Справа№751/7679/17
Провадження №1-в/751/571/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 листопада 2017 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ЧВК № 44 ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

засудженої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернігів клопотання ОСОБА_6 , засудженої ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 , ст. 70 до 4 років, про звільнення від відбування покарання на підставі ч.2 ст. 84 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшло клопотання засудженої ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання за станом здоров`я, відповідно до ст. 84 КК України. Вказує на те, що під час відбування покарання їй було встановлено діагноз ВІЧ-інфекцію 4 клінічної стадії, почуває себе погано, а том просить звільнити її від подальшого відбування покарання.

Засуджена в судовому засіданні клопотання про звільнення від відбування покарання підтримала, пояснила, що почуває себе погано, однак ходить на роботу. В слідчому ізоляторі вона дізналась, що в неї ВІЧ-інфекція 4 стадія. Просить звільнити у зв`язку з хворобою від подальшого відбування покарання.

Захисник просила клопотання засудженої задовольнити.

Представник ЧВК № 44 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що ОСОБА_6 прибула в виправну колонію 17.08.2017. Було здійснено обстеження Чернігівському обласному центрі СНДу та призначено лікування, яке вона приймає з 22.09.2017. Лікування засуджена приймає не регулярно. ОСОБА_6 була обстежена 23.11.2017, в результаті огляду супутніх захворювань не виявлено. Наявне у засудженої захворювання та стан її здоров`я не є таким, що перешкоджає відбуванню покарання.

В судовому засіданні прокурор висловив думку, що клопотання не обґрунтоване, тому не підлягає задоволенню.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріли особової справи, суд дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_6 засуджена за вироком Новоградівського міського суду Донецької області від 24.05.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КК України, особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 (зі змінами та доповненнями) факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання.

Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання, і ця хвороба перешкоджає відбуванню покарання, тобто у випадках, коли подальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Перелік захворювань, які є підставою для подання засуджених на звільнення від подальшого відбування покарання, затверджений Наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України за № 1348/5/572 від 15.08.2014 року.

Відповідно до медичного висновку виданого начальником санчастини ЧВК № 44 від 23.11.2017 ОСОБА_6 має ВІЧ-інфекцію, клінічна стадія -4. Відноситься до працездатних осіб.

Відповідно до матеріалів особової справи ОСОБА_6 має 3 стягнення, заохочення не оголошувались ( а.с. 63).

Оцінюючи надані докази в їх сукупності суд вважає, що засудженою не надано достатньо доказів, що хвороба, яка була діагностовано у неї, перешкоджає подальшому відбуванню покарання.

У зв`язку з викладеним, суд, враховуючи тяжкість захворювання, що було діагностовано у засудженої ОСОБА_6 , тяжкість та характер вчиненого нею злочину, її поведінку під час відбування покарання у ЧВК № 44, ступінь виправлення, ставлення до призначеного лікування, не знаходить підстав для звільнення засудженої від покарання за хворобою.

Керуючись ст. 84 КК України, ст. 152,154 КВК України, ст.ст. 369-372, 376, 395, 537, 539 КПК України, враховуючи роз`яснення Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» № 8 від 28 вересня 1973 року, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання в зв`язку з хворобою відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджена та її захисник вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернігівської області.

Суддя ОСОБА_1