Справа № 346/5054/17
Провадження № 1-кс/346/1135/17
УХВАЛА

03 листопада 2017 р. м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянув клопотання слідчого Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0001242 від 02.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Клопотання надійшло до суду 03.11.2017 р.

Суд перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора , підозрюваного, захисника,-

в с т а н о в и в :

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України.

Підозрюваний доставлений в суд після фактичного затримання о 8 год 12 хв 02.11.2017 року.

Документами, які підтверджують надання підозрюваному копії клопотання та матеріалів, що обгрунтовують клопотання про запобіжний захід є розписка від 9 год 03.11.2017р.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Коломийської міжрайонної прокуратури про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , яке мотивує тим, що проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий, останні рази: 27.06.2010 Коломийським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 317, ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 18.01.2013 на підставі ст. 81 КК України, умовно-достроково звільнений від відбування покарання на строк 1 рік 1 місяць 11 днів; 27.10.2017 засуджений Апеляційним судом Івано-Франківської області за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, яке частково відбув, вчинив нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

02.11.2017р. близько 6 год 10 год. ОСОБА_4 знаходячись поблизу гаражного приміщення, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительці АДРЕСА_1 , за адресою АДРЕСА_2 , поблизу польського кладовища, діючи умисно, керуючись корисливими мотивами, маючи на меті таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, упевнившись що за його діями ніхто не слідкує, шляхом віджиму пошкодженої тильної (металевої) стінки гаража, облаштувавши отвір, просунув тіло та проник у вказане сховище, звідки намагався викрасти металічну ванну вітчизняного виробника вагою 82 кг., загальною вартістю 550 грн., однак свій злочинний умисел до кінця не довів з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий жителями будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Тобто, своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на таємне викрадення (крадіжка), поєднане із проникненням в сховище, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України.

У вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець, та житель АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, утриманців не має, депутатом не обирався.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: показаннями потерпілої ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який затримав підозрюваного ОСОБА_4 коли той намагався витягнути із гаражного приміщення вищевказану металічну ванну, та припинив злочинні дії останнього; протоколом огляду місця події, де зазначено, що під час огляду території де знаходиться гаражне приміщення, та самого гаражу, обстановка в даному гаражі порушена, в тильній стіні на підлозі знаходиться металічна ванна; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що він 01.11.2017 знаходився в даному гаражному приміщенні, та бачив, що всі речі знаходяться на своєму місці, в тому числі ванна, яка знаходилась під лівою стінкою від входу в гараж; протоколом допиту підозрюваного, в якому ОСОБА_4 визнав свою вину та іншими матеріалами кримінального провадження.

ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Підстави для тримання під вартою передбачені нормами Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а саме ст. 5 (право на свободу та особисту недоторканість), а також рішеннями Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Основна мета вказаної ст. 5 Конвенції полягає в тому, щоб виключити необґрунтоване тримання під вартою особи (рішення ЄСПЛ по справі Маккей проти Сполученого королівства). Вимога законності тримання під вартою не може бути задоволена тільки шляхом дотримання національного законодавства, а національне законодавство повинно відповідати Конвенції, включаючи загальні принципи, які в ній відображені (справа Плесо проти Угорщини).

Згідно статті 5 §1(c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенції) нікого не може бути позбавлено свободи, крім такого випадку і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ, викладеної в рішенні Джессіус проти Литви, особа може бути позбавлена волі на підставі статті 5 § 1 (c) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод лише в рамках кримінального провадження, з тим, щоб вона постала перед компетентним судовим органом за обґрунтованою підозрою у вчиненні злочину.

Суть терміну «обгрунтована підозра» полягає в існуванні фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Яку саме підозру слід вважати обгрунтованою залежить від обставин справи.

З огляду на вищевказане положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, враховуючи обґрунтованість підозри у даному кримінальному провадженні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_4 підозрюється у скоєні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення останнього передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, таким чином усвідомлюючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та невідворотність покарання, передбаченого за його вчинення, а також враховуючи, що 27.10.2017р. ОСОБА_4 засуджений апеляційним судом за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, з метою ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки в основу підозри покладаються покази потерпілої, свідків, які відповідно до принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 Кримінального процесуального кодексу України) мають бути досліджені судом безпосередньо; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в минулому вже притягався до кримінальної відповідальності, в тому числі за вчинення кримінальних правопорушень щодо незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи, що запобігти вказаним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів неможливо, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави є об`єктивно неможливим через матеріальний рівень обвинуваченого та відсутність осіб, які мають намір внести заставу; застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неможливим, з огляду на антигромадський образ життя та відсутність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного; застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки або особистого зобов`язання є неможливим через невідповідність характеру вчиненого кримінального правопорушення та особі підозрюваного даним запобіжним засобам, а також враховуючи, що наявний вирок Апеляційного суду Івано-Франківської області, який вступив в законну силу із моменту проголошення його судом, тобто із 27.10.2017, відповідно є підстави вважати, що за даним вироком підозрюваний має бути напрвлений відбувати покарання до установ, які знаходяться за межами Івано-Франківської області, що в подальшому не уможливить проведення слідчих дій із підозрюваним ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні,

Прокурор та слідчий клопотання підтримали.

Підозрюваний та захисник проти клопотання не заперечили. Просять застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту, пославшись на захворювання підозрюваного.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що прокурор довів наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, предмету, прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, допиту потерпілого, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження.

Прокурор довів наявність підстав для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме ризиків передбачених ст. 177 ч.1 п. 1,3,5 КПК України: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 6 років, раніше неодноразово судимий, підозрюється у вчиненні злочину через декілька днів після проголошення обвинувального вироку щодо нього апеляційним судом, неодружений, не працює, утриманців не має, офіційних доходів не має, нерухомості чи транспортних засобів не має, міцних соціальних зв`язків не має, йому можуть бути відомі дані потерпілої та свідків. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам передбаченим ст. 177 ч.1 п. 1,3,5 КПК України. Крім того, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідне для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. При цьому, суд враховує стан здоров`я підозрюваного згідно наданих медичних документів. Згідно виписного епікризу із медичної карти ОСОБА_4 самовільно покинув відділ і був виписаний за порушення режиму.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 176-178, 182,183, 184, 193, 194, 196 198 КПК України,

у х в а л и в:

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця та житель АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в УВП м. Івано-Франківськ на строк 60 (шістдесять) днів до 8 год 12 хв. 01.01.2018р.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання з 8 год 12 хв 02.11.2017 року.

Продовження строку тримання під вартою можливе у випадку передбаченому ст. 197, 199 КПК України.

Визначити розмір застави в сумі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 32000 (тридцять дві тисячі) грн.

Заставодавець має право внести заставу у вказаному розмірі у будь-який момент протягом строку дії цієї ухвали.

У разі внесення застави у вказаному розмірі підозрюваний звільняється з під варти і зобов`язується прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду; не відлучатися з м. Коломиї без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання.

Ці зобов`язання у випадку внесення застави застосовуються до підозрюваного на строк 60 (шістдесять) днів до 02.01.2018р.

Порушення зобов`язань має наслідком застосування грошового стягнення в сумі до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і доставлення підозрюваного для тримання під вартою до закінчення строку дії цієї ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1