Справа № 591/8343/15-к
Провадження № 1-кс/591/485/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2018 року

Зарічний районний суд м.Суми в складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми скаргу ОСОБА_3 , на постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_5 про закриття матеріалів в кримінальному провадженні № 0000261 в частині кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_6 від 28.04.2017 року ,

Встановив:

До суду звернулася ОСОБА_3 , з вищевказаною скаргою. Підтримавши її у судовому засіданні зазначала, що 28.04.2017 року слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_5 закриті матеріали в кримінальному провадженні № 0000261 в частині кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_6 ,а саме за ч. 296, ч.2 ст. 365 КК України в зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінальних правопорушень. Вказану постанову нею отримано лише 29.01.2018 року. Вважає таку постанову незаконною та необгрунтованою виходячи з того, що неодноразово слідчими суддями скасовувалися постанови про закриття кримінального ппровадження відносно вказаної особи, але жодного разу слідчим у провадженні не були виконані вказівки слідчих суддів щодо належного розслідування, зокрема допити свідків, встановлення інших обставин скоєння ОСОБА_6 правопорушень. З огляду на останню ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 02.02.2017 року , слідчим не проведено повного обсягу дій спрямованих на виконання ухвали суду. Тому, просить скасувати оскаржувану постанову.

Слідчий проти скарги заперечував, зазначивши, що перевірка за заявою проведена належним чином, в повному обсязі, факт побиття потерпілої саме ОСОБА_6 не підтвердився та спростований зібраними доказами, тому матеріали провадження відносно ОСОБА_6 було закрито. В зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю, в задоволенні скарги просив відмовити.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження № 0000261, приходить наступних висновків.

Слідчий мотивував свою постанову виключно тим, що ним виконані вказівки суду, які були визначені в ухвалі від 02.02.2017 року слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми, зокрема допитані ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , водночас оцінка доказів в частині можливого вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, пов`язаного з присвоєнням владних повноважень має надаватися органом досудового розслідування, а підставами для проведення слідчих (розшукових) дій, відповідно до ч.2 ст. 223 КПК України є недоцільним та не забезпечить виконання завдань процесуального законодавства .

У відповідності з вимогами п.2 ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що процесуальне рішення про закриття кримінального провадження має істотне значення для кримінального провадження, слідчі судді при розгляді скарги на відповідні постанови з`ясовують питання дотримання вимог щодо всебічності та повноти дослідження, оскільки така неповнота може призвести до прийняття необґрунтованого рішення про закриття кримінального провадження.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних із вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, які постановляють за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Суди з метою забезпечення єдності судової практики, зокрема в частині її відповідності міжнародним стандартам, здійснюючи правосуддя, поряд із нормами національного законодавства мають застосовувати і норми Конвенції. Оскільки у Конвенції є низка характерних особливостей, її положення мають загальний характер, а права людини здебільшого констатуються у ній в абстрактній, оціночній формі, правильне розуміння її норм розкривається у рішеннях ЄСПЛ, які містять правові позиції щодо суті положень зазначеного міжнародно-правового акта, а також змісту та обсягу гарантованих ним прав. Як наголошено у п. 25 Висновку № 9 (2006) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи щодо ролі національних суддів у забезпеченні ефективного застосування міжнародного та європейського права: «національні суди є відповідальними за застосування європейського права. Від них у багатьох випадках вимагається його пряме застосування. Від них також вимагається тлумачення національного права у відповідності з європейськими стандартами. Відтак для реалізації ефективного захисту гарантованих прав і свобод громадян та уникнення у подальшому порушень Конвенції існують всі підстави для застосування у судовій практиці національних судів (їх рішеннях) правових позицій (практики) ЄСПЛ у контексті законодавства України та Конвенції.

Право на вмотивоване рішення витікає з більш загального принципу, закріпленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає людину від свавілля. Національне рішення повинно містити виклад причин, достатніх для відповіді на фактичні і правові (матеріально-правові чи процесуальні) доводи сторін у всіх їх суттєвих аспектах (Рішення ЄСПЛ Руїс Торіха проти Іспанії, 9 грудня 1994 р., п.п.29-30). Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Бєлоусов проти України у п.55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю. (Алексахін проти України п.55)

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини стосовно вмотивованості рішень органів з вирішення спорів або судових рішень, то у таких рішеннях мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.У рішенні «Серявін та інші проти України» Суд зазначив, п.58. Суд повторює, що згідно з и?ого усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язании? з належним здіи?сненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються … орган влади зобов`язании? виправдати своі? діі?, навівши обґрунтування своі?х рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндіі?» (Suominen v. Finland), No 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічниий контроль здіийснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндіі?» (Hirvisaari v. Finland), No 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Таким чином, скарга ОСОБА_3 є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, а постанова слідчого про закриття кримінального провадження є поверховою і підлягає скасуванню. Слідчому необхідно допитати свідків , які зазначені в ухвалі суду від 02.02.2017 року, та прийняти обгрунтоване рішення. Фактично постанова слідчого від 28 квітня 2017 майже повністю собою повторює скасовану постанову від 28 жовтня 2016 року, яка визнана судом незаконною і не містить в собі достатніх мотивів для закриття провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 303-307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Постанову слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_5 про закриття матеріалів в кримінальному провадженні № 0000261 в частині кримінальних правопорушень стосовно ОСОБА_6 від 28.04.2017 року - скасувати.

Матеріали кримінального провадження №0000261 повернути до прокуратури Сумської області.

Ухвала не оскаржується.

Слідчий суддя ОСОБА_8 -Когер

повний текст ухвали

виготовлено 05.03.2018 року