БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/960/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" листопада 2017 р. м. Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000456 від 30.07.2017р. по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, незаміжньої, непрацюючої, раніше судимої вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 червня 2015 року за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі та звільненої 21 лютого 2017 року по відбуттю строку покарання, вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2017 року за ч.2 ст.185 КК України до 3 місяців арешту, -

в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ст.395 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 30 липня 2017 року близько обіду, перебуваючи в приміщенні свого житлового будинку АДРЕСА_1 , із копілки, до якої мала вільний доступ, таємно, повторно, викрала належні ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 300 грн., чим спричинила ОСОБА_5 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Також, ОСОБА_4 19 серпня 2017 року близько 11-00 год., перебуваючи в господарстві ОСОБА_6 , мешканця АДРЕСА_2 , шляхом вільного доступу з території господарського двору таємно, повторно, викрала велосипед марки «Мінськ» із рамою закритого типу вартістю 1542,25 грн., чим завдала ОСОБА_6 матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Крім того, ОСОБА_4 з метою ухилення від адміністративного нагляду, встановленого щодо неї ухвалою Борзнянського районного суду Чернігівської області від 24 травня 2017 року строком на 1 рік з обмеженнями заборони виходу з будинку з 23-00 год. до 06-00 год., перебування у місцях, де продаються спиртні напої на розлив, виїзду в особистих справах за межі району без дозволу органів внутрішніх справ, з`являтись на реєстрацію в Борзнянський ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області першого вівторка кожного місяця, порушуючи вимоги п.«в» ст.9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», будучи попередженою про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, 06 вересня 2017 року без дозволу Борзнянського ВП Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області виїхала за межі Борзнянського району Чернігівської області, та в період з 07 по 20 вересня 2017 року перебувала в м. Рубіжне Луганської області.

ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе в пред`явленому обвинуваченні визнала повністю і пояснила, що вона вдень 30 липня 2017 року, коли її мати ОСОБА_5 поралась по господарству, з копілки викрала материні гроші в сумі 300 грн., частину з яких витратила на придбання спиртного та закуски. 19 серпня 2017 року вона прийшла в гості до ОСОБА_6 , відпочивали, а коли той відлучився в магазин, то з його двору викрала чоловічий велосипед, який у подальшому продала особам ромської національності за 50 грн.; виручені кошти витратила на спиртне. Також, перебуваючи під адміністративним наглядом та будучи обізнаною з застосованими щодо неї обмеженнями, наслідками їх порушення, вона ухиляючись від адміністративного нагляду, 06 вересня 2017 року без дозволу працівників Борзнянського відділу поліції залишила своє місце проживання та виїхала в особистих справах до м. Рубіжне Луганської області, де перебувала до 20 вересня 2017 року. Розкаюється в скоєному.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, у поданій заяві просить розглядати справу в її відсутність, від пред`явленого своїй дочці обвинувачення не відмовляється.

Потерпілий ОСОБА_6 також в судове засідання не з`явився, у поданій заяві просить розглядати справу без його участі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в інкримінованих їй діяннях, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченої та матеріалами кримінального провадження, які характеризують її особу.

Заслухавши обвинувачену, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд находить, що винність ОСОБА_4 в пред`явленому їй обвинуваченні, крім власного визнання нею своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні чужого майна з урахуванням ознаки повторності, скоїла кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України; своїми умисними діями, що виразились у самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.395 КК України. За сукупністю ОСОБА_4 скоїла кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185, ст.395 КК України, і її дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченій, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних нею кримінальних правопорушень, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів середньої (ч.2 ст.185 КК України) та невеликої тяжкості (ст.395 КК України), пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винної, позицію потерпілих.

Як особа, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується задовільно, незаміжня, є особою працездатного віку, але не працює, з 2004 року перебуває на наркологічному обліку в Борзнянській ЦРЛ з приводу хронічного алкоголізму, неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за скоєння корисливих злочинів, що свідчить про кримінальну спрямованість поведінки обвинуваченої та її небажання стати на шлях виправлення.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, є її щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої, є вчинення злочину щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень, наявності пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, особи винної та її ставлення до вчинених нею діянь, вартості викраденого майна, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів.

Застосування ж до ОСОБА_4 більш м`яких видів покарання, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, суд вважає неможливим і недостатнім для її виправлення, оскільки обвинувачена неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжок майна, в тому числі засуджувалася до покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства (позбавлення волі, арешт), не припинила свою злочинну діяльність й після ухвалення судом попереднього вироку, не працює, легальних джерел доходу не має, веде асоціальний спосіб життя.

Хоча епізоди крадіжки майна ОСОБА_4 вчинила як до, так і після постановлення вироку в попередній справі (вирок Борзнянького районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2017 року), але вони мають однакову правову кваліфікацію (ч.2 ст.185 КК України), а порушення правил адміністративного нагляду скоєно ОСОБА_4 після ухвалення зазначеного вироку, то остаточне покарання обвинуваченій слід визначити за правилами ч.1 ст.70 та ст.71 КК України, що узгоджується з положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, - відповідно до положень ст.ст.122, 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, і призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 09 серпня 2017 року й визначити обвинуваченій ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_4 рахувати з часу її фактичного затримання з 23 жовтня 2017 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави 395,48 грн. в рахунок відшкодування процесуальних витрат, пов`язаних з проведенням судово-товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі, які знаходяться на відповідальному зберіганні в потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 : гроші в сумі 110 грн. - залишити ОСОБА_5 , велосипед марки «Мінськ» - залишити ОСОБА_6 .

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Суддя Борзнянського районного суду ОСОБА_1