Справа №390/2154/17
Провадження №1-кп/390/272/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.12.2017 року. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Кропивницький кримінальне провадження №0001174 від 06.09.2017, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Ясинівське м.Ровеньки, Ворошиловградської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не маючого утриманців, працюючого машиністом тепловоза Кобиляцикий КХП, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.281 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 після придбання, без оформлення права власності, надлегкого повітряного одномоторного літака типу «Tucano Ferrari», до початку польотів не зареєстрував повітряне судно в установленому порядку, не отримав реєстраційне посвідчення, сертифікат льотної придатності, дозвіл Державної авіаційної служби України на виконання польотів, бортової документації, яка визначається авіаційними правилами України, не пройшов навчання, яке необхідне для виконання польотів, не отримав пілотське посвідчення. Крім того, не погодив польоти шляхом організації зв`язку з органами обслуговування повітряного руху і органами управління Повітряних Сил Збройних Сил України та не застрахував у встановленому законом порядку відповідальність за можливу шкоду, заподіяну третім особам.

10.07.2017 року, о 15.00 год., ОСОБА_5 без отримання вищевказаних погоджувальних документів, в порушення ст.ст. 46, 47, 118 Повітряного кодексу України, п.24 «Положення про використання повітряного простору України», п. 2.1 наказу Державної Служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 31.01.2006 року №67 «Про затвердження правил реєстрації цивільних повітряних суден в Україні», не являючись працівником повітряного транспорту, достовірно знаючи, що територія військової частини та аеродром, що знаходиться на ній, є режимними об`єктами, а повітряний простір над територією військової частини є польотною зоною всіх типів повітряних суден, здійснив пілотування вказаного літака, над територією аеродрому, що знаходиться на військовій частині НОМЕР_1 (Канатове), АДРЕСА_2 з метою виконання замовлень на здійснення сільськогосподарського обробітку полів, а саме: розсіяння трихограми.

Зазначені порушення правил безпеки польотів повітряних суден, вчинені ОСОБА_5 , створило небезпеку для людей та інші тяжкі наслідки, оскільки, падіння літального апарату на житлові і господарські будівлі, на окремий автотранспорт, окремих осіб або в безпосередній близькості від них, розлив і займання палива, могли спричинити тяжкі наслідки для життя і здоров`я людей, аварії та пошкодження майна.

Після чого, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність в порушення Повітряного кодексу України та інструкції, щодо здійснення повітряного прикриття військових частин, знехтувавши вимогами чинного законодавства, усвідомлюючи, що аеродром військової частини є режимним об`єктом, без будь - яких на те причин керуючи повітряним судном, яке перебуває у справному стані та підготовлене до польотів відповідно до вимог експлуатації, здійснив не санкціоновано приземлення на запасну ґрунтову смугу аеродрому вищевказаної військової частини, що створило небезпеку для життя людей чи настання інших тяжких наслідків.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.281 КК України, кваліфікований як порушення правил безпеки польотів повітряних суден, вчинене особою, яка не являється працівником повітряного транспорту, що створило небезпеку для життя людей чи настання інших тяжких наслідків.

21 листопада 2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності його захисника - адвоката ОСОБА_4 та прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001174, укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України.

Сторони, з урахуванням суспільного інтересу в забезпечені швидкого досудового розслідування і судового провадження, враховуючи активне сприяння у розкритті та розслідуванні вказаного злочину з боку обвинуваченого, повного визнання ним своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.281 КК України, дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_5 покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Заслухавши прокурора та обвинуваченого, які підтримали укладену між ними угоду та заявили клопотання про її затвердження судом та думку захисника, який також підтримав укладену угоду, суд приходить до висновку, що вказана угода відповідає положенням ст.472 КПК України, укладена стосовно злочину, який відповідно до ст.12 КК Україниє злочином невеликої тяжкості, сторонам зрозумілі положення ст.ст.394 та 424 КПК України та обмеження у зв`язку з затвердженням вказаної угоди на досягнутих в ній умовах.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права та наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473, ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Міра покарання визначена у відповідності до санкції ч.1 ст.281 КК України, іє обґрунтованою. При цьому враховано повне визнання вини обвинуваченим, його щире каяття у вчиненому, у якості обставини, що пом`якшує покарання. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, відсутні.

Суд також переконався, що укладення угоди ОСОБА_6 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Таким чином, суд вважає, що затвердження вказаної угоди відповідає вимогам закону та інтересам сторін кримінального провадження, тому відносно обвинуваченого слід ухвалити обвинувальний вирок та призначити міру покарання, визначену сторонами в угоді.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 запобіжний захід не обирався, клопотань від учасників судового розгляду щодо цього не надходило, а тому суд не вбачає підстав для його застосування.

Цивільний позов по справі не заявлявся, судові витрати відсутні.

Питання щодо речового доказу суд вирішує відповідно ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 118, 124, 370, 371, 373, 374, 468, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 листопада 2017 року, укладену між прокурором Кіровоградської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.281 КК України та призначити йому покарання, узгоджене сторонами угоди, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн.

Речові докази по справі: надлегкий повітряний одномоторний літак типу «Tucano Ferrari», що залишений на зберігання у військовій частині НОМЕР_1 (Канатове) Веселівської сільської ради Кіровоградського району та області - повернути в розпорядження ОСОБА_5 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції може бути подана з підстав, передбачених ст.394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст.473 КПК України, через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя