Справа № 415/5679/17 1-кс/415/990/17
Провадження № 11-сс/782/241/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши 27 вересня 2017 року в м. Сєвєродонецьку в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 23 вересня 2017 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА
Ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 23 вересня 2017 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП України в Луганській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що 17 вересня 2017 року, в період часу з 2.00 години до 3.00 години, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншою не встановленою особою, здійснили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечним для життя та здоров`я, а саме погрожуючи предметом схожим на пістолет, а також ножом, поєднаний з проникненням в будинок АДРЕСА_1 , де мешкав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Далі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та інша не встановлена особа вивели ОСОБА_9 з будинку на вулицю, посадили до салону автомобілю марки ВАЗ 21053, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », яким керував ОСОБА_7 , рушивши в напрямку міста Сєвєродонецька. Під час руху в автомобілі, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 продовжували погрожувати ОСОБА_9 предметом, схожим на пістолет

У результаті вказаних дій ОСОБА_9 були завдані тілесні ушкодження, а також ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інша невстановлена особа завдали ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 2750,00 грн., ОСОБА_9 21000 грн.

Окрім того, 17 вересня 2017 року, приблизно о 3.30 годині, ОСОБА_7 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 та іншою не встановленою особою, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , подавивши волю ОСОБА_9 чинити опір, погрожуючи йому предметом, схожим на пістолет, змусили його вийти з будинку, розташованого за вказаною адресою, та сісти до салону автомобілю марки ВАЗ 21053, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому відвезли його в район ТЦ «Амстор», розташованого за адресою: місто Сєвєродонецьк, проспект Космонавтів, 28. Демонструючи реальність своїх погроз, ОСОБА_8 рукояткою предмету, зовні схожого на пістолет, умисно наніс ОСОБА_9 два удари по колінам, після чого привезли його в місто Лисичанськ, висадивши в районі місця мешкання потерпілого.

Незаконне позбавлення волі ОСОБА_9 тривало не менш 1 години.

Слідчий суддя задовольнивши відповідне клопотання слідчого, прийшов до висновку, що є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.187 КК України, а також у незаконному позбавленні волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

Про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_7 переховуватися від органів досудового слідства та суду, вчините інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого у цьому кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст.178 КПК України, на думку слідчого судді, свідчать такі обставини, як вагомість наявність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, те, що він не має постійного місця роботи, ніде не навчається, законні джерела доходів у підозрюваного відсутні, неодружений, дітей не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, за місцем мешкання та реєстрації відсутній, раніше судимий, а також той факт, що потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулися до суду із заявою про допит їх в якості потерпілих в судовому засіданні під час досудового розслідування, оскільки вони мають наміри виїхати на постійне місце мешкання до іншої держави через те, що хвилюються за своє життя та здоров`я.

Враховуюче вищевикладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що інші, менш суворі запобіжні заходи, а ні ж тримання під вартою, не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

У зв`язку з тим, що підозрюваним вчинено злочин із застосуванням насильства у відношенні потерпілого ОСОБА_9 , слідчий суддя, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає за необхідним не визначати розмір застави підозрюваному.

В апеляційній скарзі захисник в інтересах підозрюваного просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Послався на вимоги ст. 178 КПК України щодо підстав для застосування запобіжного заходу. Вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. ОСОБА_7 в залі суду дав пояснення про те, що він оспорює обставини зазначені в повідомленні про підозру, наміру скриватись від органу слідства та суду немає, не збирається впливати на потерпілого. Посилається на необґрунтованість підозри, а також на показання свідка ОСОБА_11 , допитаного під час судового засідання, який дав свідчення про непричетність ОСОБА_7 до вчинення будь-якого злочину. На думку захисника, слідчий суддя не дав оцінку заяві ОСОБА_7 та інших про добровільне надання своїх помешкань для огляду з метою переконання про відсутність там речових доказів, викраденого майна тощо. На переконання захисника, слідчий суддя не зазначив жодного доказу або підтвердження наявності вказаних в ухвалі ризиків та не зазначив на підставі чого він дійшов до такого висновку, що є порушенням п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 196 КПК України. Окрім того, слідчим і прокурором не додано до клопотання про обрання запобіжного заходу та не надано під час судового засідання документального підтвердження про те, що ОСОБА_7 має можливість чи намір переховуватись від органі слідства та суду. Посилається на рішення Європейського суду з прав людини в справі «Харченко проти України» та «Клішин проти України» щодо підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказує на те, що клопотання про застосування запобіжного заходу було надано ОСОБА_7 до вручення повідомлення про підозру, тобто особі, яка не є підозрюваною.

При апеляційному розгляді:

- підозрюваний та його захисник підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на її доводи;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи підозрюваного, захисника та прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що матеріали кримінального провадження свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 146 КК України, а також достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий та прокурор.

Доводи апеляційної скарги про відсутність обґрунтованої підозри є безпідставними, оскільки у клопотанні слідчого є достатньо даних, що підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_7 міг вчинити правопорушення

Наявність вказаних ризиків, а саме існування можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується такими даними.

Підозрюваний ОСОБА_7 раніше притягався до кримінальної відповідальності має судимість за злочин в сфері обігу наркотичних засобів. Ті обставини, що потерпілі та обвинувачений знайомі, відповідно до письмових заяв потерпілих, вони побоюються за своє життя та здоров`я у зв`язку з вчиненим щодо них злочину, збільшує вірогідність здійснення спроб незаконного впливу на них.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, а ні ж тримання під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів не вбачає порушень вимог кримінального процесуального закону щодо вручення письмового повідомлення про підозру, оскільки таке повідомлення було вручено згідно з вимогами ч. 2 ст. 135 КПК України.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин колегія суддів не вбачає безумовних підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 407, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 23 вересня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3