АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2017 року суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 перевіривши апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року про надання дозволу на призначення позапланової документальної перевірки, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та надано дозвіл на призначення у кримінальному провадженні №0000558 позапланової документальної невиїзної перевірки ОСОБА_3 та інших осіб з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.05.2017.

На зазначену ухвалу представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2017 року та постановити нову ухвалу, якою провадження за клопотанням прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про призначення позапланової документальної перевірки закрити, а клопотання прокурора повернути органу досудового розслідування.

При цьому зазначає, що вирішення слідчим суддею клопотань про надання дозволу на призначення позапланової документальної невиїзної перевірки не охоплюється його повноваженнями, які мають реалізовуватись у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, оскільки не відносяться ані до заходів забезпечення кримінального провадження, ані до слідчих чи негласних слідчих дій, а тому розглянувши вказане клопотання прокурора по суті, слідчий суддя в даному випадку діяв у спосіб, який не ґрунтується на вимогах процесуального закону.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання про проведення позапланової документальної перевірки №757/34936/17-к, які надійшли на запит суду 26.06.2017 року, суддя-доповідач приходить до висновку, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 слід відмовити з наступних підстав.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Так, відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч. 3 ст. 392 КПК України, забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частинами першою та другою статті 309 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді під час досудового розслідування, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, який не передбачає можливості апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про призначення проведення документальної позапланової перевірки. Водночас частиною третьою статті 309 КПК України встановлено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають, і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

За таких обставин ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року про надання дозволу на призначення у кримінальному провадженні №0000558 позапланової документальної невиїзної перевірки є рішенням, яке не підлягає оскарженню, а посилання апелянта на можливість оскарження вищезазначеної ухвали в апеляційному порядку на підставі загальних норм КПК України та Конституції України, суперечить вимогам ст.ст. 309, 392 КПК України.

При цьому вказана ухвала слідчого судді не обмежує права ОСОБА_3 на звернення за захистом своїх прав, за наявності до того підстав, в подальшому на відповідній стадії кримінального провадження чи в іншому виді судочинства.

Таким чином, згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК України, у відкритті провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 309, ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач:

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20 червня 2017 року, якою задоволено клопотання прокурора відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_4 та надано дозвіл на призначення у кримінальному провадженні №0000558 позапланової документальної невиїзної перевірки ОСОБА_3 та інших осіб з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.05.2017.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати представнику ОСОБА_3 ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя-доповідач ОСОБА_1