Справа № 488/4271/17
Провадження № 1-кп/488/352/17
В И Р О К
іменем України
(на підставі угоди про визнання винуватості)

08.12.2017 року Корабельний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Миколаєві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Львові, громадянин України, освіта повна середня, неодружений, працює в приватному підприємстві «Праймтрейд» комірником-фасувальником, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимий 25 жовтня 2017 року Корабельним районним судом м.Миколаєва за ст.309 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., штраф сплачений 29 жовтня 2017 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 червня 2017 року за № 0001414,

в с т а н о в и в :

В серпні 2015 року (більш точної дати встановити не вдалося) ОСОБА_5 на відкритій ділянці місцевості між мікрорайоном Балабанівка та вулицею Генерала Попеля в місті Миколаєві знайшов споряджений корпус ручної осколкової оборонної гранати типу Ф-1.

Усвідомлюючи, що виявлена ним граната Ф-1 є бойовим припасом, та, зважаючи на можливість її самостійної детонації при впливі на уніфікований запал дистанційної дії, ОСОБА_5 викинув вказаний запал від гранати у річку в с.Лупарево Вітовського району Миколаївської області, а корпус залишив собі, тим самим незаконно придбав вибухову речовину тротил, що містився в корпусі гранати, після чого переніс його до місця свого фактичного проживання до будинку АДРЕСА_1 , де став незаконно зберігати у шафі на полиці веранди.

07 липня 2017 року працівниками поліції Корабельного ВП ГУНП в Миколаївській області в проміжок часу з 07 год. 20 хв. до 09 год. 20 хв. на підставі ухвали слідчого судді Корабельного районного суду м.Миколаєва від 04 липня 2017 року проведений обшук за вказаною адресою, під час якого виявлений та вилучений корпус ручної осколкової гранати зеленого кольору типу Ф-1, споряджений бризантною вибуховою речовиною нормальної потужності тротилом масою 50-56 грамів., що придатна до вибухового перетворення (вибуху) у вигляді детонації, яка протікає з постійною і максимально можливою для цієї вибухової речовини надзвуковою швидкістю без доступу кисню за умови отримання вибуховою речовиною початкового детонаційного імпульсу від засобу детонування (уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2), електродетонатор, капсуль-детонатор тощо), яку ОСОБА_5 зберігав за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.263 ч.1 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

14 листопада 2017 року між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншого, за участю адвоката ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, за умовами якої сторони погоджуються, що:

- підозрюваний під час досудового розслідування повністю і беззастережно визнав свою вину у вказаному діянні;

- з урахуванням визнання вини, щирого каяття та позитивної характеристики за місцем проживання ОСОБА_5 за ст.263 ч.1 КК України має бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк три роки зі звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України;

- обізнані з наслідками затвердження угоди в частині обмеження права на апеляційне оскарження вироку та відповідальністю за умисне невиконання угоди за ст.389-1 КК України.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши відповідну угоду, дослідивши письмові докази з метою перевірки наявності фактичних підстав для визнання винуватості, суд приходить до переконання, що угода може бути затверджена на визначених сторонами умовах.

Так, зміст укладеної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472 КПК України; вона підписана сторонами добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погрози, обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в самій угоді.

Будь-які скарги під час кримінального провадження підозрюваним не подавались.

Умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін, інших осіб, суспільних інтересів. Права підозрюваного під час укладення угоди були дотримані, та судом не встановлені очевидні ризики невиконання ним взятих на себе за угодою зобов`язань.

Фактичні дії ОСОБА_5 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, яке є тяжким, і шкода від якого заподіяна виключно державним інтересам.

При цьому, суд також вважає можливим призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, узгоджене сторонами, оскільки воно, хоча і є мінімальним, але визначене у межах санкції відповідної норми.

В той же час, з урахуванням особи обвинуваченого, який працює, в цілому характеризується позитивно, суд переконаний, що досягти мети виправлення останнього та запобігти вчиненню ним нового правопорушення можливо без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст.ст.75, 76 КК України він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Питання стягнення процесуальних витрат, пов?язаних із залученням експертів, суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.
Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до правил, встановлених п.3 ч.9 ст.100 КПК України
Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд
з а с у д и в:
Затвердити у кримінальному провадженні № 0001414 угоду про визнання винуватості від 14 листопада 2017 року, укладену між прокурором Миколаївської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.1, п.2 ч.1 ст.76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та місця роботи.

Стягнути зі ОСОБА_5 в доход держави процесуальні витрати, пов?язані із залученням експертів:

- за проведення вибухотехнічної експертизи № 90 від 28 серпня 2017 року у сумі 593, 22 грн.;

- за проведення вибухотехнічної експертизи № 110/1570 від 15 вересня 2017 року у сумі 1 784, 64 грн.;

- за проведення вибухотехнічної експертизи № 128 від 31 жовтня 2017 року у сумі 1 731, 80 грн., а загалом 4 109 (чотири тисячі сто дев?ять) грн. 66 коп.

Речові докази флеш-накопичувач та металеві уламки корпусу гранати Ф-1 після підриву, що зберігаються в матеріалах судового провадження, знищити.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1