н/п 1-кп/640/72/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі колегії суддів:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченої ОСОБА_6 ,
адвоката ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про продовження міри запобіжного заходу ОСОБА_6 ,-
В С Т А Н О В И Л А :
В ході розгляду кримінального провадження за обвинуваченям ОСОБА_6 , суд в порядку ст.331 КПК України на обговорення поставив питання щодо продовження обвинуваченій міру запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки у останій строк тримання під вартою закінчується 30.09.2017 р.
Прокурор просив продовжити обвинуваченій міру запобіжного заходу тримання під вартою, посилаючись на присутність у обвинуваченої ризиків, передбачених ст.177 КПК України, оскільки при зміні на більш м`який запобіжний захід, обвинувачена може зникнути від суду, що утруднить розгляд даної справи. Також посилався на положення ч. 5 ст. 176 КПК України, що не передбачає можливості застосування до осіб, які обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258-3 КК України, інших запобіжних заходів ніж тримання під вартою.
Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_7 проти продовження міри запобіжного заходу заперечували, посилалися на те, що бвинувачена має постійне місце мешкання у місті Харкові, просили змініти міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, що саме домашній арешт може запобігти тим ризикам на які посилається прокурор.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 діб, виходячи з наступного:
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачена може здійснити дії, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».
На даний час судовий розгляд по даному кримінальному провадженні триває, суд перейшов до дослідженню письмових доказів.
Крім того, згідно ч.5 ст. 176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109 - 114-1, 258 - 258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.
Отже підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обставини, які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились та є триваючими.
Таким чином, в судовому засіданні будь-яких підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченій не встановлено.
Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 331 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :
Продовжити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу тримання під вартою до 18 листопада 2017 року.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3