Справа № 308/8829/17
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 вересня 2017 року м. Ужгород
Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження, №0000188, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.09.2017 року.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 06 вересня 2017 року о 20 год. 59 хв. зі служби 102 надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_4 , про те, що на відрізку автодороги «Київ-Чоп» поблизу АЗС «Палата», виявлено в лежачому положенні невідому особу чоловічої статі на яку скоїв наїзд автомобіль.

Виїздом на місце та проведеною перевіркою встановлено, що 06 вересня 2017 року, приблизно о 20 год. 55 хв., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «Renault Laguna», реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 , рухаючись у напрямку м.Мукачево автодорогою «М-06» сполученням «Київ- Чоп» на 754 км., в с.Сусково, Свалявського району скоїв наїзд на пішохода - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , який знаходився на смузі руху транспортного засобу. Водій ОСОБА_5 , після скоєння наїзду на пішохода залишив місце ДТП. В результаті даної дорожньо - транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 від отриманих травм помер на місці пригоди. 07 вересня 2017 року у ході проведення огляду транспортного засобу, у відповідності до вимог ст.237 КПК України автомобіль марки «Renault Laguna» реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 був вилучений та доставлений на спецмайданчик Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, а також проведення судових експертиз.

Беручи до уваги вищевикладене, а також те, що транспортний засіб - автомобіль марки «Renault Laguna» реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 є предметом кримінального правопорушення на якому збереглися сліди злочину, для його подальшого детального огляду та фіксації на ньому слідової інформації (деформацій) внаслідок наїзду, характеру їх утворення, проведення судових експертиз, що неможливо без вказаного транспортного засобу, тому з метою унеможливити розпоряджатися власникові вказаним автомобілем, його ремонту до проведення необхідних експертиз, потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов про відшкодування витрат, з метою забезпечення кримінального провадження, заявник просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Статтею 170 КПК України законодавець встановлює порядок накладення арешту на майно під час кримінального провадження, визначає що є арештом майна. Так згідно частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до частини 10 статті 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, згідно частини 2 статті 171 КПК України, повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Крім цього законодавець встановлює обов`язок для слідчого, прокурора, зазначаючи, що до клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Зі змісту частини третьої статті 172 КПК України вбачається, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Дослідженням наявних матеріалів встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст.ст.170, 171 КПК України.

З досліджених слідчим суддею клопотання та доданих до нього документів встановлено, що всупереч частини 2 статті 171 КПК України у клопотанні про арешт майна не зазначено: 1) підстави і мети відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, частина 2 статті 170 КПК України визначає чіткий перелік такої мети, при цьому потрібно чітко зазначити підставу та відповідно обґрунтувати необхідність арешту. Крім того, в клопотанні відсутні відомості про власника транспортного засобу, та відповідно його адреса проживання. Крім того, звертаючись до суду з вказаним клопотанням слідчий посилається що потерпілою стороною може бути заявлений цивільний позов про відшкодування витрат, при цьому не надає обґрунтованого розміру шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення та самого цивільного позову у кримінальному провадженні. Крім того, слід врахувати, що слідчий просить накласти арешт на автомобіль марки «Renault Laguna» реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_1 , разом з тим документи які підтверджують право власності на майно надано до клопотання на автомобіль реєстраційний номерний знак Польської республіки НОМЕР_2 .

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків в строки, передбачені ст. 172 КПК України, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна - повернути прокурору, як таке що подано без додержання вимог статті 171 КПК України та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1