Справа№751/4655/17
Провадження №1-кп/751/232/17

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 серпня 2017 року місто Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
Встановив:
ОСОБА_4 , вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.06.16. засуджено за ч. 1 ст. 249 КК України з призначенням покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн.
Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17.10.2016 засудженому ОСОБА_4 замінено покарання у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., призначене вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09.06.2016, у зв`язку з його несплатою, на покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин.
18.11.16. ОСОБА_4 поставлено на облік у Новозаводському районному секторі ЧМВ з питань пробації та належним чином письмово ознайомлено з умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також про передбачену ч. 2 ст. 389 КК України кримінальну відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, про що в останнього відібрано підписку та направлено для відбування покарання до Комунального підприємства «Новозаводське» Чернігівської міської ради» за адресою: м. Чернігів, проспект Перемоги, буд. 15.
Однак ОСОБА_4 умисно, з метою ухилення від відбування покарання, починаючи з 23.11.2016 не з`являвся до зазначеного підприємства для відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт без поважних причин, чим ухилився від його відбуття.
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, а саме в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт.
Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, та підтвердив всі обставини його вчинення, які викладені в обвинувальному акті. Розкаявся в скоєному, просив суворо не карати. Пояснив, що на час відбуття покарання у вигляді громадських робіт, отримав неофіційну роботу з гарним заробітком, а тому не пішов відпрацювати призначене Чернігівським районним судом Чернігівської області покарання.
За згодою обвинуваченого та прокурора, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, наслідки передбачені вказаною статтею їм зрозумілі. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.
Вина ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, підтверджується також матеріалами, зібраними під час досудового розслідування справи, які не були об`єктом дослідження, однак учасники процесу не вважають за доцільне їх досліджувати, оскільки фактичні обставини скоєного, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій учасниками процесу не оспорюються.
Оцінюючи зібрані докази, суд приходить до висновку, що умисні дії ОСОБА_4 , які виразилися в ухиленні від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні та активне сприяння у розкритті злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.
Вирішуючи питання про вид та розмір покарання ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, обставини при яких його скоєно, наслідки кримінального правопорушення, а також особу обвинуваченого, який раніше судимий, покарання за попереднім вироком не відбув, крім того враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, досудову доповідь Новозаводського районного сектору Чернігівського міського відділу з питань пробації Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у вигляді арешту, оскільки вказане покарання буде необхідне та достатнє для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
В кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено. Речові докази та процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який обирався щодо обвинуваченого, до набрання вироком законної сили, доцільно залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
Засудив:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 09 червня 2016 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяці 10 (десять) днів.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 залишити у вигляді особистого зобов`язання.
Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного затримання засудженого.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Суддя (підпис) ОСОБА_1
Вирок суду станом на 31.08.17. не набув законної сили.
Суддя ОСОБА_1