Справа № 474/691/17
Провадження №1-кп/474/80/17
ВИРОК
Іменем України
06.10.17 року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши під час відкритого судового засідання кримінальне провадження № 0000321 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в смт. Врадіївка Миколаївської області, гр. України, освіта вища, пенсіонерка, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

встановив:
24.08.2017р. о 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебувала на території домоволодіння ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де між останніми виникла сварка. В ході сварки у ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . З метою реалізації свого злочинного умислу направленого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 нанесла їй один удар правою рукою в область правої щоки. Після чого ОСОБА_5 , розпочала тікати в напрямку господарчого двору. В цей час ОСОБА_4 продовжуючи свої умисні дії спрямовані на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , наздогнавши останню, повалила її на дерев`яну колоду схопила за шию обома руками та розпочала душити. При цьому ОСОБА_4 , продовжувала наносити удари по різним частинам тіла ОСОБА_5 . У результаті вказаних дій обвинуваченої потерпілій були спричинені тілесні ушкодження у вигляді крововиливів обличчя та правого передпліччя, садна лівої підколінної ямки.

Встановлене у судовому засіданні обвинувачення кваліфіковано органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Суд вважає, що вказана кваліфікація дій обвинуваченої є правильною, так як повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

29.08.2017р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні останньою інкримінованого нею злочину.

Обвинувачена ОСОБА_4 у судовому засіданні вину визнала частково та зазначила про своє розкаяння у вчиненому та дала показання, з яких слідує, що 24.08.2017р. вона прийшла до домоволодіння потерпілої з метою поговорити стосовно свого співмешканця, однак потерпіла відразу кинула у неї відром, після чого вона нанесла один удар потерпілій металевим казанком, від якого можливо завдала потерпілій тілесні ушкодження. Обвинувачена зазначила, що інших ударів, в тому числі руками, не наносила та не душила потерпілу. Коли обвинувачена йшла з подвір`я потерпілої в останньої вона не бачила тілесних ушкоджень, та в цей час до подвір`я потерпілої заходила ОСОБА_6 , однак остання не відтягувала обвинувачену від потерпілої. Обвинувачена просила застосувати стосовно неї Закон України Про амністію у 2016 році згідно її письмової заяви.

Водночас, вина обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Так, потерпіла ОСОБА_5 дала суду покази, що 24.08.2017р. о 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 перебувала на території її домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Зайшовши на території подвір`я обвинувачена відразу накинулася на потерпілу та почала її бити кулаками обох рук в область обличчя, грудної клітини та передпліччя. В цей час за потерпілу заступилася її матір, яку обвинувачена кинула не землю, після чого потерпіла вирвалася та позадкувала, однак пройшовши декілька метрів перечипилася та упала на дерев`яну колоду. В цей момент до неї підбігла обвинувачена та почала її душити, бити металевим казанком та кулаками рук. Свідком вказаних подій був співмешканець обвинуваченої ОСОБА_7 , який стояв за 3 м та просив останню зупинитися та не бити потерпілу. Під час цього потерпіла кликала на допомогу свою сусідку ОСОБА_6 , яка прийшовши відтягнула обвинувачену від потерпілої, після чого обвинувачене втекла з подвір`я. Потерпіла повідомила, що у неї було розбите обличчя та текла кров. Просила суворо покарати обвинувачену.

Згідно показань свідка ОСОБА_8 вбачається., що в обідній час 24.08.2017р. до неї з мобільного телефону ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_6 , яка повідомила, що та жінка побила її матір. Після того як свідок приїхала до будинку потерпілої побачила, що остання була побита та була в крові, а також остання розповіла свідку, що обвинувачена зайшовши до подвір`я почала її бити та обзивати. ОСОБА_6 розповіла свідку, що почувши крик зайшла на подвір`я потерпілої та побачила як обвинувачена повалила потерпілу та почала її бити. Свідок зазначила, що бачила потерпілу за два дні до інциденту та в останньої не було тілесних ушкоджень.

Згідно показань свідка ОСОБА_6 вбачається, що близько місяця назад по обіді почувши крик потерпілої зайшла на її подвір`я та побачила лежачу на землі матір потерпілої, та що обвинувачена душила потерпілу, після чого почала розбороняти останніх. Інших осіб свідок на подвір`ї не бачила. Після інциденту обличчя потерпілої було в крові, а під оком був синець. Після вказаних потій свідок з мобільного телефону ОСОБА_9 зателефонувала ОСОБА_8 та повідомила про інцидент, а також викликала поліцію. Свідок також зазначила, що за декілька хвилин перед інцидентом розмовляла з потерпілою та в неї не було тілесних ушкоджень.

Згідно показань свідка ОСОБА_10 вбачається, що близько місяця назад до неї прибігла ОСОБА_11 . Та повідомила, що на потерпілу напала ОСОБА_4 та побила її. Після чого ОСОБА_12 з її мобільного телефону зателефонувала ОСОБА_8 та викликала працівників поліції. Пізніше прибігла потерпіла, яка була в крові з синцем на нозі та подряпинами на руці. Свідок повідомила, що за декілька днів до інциденту бачила потерпілу та в неї не було тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_7 не надав жодних свідчень щодо обставин вчиненого кримінально правопорушення оскільки зазначив, що не був свідком вказаних подій.

Крім показань потерпілої та свідків, вина обвинуваченої ОСОБА_4 підтверджується також дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 24.08.2017р., згідно якого потерпіла ОСОБА_5 повідомила про її побиття ОСОБА_4 та спричинення їй тілесних ушкоджень;

- витягом з кримінального провадження №0000321 від 24.08.2017р., згідно якого до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України;

- висновком судово-медичної експертизи № 517 від 28.08.2017р., згідно якої у ОСОБА_5 виявлені крововиливи обличчя та правого передпліччя, садна лівої підколінної ямки, які могли утворитися при обставинах вказаних потерпілою від дії тупих твердих предметів та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження при падінні з висоти власного зросту утворитися не могли.

Судом також досліджено докази, які характеризують особу обвинуваченої, а саме:

- вимогу про судимість № 8105/62-2017 від 25.08.2017р., згідно якої обвинувачена є особою раніше не судимою;

- характеристику Врадіївського селищного голови на обвинувачену від 28.07.2017р., згідно якої остання характеризується позитивно;

- довідку Врадіївської селищної ради № 3882 від 28.08.2017р., згідно якої обвинувачена проживає сама;

- довідку Врадіївської центральної районної лікарні № 645 від 28.08.2017р., згідно якої обвинувачена на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно досудової доповіді від 26.09.2017р. зробленої Врадіївським районним сектором з питань пробації стосовно обвинуваченої ОСОБА_4 ризик повторного вчинення останньою кримінального правопорушення - середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб - низький. Виправлення обвинуваченої без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 - відсутні.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої - відсутні.

Перевіривши та оцінивши вказані докази в їх сукупності з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає повністю доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_4 в умисному легкому тілесному ушкодженні, кваліфікуючи її дії за ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому, суд вважає, що між умисними діями обвинуваченої та тілесними ушкодженнями потерпілої, які були виявлені судовим експертом, існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Судом не встановлено наявності обставин, визначених ст. 69 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які б з урахуванням особи винної дали можливість призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу України за цей злочин.

Судом також не встановлено наявності обставин, визначених ст. 75 КК України, які б враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, свідчили про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, та прийняття судом рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує скоєння нею злочину, що відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочину невеликої тяжкості, обставини вчинення злочину, особу обвинуваченої, яка є особою раніше не судимою, являється пенсіонеркою, позитивно характеризується по місцю проживання, відсутність обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, і приходить до висновку, з урахуванням приписів ст.ст. 53, 56 та 57 КК України, про призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, яке буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Водночас, в судовому засідання обвинувачена ОСОБА_4 звернулася до суду з письмовою заявою про застосування до неї амністії, оскільки вона є пенсіонером.

07.09.2017р. набрав чинності Закон України № 1810-VIIІ від 22.12.2016р. Про амністію у 2016 році (далі - Закон), п. ґ ст. 1 якого передбачено, звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років.
Згідно п. г ч. 2 ст. 10 Закону, застосування цього Закону здійснюється щодо осіб, стосовно яких судом ухвалені вироки, що не набрали законної сили, - за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг пенсійного віку та являється пенсіонером.
Судом не встановлено наявності обставин, передбачених ст. 4 Закону України Про застосування амністії в Україні та ст. 9 Закону, які б виключали можливість застосування амністії до ОСОБА_4 .
В сукупності вищевикладеного вбачається, що заява ОСОБА_4 про застосування щодо неї амністії є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 368, 369, 370, 371, 374 КПК України, ст.ст. 85, 86 КК України, п. ґ ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році, суд, -

засудив:
ОСОБА_4 визнати винуватою у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити покарання у виді штрафу розміром 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що в еквіваленті становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. ґ ст. 1 Закону України Про амністію у 2016 році.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1