№ 336/1708/16-к
Пр. № 1-кп/336/59/2018
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2018 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Відносно обвинуваченого на стадії досудового розслідування застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого продовжений ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13.12.2017 року до 24 лютого 2018 року.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання, яке підтримала потерпіла і проти якого заперечує сторона захисту, про продовження застосування тримання обвинуваченого під вартою до двох місяців, оскільки ризики впливу на свідків, а також продовження зайняття протиправною діяльністю не спливли.

Обвинувачений і захисник в обгрунтування заперечень зазначають, що застосування менш суворого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту, забезпечить належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 .

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого слід продовжити, виходячи з такого.

В силу ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту суд має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За змістом положень кримінального процесуального закону про застосування запобіжних заходів підставою доля продовження застосування тримання під вартою є існування ризиків, що були заявлені стороною обвинувачення при обранні цього заходу забезпечення кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання на користь особи, що його заявила, суд вважає, що на час розгляду зазначеної справи не спливли ризики ухилення обвинуваченого від суду, а також продовження вчинення кримінально караних діянь.

Про ризик продовження протиправної діяльності свідчать наявність у обвинуваченого судимостей за кримінально карані діяння проти життя людини, за корисні посягання проти чужої власності, а також оголошення про підозру у вчиненні злочину, зазначеного в цьому обвинуваченні, під час іспитового строку, призначеного попереднім вироком.

На користь ризику ухилення від суду свідчать дані про особу обвинуваченого, який не має усталених соціальних зв`язків, не працевлаштований, за інформацією обвинувачення, певний час ухилявся від органу досудового розслідування.

При вирішенні питання про доцільність продовження тримання під вартою суд враховує і тяжкість інкримінованого обвинуваченому кримінально караного діяння, яке законом про кримінальну відповідальність віднесено до категорії тяжких злочинів і об`єктом посягання якого є найвищі соціальні цінності життя та здоров`я людини, а також наслідки цього діяння у вигляді смерті фізичної особи.

Наведені судом міркування не дають підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, як про те клопочуться захисник і обвинувачений.

Керуючись ст. ст. 177, 331, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В

Продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час судового провадження в суді першої інстанції, але не більш ніж на два місяці, тобто до 24 квітня 2018 року.

Початок дії цієї ухвали обчислювати з 25 лютого 2010 року.

В задоволенні клопотання захисту відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1