Справа № 357/8225/17
1-кп/357/191/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.02.2018 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №1 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, судову справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне, Київської області, громадянина України, маючого сім`ю без реєстрації шлюбу, має на утриманні новонароджену дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , з середньою освітою, зі слів працюючого охоронником без оформлення трудових відносин, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,-

у вчиненні, злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:
07.05.2017 близько 05 год. 40 хв., водій ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21093» д.н.з НОМЕР_2 та рухаючись автодорогою Р32 Кременець - Біла Церква Ржищів в напрямку від м. Біла Церква до м. Ржищів, не доїжджаючи 2 км до с. Блощенці Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог п. 1.3 Правил дорожнього руху України, в якому вказано: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими», п. 2.3 б) ПДР України, в якому вказано: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 2.9. а) ПДР України, в якому вказано: «Водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин», п. 12.1. ПДР України, в якому вказано: «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним» та п. 1.10 загальних положень ПДР України, в якому вказано: «узбіччя виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів», не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням автомобіля, виїхав за межі проїзної частини на узбіччя, яке не призначене для руху транспортних засобів та скоїв наїзд на перешкоду у вигляді дерева, яке розташоване на правому, відносно напрямку руху автомобіля узбіччі.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому другого шийного хребця, яке відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя.

Сукупність допущених водієм ОСОБА_4 вимог п. п. 2.3 (б), 12.3, 2.9 а), 12.1, 1.10 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав повністю. При цьому дав суду показання, що повністю відповідають викладеним у вироку обставинам. Зазначив, що має водійський стаж 2 роки. Визнав, що напередодні ДТП вжив приблизно 300 400 г коньяку. Вважає, що ДТП сталося саме внаслідок перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Щиро розкаюється у скоєному, просить суворо не карати та врахувати не позбавляти його волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачений, захисник обвинуваченого, прокурор не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані:

за ч. 2 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вчинив закінчений необережний тяжкий злочин проти безпеки руху, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілій ОСОБА_6 .

Суд враховує, що вчинення обвинуваченим злочину не було обумовлене протиправною чи неправильною поведінкою інших учасників дорожнього руху, і зокрема потерпілого.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується за місцем роботи та проживання вцілому позитивно,що підтверджено характеристиками, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває. Обвинувачений має сім`ю без реєстрації шлюбу та на даний час новонароджену дитину, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 . Оцінюючи в сукупності усі вищенаведені обставини, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що обвинувачений як до вчинення злочину так і після його вчинення веде соціальний спосіб життя та не є особою, схильною до вчинення злочинів.

Водночас суд враховує правомірну та правильну поведінку обвинуваченого після вчинення злочину.

При призначенні покарання суд також враховує думку потерпілої, яка вважає, що обвинуваченого не слід позбавляти волі.

Суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання щире каяття.

Крім того суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ч. 2 ст. 66 КК України, визнання вини, у вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_4 попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно і достатньо призначити покарання в межах передбачених санкцією ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі, яке з огляду на усі вищевказані обставини, наявність двох пом`якшуючих та наявність однієї обтяжуючої покарання обставини не має бути максимальним в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України. З огляду на вищевказані обставини суд не знаходить законних підстав для звільнення обвинуваченого від додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного та усі вищевказані обставини суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді позбавлення волі, та вважає за можливе звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, який не має бути максимальним.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 349, 127, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченогоч. 2 ст.286 КК України,і призначити покарання:
-за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із встановленням іспитового строку 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

-1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

Речові докази у справі відсутні.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1