Код суду 233 Справа № 233/3033/17
Вирок
Іменем України
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Костянтинівка Донецької області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше судимого:
1) 12 серпня 2015 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.185 ч.3 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців з іспитовим строком, на підставі ст.75 КК України 2 роки,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,
В С Т А Н О В И В:
24 травня 2017 року приблизно о 17 годині 00 хвилини, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_7 , проходячи біля ЗОШ № 3 розташованої по вулиці Ціолковська, 13 м.Костянтинівка Донецької області, зустрів раніше знайомого ОСОБА_5 , з яким у ОСОБА_7 виникла розмова, в ході якої останній побачив на шиї у ОСОБА_5 золотий ланцюжок з золотим хрестиком. Після чого, у ОСОБА_7 винник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадання чужого майна, що належить ОСОБА_5 , а саме: золотого ланцюжка та золотого хрестика. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, відкрито, з корисливих мотивів, правою рукою схопив ОСОБА_5 , який намагався втекти, за воріт футболки та став утримувати останнього за футболку, щоб той не вирвався, тим самим застосував до ОСОБА_5 насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а лівою рукою схопив за золотий ланцюжок 585 проби загальною вагою 4,71г вартістю 2878 гривень 14 копійок з золотим хрестиком 585 проби загальною вагою 1,43 г вартістю 873 гривні 83 копійки, який висів на шиї у ОСОБА_5 та ривком зірвав золотий ланцюжок з хрестиком, тим самим відкрито викрав майно ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 3751 гривню 97 копійок.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та на питання пояснив, що 24 травня 2017 року приблизно о 17 годині він разом з товаришами ОСОБА_8 і ОСОБА_9 займались спортом та спортивному майданчику біля школи. Після чого він зустрів ОСОБА_10 та попросив у нього гроші в борг. Потерпілий почав галасити і він, перелякавшись, схватив потерпілого за воріт футболки і таким чином зірвав з шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Після чого, потерпілий втік, а він підійшов до ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , показав їм ланцюжок з хрестиком і розповів, що викрав їх у ОСОБА_10 . Після чого, він зустрів ОСОБА_11 і попросив на допомогу закласти під її паспорт в ломбарді золотий ланцюжок з хрестиком. Він розумів, що вчиняє протиправні дії. Щиро шкодує про вчинене, просить вибачення у потерпілого, зобов`язується відшкодувати потерпілому завдану шкоду.
Окрім показів обвинуваченого ОСОБА_7 , його вина повністю підтверджується показами потерпілого ОСОБА_5 та свідків, а також зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 24 травня 2017 року біля школи № 3 він прийшов на зустріч з дівчиною ОСОБА_12 , та зустрів обвинуваченого ОСОБА_13 . Приходько схопив його рукою за ворот футболки і зірвав з шиї золотий ланцюжок з хрестиком. Він намагався вирвати у ОСОБА_13 свій ланцюжок, але обвинувачений його відштовхнув. Після чого ОСОБА_13 пішов, а він звернувся до поліції з заявою. На даний час ланцюжок з хрестиком йому не повернуті. Він підтримує свій позов про стягнення з обвинуваченого матеріального збитку та моральної шкоди. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого він відчував моральні страждання, оскільки золотий ланцюжок йому подарувала бабуся, а хрестик - його хрещений. У нього погіршився настрій, у зв`язку з чим він звертався до лікаря.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що після 15 години, дати та точного часу не пам`ятає, в районі Хитрого ринку біля магазину «Два шага» вона зустріла, знайомого ОСОБА_15 , який попросив допомогти закласти в ломбард золотий ланцюжок з хрестиком, на що вона погодилась. Звідкіля ці речі вона не цікавилась, але вона вважала, що це речі ОСОБА_13 . Вона на свій паспорт заклала в ломбарді золотий ланцюжок з хрестиком, за що отримала гроші в сумі 3200 гривень, які передала ОСОБА_13 . Пізніше, від працівників поліції вона дізналась, що хрестик і ланцюжок крадені.
Свідок ОСОБА_16 пояснив, що у 2017 році влітку, він не пам`ятає точної дати, він разом з ОСОБА_8 і ОСОБА_17 розпивали пиво біля школи № 3. ОСОБА_18 відійшов, а через деякий час повернувшись, в руці тримав золотий ланцюжок. ОСОБА_18 відповів, що ланцюжок забрав у ОСОБА_10 . Після чого вони всі пішли в сторону вул. Космонавтів, де зустріли дівчат ОСОБА_12 і ОСОБА_19 . ОСОБА_18 відвів дівчат в сторону і про щось розмовляв з ними. Після чого, дівчата пішли до ломбарду і заклали золотий ланцюжок. Через деякий час дівчата повернулись і віддали ОСОБА_20 гроші приблизно в сумі 3000 гривень.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 01 червня 2017 року з фототаблицею, потерпілий ОСОБА_5 в присутності двох понятих, показав місце, де ОСОБА_7 24 травня 2017 року зірвав з нього золотий ланцюжок з хрестиком (а.п.49-51);
Під час проведення слідчого експерименту 02 червня 2017 року ОСОБА_7 , в присутності двох понятих та захисника ОСОБА_6 , розповів та на місці показав про обставини вчинення ним кримінального правопорушення, а саме вказав, де та яким чином він зірвав з шиї ОСОБА_5 золотий ланцюжок з хрестиком (а.п.64-73).
Відповідно до звіту експерта оцінювача № 101 від 06 червня 2017 року на час вчинення кримінального правопорушення вартість ювелірних виробів, а саме: золотого ланцюжка 585 проби загальною вагою 4,71 г становила 2878 гривень 14 копійок, золотого хрестика 585 проби загальною вагою 1,43 г становила 873 гривні 83 копійки (а.п.86-90).
Під час проведення слідчого експерименту 14 червня 2017 року потерпілий ОСОБА_5 в присутності двох понятих, розповів та показав на місці де та яким чином ОСОБА_21 зірвав з нього золотий ланцюжок з хрестиком ( а.п.91-99).
В ході проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_22 14 червня 2017 року, останній розповів та на місці показав, де він разом з ОСОБА_23 та ОСОБА_24 перебували біля школи № 3 на спортивному майданчику, та де ОСОБА_23 показував йому золотий ланцюжок ( а.п. 100-106).
В ході проведення слідчого експерименту свідок ОСОБА_14 14 червня 2017 року, розповіла та на місці показала, де вона зустріла ОСОБА_23 та в якому ломбарді вона заклала золотий ланцюжок з хрестиком ( а.п. 107-112).
Відповідно до висновку судово - психіатричної експертизи № 1291 від 08.11.2017 року ОСОБА_7 страждає легкою розумовою відсталістю. У момент здійснення інкримінованого діяння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У момент вчинення правопорушення не знаходився в тимчасово хворобливому стані. В даний час ОСОБА_7 хронічним психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Під дію ст. 20 КК України не підпадає.
Оцінюючи зібрані та досліджені докази по кримінальному провадженню з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в інкримінованому кримінальному правопорушенні знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадання чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, має не зняту та не погашену судимість, за місцем мешкання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Згідно ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд визнає - щире каяття.
Згідно ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тож, враховуючи вищенаведене, з урахуванням особи обвинуваченого, суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_7 повинно бути пов`язано з позбавленням волі в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, оскільки саме це покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 неможливо без реального відбування призначеного покарання та не знаходить підстав для звільнення його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, оскільки обвинувачений раніше притягувався до кримінальної відповідальності згідно вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року за ст.185 ч.3 КК України, за яким був звільнений від покарання у вигляд 3 років 6 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки, і в період іспитового строку знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення; що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворює підставу для висновку про небажання останнього стати на шлях виправлення.
Враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно призначити остаточне покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року за ст.185 ч.3 КК України (строк невідбутого покарання складає 3 ( три) роки 6 місяців позбавлення волі).
Вирішуючи заявлені потерпілим позовні вимоги, суд дійшов висновку про те, що заявлений ним позов підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.
Так, у відповідності до ч.2 ст.127 КПК України, шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про стягнення матеріальної шкоди суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в розмірі, заявленому потерпілим ОСОБА_5 тобто в сумі 3751 гривні 97 копійок, оскільки відповідно до звіту експерта оцінювача № 101 від 06 червня 2017 року на час вчинення кримінального правопорушення вартість ювелірних виробів, а саме: золотого ланцюжка 585 проби загальною вагою 4,71 г становила 2878 гривень 14 копійок, золотого хрестика 585 проби загальною вагою 1,43 г становила 873 гривні 83 копійки.
Відповідно до ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім`я (найменування) позивача і відповідача, а також ім`я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв`язку, якщо такі відомі;зміст позовних вимог;ціну позову щодо вимог майнового характеру;виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування;перелік документів, що додаються до заяви;до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Пільги щодо сплати судового збору за подання позову про відшкодування моральної шкоди, вказаний Закон не містить.
Законом України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року, із змінами та доповненнями, в редакції, що діє на час пред`явлення цивільного позову) визначені розміри ставок судового збору, а саме за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч. 2 ст. 4).
Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" з 1 січня 2017 року встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 1600 грн.
В судовому засіданні суд неодноразово звертав увагу потерпілого ОСОБА_5 про необхідність сплати судового збору в частині позовної заяви про відшкодування моральної шкоди з посиланням на ЗУ «Про судовий збір», проте відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Процесуальних витрат по кримінальному провадженню, відповідно до ст.ст. 122-124 КПК України не має.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02 червня 2017 року по 20 червня 2017 року (включно), а з 21 червня 2017 року по день набрання чинності вироку суду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі включно.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в ДУ(№6) «Бахмутська установа виконання покарань» в Донецькій області продовжений до 14 січня 2018 року включно, до набрання вироком законної сили слід вважати незмінним. На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 ( чотири) роки.
Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 серпня 2015 року ( невідбута частина покарання складає 3 роки 6 місяців позбавлення волі), призначивши ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 4 ( чотирьох) років 3 ( трьох) місяців позбавлення волі.
Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 02 червня 2017 року по 20 червня 2017 року (включно), а з 21 червня 2017 року по день набрання чинності вироку суду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі включно.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з моменту фактичного затримання з 02 червня 2017 року.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою в ДУ(№6) «Бахмутська установа виконання покарань» в Донецькій області продовжений до 14 січня 2018 року включно, до набрання вироком законної сили вважати незмінним.
Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 у відшкодування матеріальної шкоди 3751(три тисячі сімсот п`ятдесят одну) гривню 97 копійок.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку суду. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1