Справа № 675/2568/17
Провадження № 1-в/675/570/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" грудня 2017 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,
за участю: прокурора ОСОБА_3 ,
представника установи ОСОБА_4 ,
засудженого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Ізяславі у режимі відеоконференції подання в. о. начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» про переведення засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Житомирське Коростенського району Житомирської області, жителя м. Коростень Житомирської області, такого, що відбуває покарання у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)», до приміщення камерного типу,
ОСОБА_6 відбуває покарання у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» за вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 11 грудня 2014 року, яким він був засуджений за ст. ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 7 років позбавлення волі.
20 грудня 2017 року до Ізяславського районного суду Хмельницької області надійшло подання в. о. начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» про застосування до засудженого ОСОБА_6 заходу стягнення у виді переведення до приміщення камерного типу, яке мотивоване тим, що 15 грудня 2017 року о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_6 перешкоджав проведенню загального обшуку, на зроблені йому зауваження відреагував грубо та нетактовно, висловлював своє невдоволення режимом утримання, погрожував фізичною розправою, показував свої геніталії, чим принизив людську гідність.
У судовому засіданні представник установи виконання покарань підтримав подання, просив його задовольнити, вказав, що засуджений дійсно вчинив дисциплінарний поступок, за який має понести покарання у вигляді дисциплінарного стягнення.
Прокурор проти задоволення подання заперечив.
Засуджений проти задоволення подання заперечив, категорично заперечив факт вчинення ним дисциплінарного проступку 15 грудня 2017 року, вважає, що адміністрація державної установи ставиться до нього упереджено.
Захисник ОСОБА_5 заперечила проти задоволення подання, зазначила, що адміністрацією установи не проведено перевірку причин, обставин і мотивів вчинення ОСОБА_6 дисциплінарного проступку 15 грудня 2017 року.
Дослідивши вказане подання, додані до нього матеріали, вислухавши учасників провадження, допитавши свідків, суд приходить до наступних висновків.
У відповідності до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у вигляді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Частиною 4 статті 539 КПК України встановлено, що подання про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.
Згідно ст. 131-1 КВК України дисциплінарним проступком особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, є протиправне, винне діяння (дія або бездіяльність), що посягає на встановлений порядок у сфері виконання покарань, вчинене цією особою. Персонал установи виконання покарань зобов`язаний довести наявність у діях чи бездіяльності особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, усіх ознак дисциплінарного проступку. Відсутність таких ознак виключає застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення.
За вимогами ст. 131-2 КВК України особа, яка діяла у стані крайньої необхідності, під дією психологічного або фізичного примусу, виконувала наказ або розпорядження, не підлягає дисциплінарній відповідальності.
Згідно рапортів працівників установи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 15 грудня 2017 року цього ж дня о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_6 перешкоджав проведенню загального обшуку, на зроблені йому зауваження відреагував грубо та нетактовно, висловлював своє невдоволення режимом утримання, погрожував фізичною розправою, показував свої геніталії, чим принизив людську гідність.
Відповідно до акту від 19 грудня 2017 року, засуджений відмовився надати письмове пояснення по факту порушення режиму відбування покарання. Засуджений заперечив те, що йому було запропоновано дати пояснення. Вказаний факт не був спростований в ході судового розгляду. Представник установи ОСОБА_4 , котрий являється начальником відділення, в якому перебуває ОСОБА_6 , в ході судового розгляду вказав, що він особисто не пропонував ОСОБА_6 надати письмове пояснення по факту порушення режиму відбування покарання, хоча відповідно змісту вищезазначеного акту цей акт складений саме ОСОБА_4 .
Відповідні обов`язки та заборони для засуджених встановлені також і статтею 107 КВК України.
Разом з тим, у документах, наданих суду, не зазначено які саме пункт ПВР були порушені ОСОБА_6 .
У відповідності до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.
До матеріалів подання долучено характеристику на засудженого ОСОБА_6 , відповідно до якої засуджений під час відбування покарання у Державній установі «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» характеризується вкрай негативно.
В той же час, відповідно до ч. 9 ст. 134 КВК України, стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.
Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення від 19 грудня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_6 , він за період відбування покарання допустив 83 порушень встановленого порядку відбування покарання, з яких 27 у 2017 році, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження, догани, суворої догани, поміщення у ДІЗО. Заохочень не має.
Згідно ч. 3 ст. 134 КВК України стягнення може бути накладене лише на особу, яка вчинила проступок, і не пізніше десяти діб з дня виявлення проступку, а якщо у зв`язку з проступком проводилась перевірка, то з дня її закінчення, але не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Згідно з ч. 1 ст. 135 КВК України питання про доцільність застосування стягнення до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, вирішується на засіданні дисциплінарної комісії установи виконання покарань.
Частиною четвертою цієї норми закріплено, що особа, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, має бути повідомлена про місце і час засідання дисциплінарної комісії не пізніше ніж за одну добу до його проведення.
ОСОБА_6 заперечив, що був повідомлений 18 грудня 2017 року про заплановане на 19 грудня 2017 року засідання дисциплінарної комісії. Належних та допустимих доказів того, що засуджений належним чином був у встановлений законом строк повідомлений про дату проведення засідання дисциплінарної комісії та його права при підготовці до цього засідання, суду надані не були. Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду. Зокрема, в порушення вимог ч. 5 ст. 135 КВК України ОСОБА_6 не повідомлений про право користуватися послугами адвоката або фахівця в галузі права за власним вибором під час підготовки до засідання дисциплінарної комісії, який представлятиме її інтереси під час засідання комісії.
Сам ОСОБА_6 у судовому засіданні вказав, що йому запропонували підписатись у розписці перед початком проведення засідання комісії, тому він і відмовився від підпису. Вказана обставина не була спростована в ході судового розгляду.
Протоколом № 178 від 19 грудня 2017 року засідання дисциплінарної комісії з розгляду питань доцільності (недоцільності) застосування до засуджених заходів заохочення та дисциплінарних стягнень підтверджується факт розгляду питання про доцільність переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу. Вказаною комісією вирішено направити матеріали до Ізяславського районного суду щодо поміщення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу строком на 90 діб.
Частиною першою статті 132 КВК України встановлено, що такий захід стягнення, як переведення засуджених до приміщення камерного типу може застосовуватись на строк до трьох місяців.
Відповідно до ч. 16 ст. 134 КВК України адміністрація колонії при встановленні факту порушення особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, вимог режиму зобов`язана невідкладно розпочати перевірку причин, обставин і мотивів вчинення порушення, поведінки цієї особи до вчинення проступку, визначити кількість і характер раніше накладених стягнень, а також отримати її пояснення про суть проступку. За наслідками такої перевірки приймається рішення про доцільність або недоцільність застосування до особи, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, заходів стягнення та обґрунтовується їх вид.
Начальник відділення, у якому перебуває ОСОБА_6 , не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження проведення перевірки по факту вчинення дисциплінарного проступку ОСОБА_6 , не зміг зазначити, коли він проводив зі ОСОБА_6 бесіду виховного характеру, коли і за яких обставин проходило засідання РКВ, не зазначив мотивів і причин вчинення ОСОБА_6 дисциплінарного проступку.
Мотиви і причини вчиненого ОСОБА_6 проступку 15 грудня 2017 року не змогли зазначити допитані в ході судового розгляду в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 . Разом з тим, зазначені свідки надавали суду покази про обставини вчиненого ОСОБА_6 , що мають суттєві розбіжності і не відповідають тим обставинам, які викладені у поданні. Крім того, свідок ОСОБА_11 суду показав, що обшук ОСОБА_6 був проведений після того, як свідок, який являється черговим помічником начальника колонії, дав розпорядження, щоб обшук засудженому проводив не ОСОБА_7 , а інший інспектор, при цьому будь-яких предметів, зберігання яких засудженим заборонено, у ОСОБА_6 виявлено не було.
Враховуючи вищевикладене, а також проаналізувавши в сукупності пояснення представника установи виконання покарань, засудженого, свідків та письмові документи, долучені до подання, суд вважає не обґрунтованим твердження адміністрації установи щодо порушення засудженим Правил внутрішнього розпорядку та вчинення ним дисциплінарного проступку.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що підстави для задоволення подання в. о. начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№ 31)» про застосування заходу стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу до засудженого ОСОБА_6 відсутні.
Керуючись ст. ст. 131-1, 131-2, 132, 134, 135 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України,
В задоволенні клопотання в. о. начальника Державної установи «Ізяславська виправна колонія (№31)» про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу відмовити.
Ухвала може бути оскаржена через Ізяславський районний суд Хмельницької області до Апеляційного суду Хмельницької області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1