13.02.2018 Справа № 756/1097/18
Унікальний № 756/1097/18
Провадження № 1-кп/756/603/18
В И Р О К
Іменем України
13 лютого 2018 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Триліси Фастівського району Київської області, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 15.11.2017, приблизно о 17 год. 25 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: м. Київ, вул. Полярна, 8, виник умисел, спрямований на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, в квартирі АДРЕСА_3 .

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками, в квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи при цьому в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_4 , 15.11.2017, приблизно о 17 год. 28 хв., умисно, зі свого мобільного телефону марки «SONY» з номеру телефону НОМЕР_1 , здійснив телефонний дзвінок по спецлінії поліції "102", в ході якого, достовірно знаючи, що інформація, яку він збирається повідомити є неправдивою, повідомив оператору спецлінії «102» про підготовку вибуху в квартирі АДРЕСА_3 .

Виїздом слідчо-оперативної групи та працівників Головного управління ДСНС України у м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 вищевказане повідомлення ОСОБА_3 про підготовку вибуху в квартирі АДРЕСА_3 , не підтвердилося. Перевіркою зазначеного повідомлення вибухових пристроїв та вибухонебезпечних речовин за адресою: АДРЕСА_1 не виявлено, а повідомлення про підготовку вибуху є завідомо неправдиве.
Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 259 КК України як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху, який загрожує загибеллю людей чи іншими тяжкими наслідками.
26 січня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.
Сторони узгодили покарання, з урахування обставин, що пом`якшують покарання та обтяжують покарання, за ч. 1 ст. 259 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити від відбування основного покарання зі встановленням іспитового строку на 1 рік. Обвинувачений, якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, дав згоду на його призначення.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В ст. ст. 470, 472 КПК України визначені обставини, що враховуються прокурором при укладенні угоди про визнання винуватості та основні вимоги до змісту.
Згідно вимог ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку учасників кримінального провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч. 4 ст. 469, ст. 472 КПК України, з`ясувавши у обвинуваченого ОСОБА_3 , що він розуміє викладені в ч. 4 ст. 474 КПК України обставини, зокрема те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадах, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне винести у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про визнання винуватості, визнати останнього винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України за викладених у вироку обставин, та призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, та санкції ч. 1 ст. 259 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 314, 368, 371-374, 475 КПК України, суд -
З А С У Д И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 січня 2018 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 5 ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до вступу вироку у законну силу не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення:
1) обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угод; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення у разі відсутності апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Протягом строку апеляційного оскарження матеріали кримінального провадження ніким не можуть бути витребувані із суду. У цей строк суд зобов`язаний надати учасникам судового провадження за їх клопотанням можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1