печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління (на правах Департаменту) Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 , про арешт майна,-
В С Т А Н О В И В :
До провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління (на правах Департаменту) Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_3 , погоджене із прокурором заступник начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Департаменту процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих центрального апарату Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Обґрунтовуючи внесене клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002274 від 17.07.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

29.03.2017 в ході розслідування кримінального провадження №0002274 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

У засіданні слідчий клопотання підтримав та викладених у ньому підстав просив його задовольнити.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.
Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002274 від 17.07.2017 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

29.03.2017 в ході розслідування кримінального провадження №0002274 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає як обов`язкове додаткове покарання конфіскацію майна.

Згідно інформації КП «Київське міське бюро технічної інформації» від 17.07.17 №062/14-8608 (И-2017) встановлено, що квартира АДРЕСА_2 на праві власності зареєстровано за ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.
Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Частиною 10 ст.170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна, є необхідність відповідно до ст. 170 КПК України накласти арешт на вищевказаний об`єкт нерухомості.
Незастосування арешту майна підозрюваного, може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, самим підозрюваним, чи уповноваженими ним особами.
Враховуючи викладене виникла необхідність у накладенні арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчого, вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовано, дійшов до висновку про те, що зазначене в клопотанні слідчого майно, на яке він просить накласти арешт, з метою подальшої конфіскації майна підозрюваного є доцільним заходом забезпечення кримінального провадження, а отже, клопотання підлягає задоволенню.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 98, 130, 132, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Клопотання - задовольнити.
Накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою : АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить ОСОБА_5 (РНКОПП НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.
Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1