Справа № 297/2789/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року м. Берегово

Берегівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
перекладачі ОСОБА_3 , з участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , представника служби у справах дітей Берегівської міської ради за довіреністю ОСОБА_9 , представника відділу з питань пробації ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Берегове кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000830 від 30.10.2017 року, яке поступило з обвинувальним актом, по обвинуваченню:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , учня дев`ятого класу Гутівської ЗОШ I-II ступенів, не працюючого, раніше не судимого, громадянина України,

за ч. 3 ст. 185 КК України,
встановив:
24 жовтня 2017 року, в період часу з 12.00 по 14.00 год., неповнолітній ОСОБА_6 проник до подвір`я будинку за адресою АДРЕСА_2 , в якому на той час були відсутні його мешканці. Завідомо знаючи місце зберігання ключа від вхідних дверей, за допомогою якого проник до вказаного будинку, зайшов до вітальної кімнати де зі столу, діючи з прямим умислом, таємно, з корисливих спонукань, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, викрав мобільний телефон марки «Samsung J3 DUOS» IMEL НОМЕР_1 , чорного кольору, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_2 , матеріальну шкоду на загальну суму 2800 гривень, що підтверджується висновком експерта від 06.11.2017 року.
На думку суду обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати винним у кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України, визнав повністю з підстав викладених у обвинувальному акті, щиро розкаявся у вчиненому та обіцяв більше не скоювати правопорушень.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви претензій матеріального та морального характеру до обвинувачено не має.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, захисник, прокурор та інші учасники процесу не оспорюють обставини справи та судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, тому суд за їх згодою відповідно до частин 3 і 4 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які його характеризують.

Отже, суд обираючи покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 слід визнати його щире каяття, вчинення злочину вперше та будучи неповнолітнім (а.с. 94), та ту обставину, що викрадений мобільний телефон марки «Samsung J3 DUOS» він повернув потерпілому та останній претензій до обвинуваченого не має (а.с. 43).
Згідно досудової доповіді та звіту про неповнолітнього обвинуваченого (ас. 37-40, 41-42) ОСОБА_6 налаштований не допустити вчинення нових злочинів, виправлення його можливе без позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Виходячи з наведеного, враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин будучи неповнолітнім, однак раніше до кримінальної відповідальності не притягався (а.с. 40), щиро розкаявся, потерпілий претензій до нього не має, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання (а.с. 43-44), а також реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що до обвинуваченого слід застосувати ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ст. 185 ч. 3 КК України.

Крім того, оскільки ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, в якому щиро розкаявся, вчинив злочин вперше та будучи неповнолітнім, активно сприяв розкриттю злочину, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тому на підставі ст.ст. 75, 104 КК України слід прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням та відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Суд вважає, що таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.
Долю речових доказів вирішити в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України,
засудив:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч. 3 КК України та призначити йому покарання за ст. 185 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді одного року шести місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину, поклавши на нього обов`язки відповідно до п. п. 1 і 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Речові докази: мобільний телефон марки «Samsung J3 DUOS», який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому, як власнику;

гарантійний талон та чек №3 від 01.10.2017 року, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах провадження.

На вирок може бути подана апеляція через цей суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1