Справа № 520/7825/17
Провадження № 1-кп/520/900/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.12.2017 року Київський районний суд м.Одеси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі кримінальне провадження № 0003215 від 20.11.2016 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, українця, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця, відповідно до ст.89 КК України не має судимості, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

19.11.2016 року близько 16 годин, ОСОБА_5 , знаходячись на сходовому майданчику між першим та другим поверхом другого під`їзду багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 і Петрова, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наявним у нього невстановленим ножем умисно наніс удари потерпілому ОСОБА_6 в область живота, спини та грудної клітини, спричинивши тим самим потерпілому тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних поранень задньої поверхні грудної клітки зліва, проникаючих в ліву плевральну порожнину, які супроводжувалося внутрішньо-плевральною кровотечою, колото-різаного поранення передньої черевної стінки, проникаючого в черевну порожнину, не проникаючого колото-різаного поранення лівої поперекової області, колото-різаної рани задньої поверхні правого передпліччя, трьох забійних ран обличчя. Тілесні ушкодження у вигляді двох колото-різаних поранень задньої поверхні грудної клітки зліва, проникаючих в ліву плевральну порожнину, які супроводжувались внутрішньо-плевральною кровотечею, колото-різаного поранення передньої черевної стінки, проникаючого в черевну порожнину, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 1046 від 18.05.2017 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_5 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочину визнав повністю, згоден з кваліфікацією вчиненого ним діяння, підтвердив факт скоєння злочину та пояснив суду, що дійсно 19.11.2016 року близько 16 годин він знаходився на сходовому майданчику між першим та другим поверхом другого під`їзду багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 і Петрова, де у нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 з приводу того, що він запідозрив ОСОБА_6 у крадіжці його особистих речей. У зв`язку з виниклим конфліктом, він умисно наніс ножем, який у нього був при собі, потерпілому ОСОБА_6 удари в область живота, спини та грудної клітини.

Він згоден, що в результаті його умисних дій, він спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Також він згоден з висновком судово-медичної експертизи про те, що спричинені ним потерпілому тілесні ушкодження являються тяжкими.

У скоєнні злочину він щиро кається. Просить суд застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання.

Згідно письмової заяви потерпілого ОСОБА_6 видно, що потерпілий просить про розгляд справи судом у його відсутність, тому суд за згодою учасників судового процесу, в порядку ст.325 КПК України розглянув справу у відсутність потерпілого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у скоєнні злочину, його вина доведена та підтверджується доказами, дослідженими судом:

-Витягом з ЄРДР від 20.11.2016 року;

-Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 19.11.2016 року;

-Протоколами огляду місця події від 19.11.2016 року;

-Протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2016 року і від 29.11.2016 року;

-Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 10.05.2017 року;

-Висновком експерта №1046 від 18.05.2017 року;

Заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєнні злочину, обвинувачений погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а також з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють фактичні обставини, встановлені досудовим розслідуванням, тому на підставі ст.349 ч.3 КПК України суд визнає недоцільним дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким по справі не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обставини які обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України не встановлені.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст.66 КК України суд вважає, щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

При викладених обставинах, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити обвинуваченому покарання достатнє для його виправлення у виді позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив суду клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування покарання.

Згідно довідки №3025 від 06.11.2015 року, виданої командиром військової частини польова пошта НОМЕР_1 вбачається, що солдат ОСОБА_5 в період з 11.07.2014 року по 30.11.2014 року, з 23.12.2014 року по 20.03.2015 року, з 15.04.2015 року по 14.05.2015 року безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого 12.09.2015 року Управлінням персоналу штабу військової частини, ОСОБА_5 являється учасником бойових дій.

Вислухавши клопотання обвинуваченого, дослідивши надані суду документи, враховуючи, що ОСОБА_5 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, отримав статус учасника бойових дій, скоїв умисний злочин, який відповідно до ст.12 КК України не є особливо тяжким, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» в редакції закону від 06.09.2017 року, тому на підставі ст.2, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» підлягає звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно звільнити від відбування основної міри покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст.2, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році» в редакції закону від 06.09.2017 року.

Керуючись ст. 2 п., ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», в редакції закону від 06.09.2017 року, ст. 373, ст.374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

ОСОБА_5 на підставі ст.2, ст.15 Закону України «Про амністію у 2016 році», в редакції закону від 06.09.2017 року - звільнити від відбування покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою скасувати. Звільнити ОСОБА_5 з під варти у залі судового засідання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його оголошення, шляхом подачі скарги через Київський районний суд м. Одеси.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1