Справа № 629/686/18
Провадження № 1-кп/629/228/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2018 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 за обвинуваченням неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента 3 курсу Лозівського училища культури і мистецтв, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

- обвинувачення прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_4 ,

- захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей ОСОБА_7 , представника ювенальної превенції ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000192 у відношенні ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України.

Так, 20 вересня 2017 року близько 11-00 години неповнолітній ОСОБА_3 , перебуваючи в будівлі ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» за адресою: м. Лозова, Харківської області, м-н 4, б. 3 та являючись студентом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, вираженого в отриманні та зберіганні майна, одержаного злочинним шляхом, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою наживи, взяв для зберігання у своєї знайомої неповнолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мобільний телефон марки «Lenovo S 920», в якому знаходилась карта пам`яті марки «Goodram MicroSDHC» на 8 Gb та сім карта оператора «МТС», який вона здобула злочинним шляхом та про що йому повідомила, та зберігав їх за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 .

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ст. 198 КК України, тобто заздалегідь не обіцяне отримання та зберігання майна, завідомо здобутого злочинним шляхом за відсутності ознак легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав клопотання директора ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» ОСОБА_10 про його звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 198 КК України на підставі ст. 47 КК України. До вищезазначеного клопотання долучено протокол загальних зборів студентського колективу групи 93-ХНД ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв». Крім цього просив звільнити його від кримінальної відповідальності із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд студентського колективу групи 93-ХНД ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» строком на 1 рік, посилаючись на те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочин середньої тяжкості, є студентом ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв», за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, щиро кається у вчиненому.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав, зазначених в ньому, просив кримінальне провадження закрити.
Після роз`яснення судом суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження з даної підстави, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним в скоєнні кримінального правопорушення в повному обсязі, щиро розкаявся. Крім цього просив задовольнити його клопотання та клопотання директора ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» ОСОБА_10 і звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею на поруки студентському колективу групи 93-ХНД ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв». Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 та адвокат ОСОБА_6 не заперечували проти задоволення зазначеного клопотання.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши та вивчивши докази, які підтверджують, що суспільно небезпечне діяння мало місце і вчинено воно саме неповнолітнім ОСОБА_3 , а тому вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.
Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують: у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1ст. 97 КК України; до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2ст. 97 КК України).
Згідно з ч.1 ст.97 КК України неповнолітнього, який вперше вчинив злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст.105 КК України.

Відповідно до ст.105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 7 ст. 284 КПК України передбачено, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Із долучених прокурором до клопотання матеріалів кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності за злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, є студентом 3 курсу ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв», за місцем навчання та проживання характеризується позитивно, виховується в багатодітній сім`ї.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений неповнолітній ОСОБА_3 вперше притягається до кримінальної відповідальності, щиро покаявся, шкодує про свій протиправний вчинок, злочин вчинений ним відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, а також враховуючи позитивний висновок, наданий Службою у справах дітей Лозівської райдержадміністрації Харківської області, з якого вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 шкодує про свій протиправний вчинок, соромиться заподіяного та обіцяє виправитися та в подальшому не скоювати правопорушення, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд студентського колективу групи 93-ХНД ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» строком на один рік.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на залучення експерта та речові докази по справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 44, 47, 97, ч. 2 ст. 105, ч. 3 ст. 263 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ст.ст. 286, 288 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання директора ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» ОСОБА_10 та неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.
Звільнити неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за ст. 198 КК України, застосувавши до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд студентського колективу групи 93-ХНД ОКЗ «Лозівське училище культури і мистецтв» строком на один рік.

Кримінальне провадження за № 0000192 від 26.01.2018 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України - закрити.

Роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_3 та його законному представнику ОСОБА_5 , що у разі ухилення неповнолітнього, що вчинив злочин, від застосування до нього примусового заходу виховного характеру цей захід скасовується і він притягується до кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1