9 .
Далі ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та дівчина на ім`я ОСОБА_9 на автомобілі ОСОБА_4 направились за адресою: АДРЕСА_4 , яку цього дня орендував ОСОБА_8 .
Прибувши за вказаною адресою, ОСОБА_8 заплатив ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 200 гривень за послуги таксі та за звідництво для розпусти з дівчиною на ім`я ОСОБА_9 . За надання інтимних послуг ОСОБА_9 , ОСОБА_8 передав останній грошові кошти у сумі 900 гривень в якості сплати, при цьому ОСОБА_9 з отриманих нею від ОСОБА_8 900 гривень, передала грошові кошти у сумі 200 гривень ОСОБА_4 за те, що останній звів її для розпусти з ОСОБА_8 . У подальшому, дівчина на ім`я ОСОБА_9 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_5 , надала послуги сексуального характеру ОСОБА_8 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті. Просив суворо його не карати, дати можливість виправитися.
Враховуючи пояснення обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на допиті свідків по справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним. Суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України розглянув провадження за правилами, передбаченими даною нормою та обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.
Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України є доведеною в ході судового розгляду. Дії обвинуваченого ОСОБА_11 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 302 КК України, як звідництво для розпусти з метою наживи.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, зокрема те, що відповідно до ст. 12 КК України даний злочин кваліфікується, як злочин середньої тяжкості, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, який раніше не є судимим, його вік, стан здоров`я, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває, сімейний стан - не одружений, але має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майновий стан, який офіційно не працює, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, а також думку прокурора, який просив суд не застосовувати до ОСОБА_4 покарання, яке пов`язане з позбавленням волі.
Крім того, суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочині, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.
Обставини, які обтяжують обвинуваченого покарання згідно статті 67 КК України судом встановлено не було.
При цьому, суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
На підставі вищевикладеного, враховуючи обставини злочину та особу винного, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді обмеження волі, звільнивши ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік відповідно до вимог ст. 75 КК України.
Суд вважає, що призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не заявлявся.
Процесуальні витрати на залучення експертів відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Керуючись ст. ст. 349, 366-368, 369-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 302 КК України і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначає в 1 (один) рік, не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, або роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
- грошові кошти у сумі 400 гривень, купюрами номіналом 100 гривень: АБ725840990, ЗФ5336002, ЕЮ3180802, КУ1695799, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 ;
- грошові кошти у сумі 700 гривень, купюрами номіналом 200 гривень: ПЕ9184198, ЕГ9101469, ЄГ7630253, та номіналом 100 гривень МП76127501, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 ;
- мобільний телефон НТС іmеі: НОМЕР_1 з сим-картою мобільного оператору МТС та SD-картою KingMax, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_13 повернути ОСОБА_4 ;
- презерватив з речовиною білого кольору, який переданий на відповідальне зберігання до камери збереження речових доказів Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,до вступу вироку в законну силу не обирати.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1