Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2916/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 листопада 2017 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників: ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

представника потерпілої ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №000674 від 25 вересня 2016 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки і жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, судимої Овруцьким районним судом 12 жовтня 2016 року за ст.125 ч.2 КК України з призначенням покарання у виді штрафу в сумі 850 грн., вирок виконано, штраф сплачений;

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки і жительки АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з середньою освітою, заміжньої, непрацюючої, не судимої;

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Овруч, жительки АДРЕСА_3 , українки, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої, не судимої;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
25 вересня 2016 року близько 2 години 00 хвилин в м. Овручі по вулиці Ващука, 4 на відкритому майданчику, тимчасово влаштованому на території автозаправної станції ( далі АЗС) «ОвручГазАвто» під невелике сезонне місце для відпочинку по типу - кафе, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без будь-яких вагомих на те причин, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вираженою в заподіянні тілесних ушкоджень, в присутності великої кількості сторонніх осіб, діючи узгоджено, вчинили хуліганство групою осіб відносно потерпілої ОСОБА_12 при наступних обставинах.

Так, у відповідь на зауваження потерпілої ОСОБА_12 припинити образи на її адресу ОСОБА_4 , перевернувши сусідній столик, за яким сиділа ОСОБА_13 та свідок ОСОБА_14 , нанесла ОСОБА_13 один удар ногою в область обличчя. Одночасно ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , в підтримку хуліганських дій ОСОБА_15 , схопивши за волосся на голові, повалили ОСОБА_13 на землю, де, діючи узгоджено, нанесли останній по декілька ударів ногами в різні частини тіла.

Після цього, коли ОСОБА_13 підвелась на ноги, ОСОБА_15 , взявши в сміттєвому ящику, що знаходився поруч, пусту скляну пляшку, з близької відстані кинула її в напрямку ОСОБА_13 і при цьому влучила останній в потиличну частину голови. Далі ОСОБА_15 схопила дерев`яну швабру, що знаходилась біля стіни адміністративної будівлі АЗС, якою нанесла ОСОБА_13 декілька ударів в область голови і тулуба, а потім вона, ОСОБА_16 і ОСОБА_17 спільно повалили ОСОБА_13 на землю і нанесли їй ще по декілька ударів ногами у різні частини тіла. В продовження своїх насильницьких дій ОСОБА_15 схопила стілець, що стояв поруч, який кинула у бік ОСОБА_13 та попала останній в область голови.

Після того, як ОСОБА_13 підвелась на ноги і намагалася залишити місце події, до неї підійшла ОСОБА_16 , яка руками штовхнула ОСОБА_13 в плечі та нанесла їй два удари руками в область обличчя, а ОСОБА_15 нанесла ОСОБА_13 декілька ударів ногами в область тулуба. Далі ОСОБА_15 та ОСОБА_16 схопили по дерев`яному стільцю, якими по черзі влучили в ОСОБА_13 .

Продовжуючи хуліганські дії ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_15 , яка взяла інший стілець, наздогнали ОСОБА_13 , яка відійшла від вказаного місця на деяку відстань, де ОСОБА_15 нанесла останній удар стільцем в область голови, а ОСОБА_16 схопила ОСОБА_13 за волосся на голові і повалила її на землю, після чого всі троє обвинувачених нанесли лежачій ОСОБА_13 по декілька ударів ногами і руками по різним частинам тіла.

Внаслідок побиття ОСОБА_12 були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синців в лівій та в правій навколоорбітальних ділянках, рубця на нижній повіці лівого ока, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи на рівні перших різців, струсу головного мозку, а також заподіяні легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синця на задній поверхні середньої з переходом на нижню третину правого плеча.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнала лише частково та показала суду, що вночі 25 вересня 2016 року вона разом зі своїми подругами ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , а також дівчиною по імені ОСОБА_20 перебували на територію автозаправної станції, що по вул.. Ващука у м.Овручі, де вони сіли за столик, придбали слабоалкогольні напої, святкувати день міста. За сусіднім столиком сиділи ОСОБА_21 , незнайомий хлопець, дві раніше незнайомі їй дівчини, як пізніше виявилося одна з них потерпіла ОСОБА_12 , друга - ОСОБА_22 . Коли вона ( ОСОБА_15 ) заговорила із ОСОБА_23 , потерпіла грубо висловилась на її адресу, вживши нецензурні слова. Далі, вона відчула удар в спину, виник конфлікт та бійка між нею, потерпілою та ОСОБА_24 . Визнає, що наносила потерпілій удари, оскільки захищалася від нападу останньої та ОСОБА_24 , які також нанесли їй тілесні ушкодження. Також визнає, що наносила потерпілій удари стільцем,

Визнає, що наносила їй удар і тоді, коли потерпіла намагалася покинути це місце.

Обвинувачена ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення винуватою себе також визнала частково, дала близькі за змістом показанням ОСОБА_15 свої показання, пояснивши суду, що першою сутичку спровокувала сама потерпіла, яка ображала ОСОБА_15 , кинула в неї пляшку. Між ними почалася бійка, в яку встряла і вона, двічі вдарила потерпілу, її також вдарили, розбили губу та забили ногу. Чи наносила удари потерпілій ОСОБА_25 вона не бачила.

Обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково, підтвердила показання обвинувачених ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , при цьому також пояснила, що вона билася з ОСОБА_26 , бачила, як ОСОБА_15 і потерпіла схватили одна одну за волосся на голові, бачила, що потерпіла падала, що хтось тримає ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Також показала, що вона особисто нанесла потерпілій лише два удари ногою по сідницях, заперечує свої показання під час проведення з її участю слідчого експерименту, пояснивши, що в ході вказаної слідчої дії все показувала за вказівкою слідчого.

Суд, критично оцінює показання обвинувачених, оскільки вони являються особами заінтересованими в результатах вирішення справи щодо них, намагаються применшити свою участь та роль у вчиненні кримінального правопорушення.

Проте, винуватість ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 у вчиненні ними групового хуліганства підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_12 показала суду, що в нічний час 25 вересня 2016 року вона разом з подругою ОСОБА_26 , а також з дівчиною по імені ОСОБА_27 та її хлопцем, сиділа за столиком, що на майданчику, розташованому на території автозаправної станції. За сусіднім столиком сиділи раніше не знайомі їй обвинувачені, як пізніше стало відомо ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 і з ними ще одна дівчина по імені ОСОБА_20 . Обвинувачена ОСОБА_15 образливо висловилась на її ( ОСОБА_13 ) адресу, а далі у відповідь на її зауваження, перекинула столик, за яким сиділа потерпіла з подругою, нанесла їй(потерпілій) удар ногою в обличчя. Після цього її стали бити всі троє обвинувачених, наносили удари ногами здебільшого в обличчя і голову, тягали за волосся на голові. Кушнір наносила їй також удари пустою скляною пляшкою та шваброю. Коли вона намагалася втекти, обвинувачені наздогнали її і продовжували бити, після чого вона втратила свідомість. До тями її привела ОСОБА_28 . Після побиття вона лікувалась у лікарні. Пізніше ОСОБА_22 розповіла їй, що ОСОБА_15 наносила їй також удари стільцем.

Показання потерпілої під час судового розгляду відповідають та не суперечать її показанням під час проведення з її участю 02 листопада 2016 року слідчого експерименту.

( т.1 а.с. 48- 63)

Свідок ОСОБА_14 в цілому підтвердила показання потерпілої ОСОБА_13 , показала, що потерпілу били спочатку руками, а коли вона упала і ногами всі троє обвинувачених. Коли потерпіла почала втікати, ОСОБА_15 наздогнала її і ударила стільцем по голові, після чого потерпіла упала і втратила свідомість, у неї було розбите обличчя. Свідок також показала, що намагалася спільно з працівником АЗС припинити побиття потерпілої, бачила, як той забрав з рук ОСОБА_15 швабру, вона ж з обвинуваченою ОСОБА_17 тягали одна одну за волосся на голові, при цьому падали.

Свідок ОСОБА_29 показала суду, що на прохання потерпілої, а пізніше і слідчого вона з відеокамери відкривала відеозапис подій, що відбувалися на території АЗС. На обличчі потерпілої вона бачила сліди тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_30 , який працює оператором АЗС «Овручгазавто», показав суду, що був свідком того, як на майданчику, де для відвідувачів на території АЗС встановлені столи і стільці, билися молоді дівчата, тягали одна одну за волосся, бачив, як били потерпілу, яка упала і лежала без свідомості. Там він бачив також обвинувачених, в одної з присутніх там дівчат забрав з рук стілець, у іншої - забрав дерев`яну швабру. На місці події були розкидані столи і стільці.

Свідок ОСОБА_31 показала суду, що в момент пригоди перебувала на території АЗС разом з ОСОБА_32 . Вона бачила потерпілу ОСОБА_33 , яка лежала на землі без свідомості і хрипіла, а їй в цей час нанесла два удари ногою по тулубу ОСОБА_25 . Тут також знаходилися ОСОБА_34 і ОСОБА_11 , які також намагалися прорватися до лежачої потерпілої, але їх утримували і не пускали до неї присутні тут громадяни, оскільки було очевидно, що ОСОБА_15 і ОСОБА_16 хочуть приєднатися до побиття потерпілої. Обвинувачені перебували в стані алкогольного сп`яніння. Пізніше до неї на роботу приходили обвинувачені, яких вона знає ще по школі, просили свідчити в суді на їх користь.

Свідок ОСОБА_35 показала суду, що вона сиділа за одним столиком з потерпілою та ще з однією дівчиною по імені ОСОБА_36 . Між потерпілою ОСОБА_37 та обвинуваченою ОСОБА_38 відбулася словесна перепалка, ОСОБА_15 запитувала у потерпілої чи вона з смт.Народичі, та відповіла нецензурними словами, а вона ( ОСОБА_39 ) пояснила ОСОБА_15 , що потерпіла живе в м.Овручі. Далі вона бачила, що потерпілу били троє обвинувачених, які перебували в нетверезому стані, били і руками, і ногами, кидали в неї стільці, при цьому кричали, вживаючи нецензурні слова. Потім потерпіла від побоїв упала, її забрала карета швидкої допомоги.

Свідок ОСОБА_40 показав суду, що бачив, як всі троє обвинувачених били одну потерпілу, завдаючи їй удари руками і ногами по голові, обличчю, тягали за волосся, продовжували її бити навіть після того, як вона упала. Він і ОСОБА_41 відтягували обвинувачених від потерпілої, вони чинили опір, були агресивними, буянили. Також свідок вказав на обвинувачену ОСОБА_15 , як на саму активну під час побиття потерпілої.

Свідок ОСОБА_42 показала, що бачила як потерпілу били вже на дорозі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , а потім і ОСОБА_17 , бачила як ОСОБА_15 кинула в потерпілу стілець, потім, коли охоронець відібрав у неї один стілець, вона схопила в руки інший і підбігла до потерпілої. Хлопці, які тут знаходились, відтягували обвинувачених від потерпілої, яка спочатку стояла перед ними на колінах, а потім впала.

Свідок ОСОБА_43 показала суду, що восени 2016 року в день святкування м.Овруч, вона з обвинуваченими ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 знаходились на території АЗС «Овручгазавто», де вони сиділи за столиком, вживали алкогольні напої. Що було далі вона не пам`ятає, оскільки сп`яніла. На слідуючий день ОСОБА_17 розповіла їй, що вона, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 побили ОСОБА_12 , останню забрала карета швидкої допомоги, а ОСОБА_16 і ОСОБА_15 затримали працівники поліції.

В ході судового розгляду досліджувався протокол слідчого експерименту від 02 листопада 2016 року з участю ОСОБА_6 . ЇЇ показання в ході вказаної слідчої дії, які викривали ОСОБА_15 і ОСОБА_16 , були послідовними та несуперчливими, відтворювали всю картину події, обставини якої підтверджувались іншими об`єктивними доказами у справі.

( т.1 а.с.64- 79)

Тому суд критично ставить до заяв про незаконні дії слідчого, оскільки стороною захисту не було заявлено жодного клопотання з вимогою перевірки доказами таких дій слідчого.

Показання обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про те, що вони навідували потерпілу у лікарні, телефонували останній з метою примиритися, пропонували останній 12 тис. гривень, як компенсацію за причинену шкоду її здоров`ю, суд також розцінює як доказ їх вини.

Відповідно висновкам судово-медичних експертиз №№ 224,246,268,269 потерпілій ОСОБА_12 були заподіяні легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я у вигляді закритої черепно-мозкової травми, синців в лівій та в правій навколоорбітальних ділянках, рубця на нижній повіці лівого ока, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи на рівні перших різців, струсу головного мозку, а також заподіяні легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синця на задній поверхні середньої з переходом на нижню третину правого плеча. Зазначені тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок нанесення потерпілій ударів при обставинах, вказаних нею самою та підозрюваною ОСОБА_6 в ході проведення з їх участю слідчих експериментів, та не могли утворитись при падінні потерпілої з вертикального положення на площину, тобто при її падінні з висоти власного зросту.

Свідки: ОСОБА_44 , ОСОБА_24 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_39 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та свідок ОСОБА_49 також показали суду , що в ніч, коли сталася пригода, у вказаному місці на території АЗС перебувало багато людей, які були очевидцями протиправних дій обвинувачених, діями яких був грубо порушений громадський порядок та спокій громадян.

Таким чином, дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 у вчиненні хуліганства групою осіб доведена повністю і кваліфікує їх дії за ст. 296 ч.2 КК України.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченим судом не встановлено, оскільки вони по суті у вчиненому кримінальному правопорушенні щиро не розкаялись.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинувачених є вчинення ними кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння. .

Вирішуючи питання щодо міри покарання обвинуваченим суд враховує, як ступінь тяжкості і негативні наслідки вчиненого ними кримінального правопорушення , яке відноситься до категорії середньої тяжкості, так і особи винних, їх вік, сімейний та майновий стан, стан здоров`я, зокрема те, що на обліках у лікарів нарколога і психіатра обвинувачені не перебувають, не працюють, що і у ОСОБА_16 , і у ОСОБА_17 у кожної перебуває на утриманні і вихованні малолітня дитина. Також суд враховує, що кримінальні правопорушення ОСОБА_16 і ОСОБА_15 вчинили не вперше, а ОСОБА_17 вперше, що по місцю навчання обвинувачена ОСОБА_15 характеризується позитивно, а ОСОБА_16 і ОСОБА_17 по місцю проживання характеризуються задовільно, що потерпіла в своїй останній письмовій заяві наполягає на суворому покаранні обвинувачених. Судом також враховується, що ОСОБА_15 , перебуваючи під слідством за підозрою у вчиненні іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 ч.2 КК України, за яке була засудженою 12.10.2016 року, першою спровокувала протиправні дії обвинувачених, проявляючи при цьому особливу активність та зухвалість.

Враховуючи наявність усіх зазначених обставин суд все ж вважає за можливе із застосуванням ст.75 КК України призначити обвинуваченим покарання, яке не пов`язане з їх фактичною ізоляцією від суспільства.

Також судом вирішуються питання по клопотаннях обвинувачених, підтриманих їх захисниками, про звільнення останніх від покарання відповідно до законодавства про амністію.

При цьому суд приходить до висновку, що задоволенню підлягає лише клопотання обвинуваченої ОСОБА_17 , яка має на утриманні малолітню дитину і підпадає під дію п.»в» ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року та заява ОСОБА_15 , у якої є батько ОСОБА_50 , який являється інвалідом 1-ї групи загального захворювання та не має інших працездатних дітей, тобто Кушнір підпадає під дію п. «є » ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році».

Не може бути звільненою від покарання за вказаним законом обвинувачена ОСОБА_16 , оскільки відносно останньої рішенням Овруцького районного суду від 26.09.2011 року вже застосовувався ЗУ « Про амністію», а тому відповідно до ч.1 ст.9 Закону України « Про амністію у 2016 році» вказаний Закон не може бути застосований.

Відповідно до ст. 128,129 КПК України та на підставі ч.1 ст.1190 КК України суд приймає рішення про часткове задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_12 про стягнення з обвинувачених в солідарному порядку на її користь майнової та моральної шкоди, оскільки шкода їй заподіяна спільними діями обвинувачених.

Так, потерпілою ОСОБА_12 понесені грошові витрати в сумі 438, 70грн. на її лікування, придбання ліків, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні копіями фіскальних чеків, з яких вбачається зокрема, що потерпіла ОСОБА_13 на своє лікування придбавала медикаменти власним коштом. Крім цього, потерпіла ОСОБА_12 заплатила 500грн. свідку ОСОБА_51 , допитаному судом, який доставляв її до Житомирської лікарні і назад власним автомобілем і отримав вказану суму, як плату за надану транспортну послугу. Доказів на підтвердження вартості пошкодження належної їй одежі та про витрати на проходження МРТ потерпіла суду не надала. Таким чином остання понесла грошові витрати в сумі 938,70 грн. Вказані грошові витрати потерпілої мають бути відшкодовані обвинуваченими.

Крім цього, потерпіла ОСОБА_12 понесла також втрати немайнового характеру, що виразились у її душевних стражданнях, які були викликані ушкодженням її здоров`я внаслідок неправомірних дій обвинуваченого. При визначенні розміру суми на відшкодування моральної шкоди судом враховано глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, ступінь вини обвинувачених, також при стягненні моральної шкоди враховує вимоги розумності і справедливості. Виходячи з цього, на думку суду, заявлена потерпілою сума відшкодування моральної шкоди є обґрунтованою і справедливою, а тому суд приймає рішення про стягнення з обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 на користь потерпілої ОСОБА_12 солідарно моральної шкоди в заявленому нею розмірі, а саме в сумі 9000грн.

Керуючись ст.ст. 268, 370, 373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію у вказаний орган.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. « є » ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

ОСОБА_11 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію у вказаний орган.

Відмовити ОСОБА_11 в задоволенні її клопотання про звільнення її від покарання відповідно до ЗУ « Про амністію у 2016 році» за безпідставністю.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.296 ч.2 КК України і призначити їй покарання у виді 2-х років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на неї обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ст.76 КК України, а саме: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію у вказаний орган.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі п. « в » ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Стягнути з обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_6 солідарно на користь потерпілої ОСОБА_12 938,70 грн. матеріальної та 9000 моральної шкоди.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченим та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1