РОЗДІЛЬНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 511/2401/17

Номер провадження: 1-кс/511/601/17

14.11.2017 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Штефае Воде, Молдова, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово мешкаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого: 21.10.2010 Білгород Дністровським міським судом за ч.4 ст. 187, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі, звільненого 31.08.2017року у зв`язку з відбуттям покарання,
В С Т А Н О В И В:
14 листопада 2017 року слідчий СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області звернувся до слідчого судді із клопотанням, яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
З клопотання та матеріалів кримінального провадження № 0001395 вбачається, що згідно Наказу ГУНП в Одеській області № 87 о/с від 01.02.2017року старшого сержанта поліції ОСОБА_8 призначено на посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області, і який відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» № 3781-ХІІ від 23.12.1993 відноситься до правоохоронних органів, які здійснюють правозахисні та правоохоронні функції.
Крім того клопотання обгрунтоване тим, що під час досудового розслідування встановлено, що 12.11.2017 відповідно до книги служби нарядів Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області старший сержант поліції ОСОБА_8 заступив на денну зміну чергування до складу групи реагування патрульної поліції по охороні громадського порядку на території Роздільнянського району.
Так, 12.11.2017 року о 15 годині 54 хвилини до чергової частини Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області надійшло телефонне повідомлення від ОСОБА_9 про те, що її співмешканець ОСОБА_6 , за місцем їх мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив сімейну сварку.
З метою перевірки повідомлення про скоєне правопорушення, 12.11.2017року приблизно о 17 години, група реагування патрульної поліції в складі: інспектора Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 та поліцейського СРПП Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції ОСОБА_8 , які перебували у форменому одязі поліції, на службовому автомобілі, прибула на місце події, де припарковали службовий автомобіль на узбіччі напроти воріт будинку АДРЕСА_3 .
Під час опитування заявниці ОСОБА_9 пояснила, що 12.11.2017 приблизно 15 годині 30 хвилин, коли вона перебувала за місцем свого мешкання, її співмешканець ОСОБА_6 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння безпричинно висловлювався на її адресу нецензурною лайкою.
Після чого ОСОБА_9 провела працівників поліції, до недобудованого приміщення, яке розташовано на території вищевказаного домоволодіння в якому знаходився ОСОБА_6 , який поводив себе з поліцейськими дуже агресивно, ображав їх нецензурною лайкою.
ОСОБА_8 було запропоновано ОСОБА_6 пройти до службового автомобілю Роздільнянського ВП для дачі пояснень, на що останній погодився.
Коли, приблизно о 18 годині ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 підійшли до службового автомобілю ОСОБА_8 , на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», попросив ОСОБА_6 повідомити свої анкетні дані та надати документи, що посвідчують особу.
Проте, ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, висловлюючись нецензурною лайкою у бік працівників поліції, відмовлявся від виконання законних вимог працівників поліції та почав штовхати руками ОСОБА_8 у верхню частину грудей.
Після чого, не реагуючи на законні вимоги працівника поліції ОСОБА_8 заспокоїтись та припинити свої протиправні дії, достовірно знаючи, що вказана особа є працівником поліції, яка виконує свої службові обов`язки, діючи умисно, повністю усвідомлюючи незаконність своїх дій, будучи попередженим про намір працівників поліції щодо застосування спеціальних засобів, умисно наніс ОСОБА_8 один удар кулаком правої руки в область лівої половини лоба та ногою в передню поверхню правого коліна, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , згідно з довідки судово - медичного експерта від 13.11.2017 року садно передньої поверхні правого колінного суглоба та садна лівої половини лоба, яке згідно п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5 «Правил судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 від 17.01.1995 МОЗ України відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Після чого, в порядку ст. 45 Закону України «Про Національну поліцію» до ОСОБА_6 були застосовано спеціальний засіб «Терен 4-м», спорядженого речовиною дратівної дії та кайданки.
За вказаним фактом, Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження за № 0001395 від 12.11.2017 року, кваліфікованого за ч.2 ст. 345 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які є досить вагомими.
Слідчий стверджує, що враховуючи усвідомленість ОСОБА_6 про неминучість покарання у вигляді позбавлення волі, він може сховатися від слідства і суду, що заважатиме веденню досудового слідства, у зв`язку з чим йому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Крім того, ОСОБА_6 ніде не працює, суспільно-корисною працею не займається, не має постійного місця проживання, оскільки за адресою реєстрації проживають інші особи, не має міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, покарання відбував у місцях позбавлення волі з яких звільнився лише 31.08.2017 року та обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій.
Викладене свідчить про неможливість запобігання викладених вище ризиків передбачених ст. 177 КПК України шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із позбавленням волі.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 фактично заперечував свою причетність до скоєного, оскільки пояснював що потерпілого не бив, а разом з ним просто впав на землю, при цьому пояснив, що він працює не офіційно по найму, тимчасово проживає в с.Новоукраїнка у співмешканки ОСОБА_9 , зазначав, що за місцем реєстрації проживати не може, так як під час перебування його в місцях позбавлення волі вказаний будинок був переданий стороннім особам, оскільки був державним. Заперечуючи проти клопотання підтвердив, що дійсно, будучи в стані алкогольного сп`яніння казав свідку ОСОБА_9 що запалить її будинок, але вказаного робити не мав наміру. Просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем проживання його брата.
Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 заперечував проти обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки вважав, що ризики в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, підозрюваний має місце проживання та роботи, наміру ухилятися не має, що є підставою для його звільнення з під варти негайно. Окрім того захисник наголошував про те, що вказане клопотання він отримав відразу перед початком судового розгляду, що на думку захисника також є порушенням прав підзахисного та також є підставою для його звільнення.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що дійсно по її виклику приїхав наряд поліції, оскільки ОСОБА_6 її побив та погрожував. Крім того свідок зазначила, що вона була свідком вказаних подій за участю підозрюваного та потерпілого, пояснила, що дійсно ОСОБА_6 наносив удари потерпілому. Зазначала, що вона має чотирьох дітей та побоюється за своє життя та життя дітей, оскільки ОСОБА_6 бив її, кричав що підпалить будинок а її повісить. Стверджувала, що ОСОБА_6 тимчасово в неї мешкав, але вона його вигнала т.я. він не бажав працювати; а його брат йому сказав, що він йому не потрібен та він його до себе жити не пустить; по місцю реєстрації він жити не може оскільки в будинку живуть сторонні особи.
Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження та свідка дійшов наступного висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Судовим розглядом встановлено, що 12.11.2017 року внесено відомості до ЄРДР за № 0001395 про вчинення кримінального злочину за фактом умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків та розпочато досудове слідство за попередньою кваліфікацією злочину за ч.2 ст. 345 КК України.
В порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , 12.11.2017року об 18 годині 10 хвилин було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Обгрунтованість підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні зазначеного вище кримінального злочину підтверджуються наступними доказами наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколом огляду місця події від 12.11.2017; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідків очевидців подій: ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ; довідкою судово медичного експерту від 13.11.2017р. про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого.
Крім того, в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 також підтвердила свої покази та надала свідчення щодо наявності обгрунтованної підозри відносно ОСОБА_6 .
Таким чином, слідчий суддя вважає, що усі докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 .
При цьому слідчим суддею враховуються положення ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, яка встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права, а саме вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечепорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32 Series А, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 КПК України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 названого кримінального злочину, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний: не займається суспільно-корисною працею; не має постійного місця роботи, джерела його доходів не відомі; міцність соціальних зв`язків відсутні, а ні сім`ї, а ні друзів не має; раніше притягувався до кримінальної відповідальності; відсутність будь-якого місця проживання т.я. за місцем реєстрації проживають сторонні особи, яким будинок був переданий у власність.
Також судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_6 може впливати на свідків, оскільки ОСОБА_9 висловила свої побоювання на вказаний рахунок з боку підозрюваного.
Згідно п.3 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.
Встановлені судом вказані обставини свідчать про відсутність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та неможливість застосування більш м`яких заходів попередження.
Суд вважає, що відповідно до п.п. 1,2,4 ч. 1 ст. 176 КПК України застосування до ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки, домашнього арешту, застави є недоцільним, оскільки вони не зможуть забезпечити ОСОБА_6 обов`язків підозрюваного.
Таким чином, оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, оскільки підозрюваний, будучи раніше засудженим, офіційно ніде не працює, джерела доходів не має, підтвердив факт скоєння злочину в стані алкогольного сп`яніння, утриманців не має, будь-якого місця проживання не має, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, тому з метою уникнення від покарання має фактичну можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно впливати на свідків і потерпілого у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інший злочин, що свідчить про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання підозрюваним будь-яких обов`язків, покладених на нього.
Суд вважає, що до підозрюваного ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який рахувати з дня його фактичного затримання без визначення розміру застави, оскільки у відповідності до ст. 183 ч. 4 КПК України застава не застосовується щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.
Також суд наголошує, що доводи захисту в приводу невчасного вручення клопотання не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що згідно Доручень Центру вторинної правової допомоги від 12.11.2017р. та від 14.11.2017р. підозрюваному ОСОБА_6 . Центром було призначено двох захисників з центру адвоката ОСОБА_5 та адвоката ОСОБА_14 , при цьому строк дії обох доручень не сплив та вказані два доручення є дійсними, адвокат ОСОБА_14 вказане клопотання отримав завчасно, а саме об 11годині, тому на думку суду вказане не є порушенням прав підозрюваного та не є підставою для його негайного звільнення з під варти.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 395 КПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Роздільнянського ВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором, який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - задовольнити.
Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваному у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Одеська установа виконання покарань (№ 21)» Міністерства юстиції України.
Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, а саме з 12 листопада 2017 року.
Строк дії ухвали - до 10 січня 2018 року включно.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя:ОСОБА_1