Справа № 473/3147/17
Провадження №1-в/473/330/2017

УХВАЛА
іменем України
"29" вересня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Вознесенська в режимі відеоконференції, під час трансляції з приміщення Державної установи «Вознесенська виправна колонія №72», розташованої за адресою: Миколаївська область, місто Вознесенськ, вулиця Київська №300, заяву засудженого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, громадянина України, освіта неповна середня, сімейний стан не одружений, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 09 квітня 2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 03 /трьох/ років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 02 /два/ роки /справа № 477/560/14-к, провадження № 1-кп/477/73/14/; ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року звільнення від відбуття покарання з випробуванням за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2014 року скасовано та ОСОБА_4 направлено в місця позбавлення волі для відбуття призначеного вказаним вироком покарання /справа №477/2845/15-к, провадження №1-в/477/5/16/, який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72»,

про застосування акту амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році»,
В С Т А Н О В И В:

Вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2014 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, до 03 /трьох/ років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 02 /два/ роки.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року ОСОБА_4 скасовано звільнення від відбуття покарання з випробуванням за вищевказаним вироком та оствнній направлений в місця позбавлення волі для відбуття покарання, яке він відбуває в Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72».

20 вересня 2017 року за вхідним номером 9758/17вх. до суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла заява про застосування відносно нього акту амністії відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, після його оприлюднення в газеті «Голос України» №163 від 06 вересня 2017 року.

Розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 , заслухавши думку прокурора, який заперечував проти застосування щодо засудженого ОСОБА_4 положень Закону України «Про амністію у 2016 році», а також дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що дана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.

Так, в судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_4 не підпадає під перелік осіб, визначених пунктами «а», «б», «в», «г», «ґ», «д», «е», «є» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки на момент вчинення ним умисного тяжкого злочину не був неповнолітнім, не відноситься до категорії вагітних жінок, на день набрання чинності вказаним Законом не має дітей, відносно яких не позбавлених батьківських прав, не визнаний інвалідом, як і хворим на відповідні захворювання, визначені в п. «г» ст.1 цього Закону, не досяг пенсійного віку, не є ветераном війни, не є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілим внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також не має батьків, хоча б один з яких досяг 70-річного віку, або визнаний інвалідом першої групи, та в яких крім нього немає інших працездатних дітей.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено підстави для відмови в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про застосування відносно нього акту амністії відповідно до статті 4 та інших норм Закону України «Про амністію у 2016 році».

На підставі викладеного, керуючись п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,
П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Херсон, громадянина України, сімейний стан не одружений, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 09 квітня 2014 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ст.75, ст.76 КК України до 03 /трьох/ років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на 02 /два/ роки /справа № 477/560/14-к, провадження № 1-кп/477/73/14/; ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2016 року звільнення від відбуття покарання з випробуванням за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 09 квітня 2014 року скасовано та ОСОБА_4 направлено в місця позбавлення волі для відбуття призначеного вказаним вироком покарання /справа №477/2845/15-к, провадження №1-в/477/5/16/, який відбуває покарання в Державній установі «Вознесенська виправна колонія №72», про застосування акту амністії на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році», відмовити.

Апеляції на ухвалу суду учасники процесу у встановленому законом порядку можуть подати до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 /семи/ днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

,