Справа № 308/2656/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2018 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, матеріали справи за скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якого виступає адвокат ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 06 березня 2018 року про відмову визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000099,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , в інтересах якого виступає адвокат ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду зі вказаною скаргою мотивуючи її тим, що 20 грудня 2017 року ОСОБА_4 до начальника Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського ВП ГУНП у Закарпатській області подано заяву про вчинення злочину, у якій порушувалось питання про початок досудового розслідування щодо зловживання службовим становищем та службового підроблення офіційних документів ОСОБА_6 , яка в той час перебувала на посаді Коритнянського сільського голови та голови виконавчого комітету Коритнянської сільської ради VI скликання. 24.01.2018 року відомості по даному повідомленню про злочин внесено до ЄРДР за №0000099.

Скаржник вважає, що такими діями ОСОБА_6 йому завдано моральної шкоди, оскільки вона перебрала одноосібно на себе функції цілого виконкому та знехтувала рішенням колегіального органу (виконкому ради), членом якого він був на той час. Так, дії Коритнянського сільського голови ОСОБА_6 , на думку ОСОБА_4 , є протиправними та порушують його права, як члена виконавчого комітету ради.

Згідно ст.52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради. Формою роботи виконавчого комітету сільської ради є його засідання, які є правомочними, якщо в них бере участь більше половини від загального складу виконавчого комітету (ст.53 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради, (п.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

З наведених вимог Закону України «Про місцеве самоврядування» вбачається, що саме члени виконкому (яким був скаржник у 2012 році) приймають рішення даного органу на своєму засіданні. ОСОБА_4 разом з іншими членами виконкому вирішили відхилити і не приймати оскаржуване рішення, підписаного сільським головою.

Водночас, сільський голова ОСОБА_6 порушила його права, перебравши на себе його функцію члена виконкому Коритнянської сільської ради та підписавши неприйняте рішення, в той час, як законодавством (п.7 ст.59 вказаного Закону) передбачено, що у разі незгоди сільського голови з рішенням виконавчого комітету ради він може зупинити дію цього рішення своїм розпорядженням та внести це питання на розгляд відповідної ради. Згідно ч.4 ст.71 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, які обмежують, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

У заяві про злочин від 20.12.2017 року ОСОБА_4 просив визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Водночас, постановою слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 06.03.2018 року йому відмовлено у визнанні потерпілим.

ОСОБА_4 вважає, що такою постановою слідчого порушено його права, оскільки вказаним злочином йому заподіяно моральної шкоди.

За таких обставин, скаржник просить скасувати постанову слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 06.03.2018 року про відмову у визнанні ОСОБА_4 потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000099 та зобов`язати слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 чи іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000099, вирішити питання про визнання ОСОБА_4 потерпілим по даному кримінальному провадженню.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив її задоволити.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, хоча про час та місце розгляду скарги були повідомлені своєчасно і належним чином, однак відповідно до ч.3 ст.306 КПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження №0000099, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Встановлено, що СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 24.01.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Підставою внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування стали матеріали за заявою ОСОБА_4 про вчинення злочину, які надійшли до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області з Управління захисту економіки в Закарпатській області 24.01.2018 року, в якій заявник просить прийняти міри до гр. ОСОБА_6 , яка перебуваючи у 2010-2015 роках на посаді Коритнянської сільської голови та голови виконавчого комітету Коритнянської сільської ради Ужгородського району VI скликання, на його думку, зловживаючи своїм службовим становищем здійснила підроблення офіційного документа, а саме рішення виконавчого комітету №48 від 31.08.2012 року, в якому виконавчий комітет Коритнянської сільської ради вирішив оформити право власності на парафіальний будинок (фара) за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому за ОСОБА_7 .

У даній заяві про злочин, ОСОБА_4 ставилось питання про визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки вказаним злочином йому заподіяно моральної шкоди.

Постановою слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 06 березня 2018 року відмовлено ОСОБА_4 у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099 від 24.01.2018 року, за ч.1 ст.366 КК України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого (ч.3 ст.55 КПК України).

Згідно положень ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді..

Слідчий суддя зазначає, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого).

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Цей момент може збігатися з початком кримінального провадження або мати місце після його початку, але не може йому передувати. У разі коли особа не подавала відповідної заяви і була визнана потерпілим слідчим, прокурором або судом, права і обов`язки потерпілого виникають у неї з моменту надання згоди на таке визнання.

Таким чином, правовою підставою для винесення постанови про відмову у визнанні потерпілим є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження, як потерпілого, подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій статті 55 КПК.

Постанова слідчого відповідно до вимог ст.ст.55, 110, 220 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим, як підставу для відмови ОСОБА_4 - особи, яка подала заяву про злочин, у визнанні його потерпілим у кримінальному провадження №0000099, було визнано ті обставини, що у разі встановлення неправомірного відчуження нерухомої власності - парафіяльного будинку (фара) в АДРЕСА_1 , потерпілим у даному кримінальному провадженні може бути Коритнянська сільська рада, як юридична особа.

Згідно ст.58 КПК України представником юридичної особи, яка є потерпілим, може бути її керівник, інша особа, уповноважена законом або установчими документами, працівник юридичної особи за довіреністю, а також особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні. Повноваження представника потерпілого на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: документами, передбаченими статтею 50 КПК України, - якщо представником потерпілого є особа, яка має право бути захисником у кримінальному провадженні; копією установчих документів юридичної особи - якщо представником потерпілого є керівник юридичної особи чи інша уповноважена законом або установчими документами особа; довіреністю - якщо представником потерпілого є працівник юридичної особи, яка є потерпілою. На даній стадії досудового розслідування не встановлено факту заподіяння заявнику ОСОБА_4 будь-якої шкоди, а також останній не надав які-небудь із вищезазначених документів, що згідно чинного законодавства уповноважують його представляти інтереси Коритнянської сільської ради, а тому слідчий прийшов до висновку, що підстав визнавати ОСОБА_4 потерпілим не має.

Слідчий суддя звертає увагу, що в рамках кримінального провадження, відомості про яке 24.01.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000099, за ч.1 ст.366 КК України, досліджуються обставини щодо можливого зловживання службовим становищем ОСОБА_6 , яка перебуваючи у 2010-2015 роках на посаді Коритнянської сільської голови та голови виконавчого комітету Коритнянської сільської ради Ужгородського району VI скликання, на думку заявника, здійснила підроблення офіційного документа, а саме рішення виконавчого комітету №48 від 31.08.2012 року, в якому виконавчий комітет Коритнянської сільської ради вирішив оформити право власності на парафіальний будинок (фара) за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому за ОСОБА_7 .

Зважаючи на вказані обставини, слідчий суддя погоджується із твердженням слідчого, що у разі встановлення неправомірного відчуження нерухомого майна - парафіального будинку (фари), що за адресою: АДРЕСА_1 , потерпілим у даному кримінальному провадженні може бути Коритнянська сільська рада, як юридична особа.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 у порушеному кримінальному провадженні не може бути потерпілим, якому заподіяно моральної шкоди, оскільки згідно ч.4 ст.55 КПК України потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

Поряд з цим, слідчий суддя також звертає увагу на ті обставини, що на даному етапі досудового розслідування не здійснено всього комплексу слідчих, процесуальних та розшукових дій, які є необхідними для встановлення об`єктивної істини, повного, всебічного встановлення обставин по даному факту, що унеможливлює прийняти рішення, на яке посилається заявник у заяві про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, а тому слідчі дії за участі ОСОБА_4 проводяться в якості свідка, що не позбавляє його можливості надавати свідчення та інші відомості, які будуть мати значення для вирішення питання по суті.

Тобто, на даний час ОСОБА_4 не позбавлений процесуальних прав у порушеному кримінальному провадженні, а дії слідчого, який виніс оскаржувану постанову цілком відповідають вимогам процесуального закону.

З огляду на викладені обставини справи та норми закону, слідчий суддя приходить до висновку, що підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 , в інтересах якого виступає адвокат ОСОБА_3 , не має, а тому в задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 , в інтересах якого виступає адвокат ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 від 06 березня 2018 року про відмову визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000099 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1