Справа № 545/767/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"15" листопада 2017 р. року Полтавський районний суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000211 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Сєнне Темрюкського району Краснодарського краю, РФ, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, непрацюючого, раніше судимого: 14.04.2017 року вироком Полтавського районного суду Полтавської області до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
у с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_4 близько 18.00 години 02.03.2017 року, перебуваючи в будинку АДРЕСА_1 , під час раптово виниклого конфлікту зі ОСОБА_5 , умисно наніс руками, зігнутими в кулак, та ногами, удари в ділянку голови, по обличчю та тулубу потерпілого, заподівши йому тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми та садна шкіри обличчя, крововиливу тулубу, синця правого стегна, які, відповідно до висновків експерта №311 від 14.03.2017р., кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю та підтвердив як факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, так і обставини скоєного. Щиро розкаюється у вчиненому та просить суворо його не карати та не позбавляти волі. Просить також обмежити судове слідство його допитом, пояснивши, що він правильно розуміє фактичні обставини по справі.

Суд, переконавшись у тому, що всі учасники судового розгляду правильно розуміють фактичні обставини по справі, переконавшись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини по справі в апеляційному порядку, обмежує судове слідство допитом обвинуваченого та потерпілого щодо фактичних обставин по справі, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч.2 ст. 125 КК України - як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

За місцем проживання обвинувачений характеризується посередньо.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Суд враховує, що вчинене обвинуваченим правопорушення є невеликої тяжкості, характеристику обвинуваченого, стан його здоров`я,те, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності; відсутність обставин, що обтяжують та наявність обставини, що пом`якшує покарання. З урахуванням положень статті 65 КК України, матеріалів досудової доповіді, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі у мінімальному розмірі санкції статті.

Беручи до уваги наявність пом`якшуючої покарання обставини, наявність на утримання двох неповнолітніх дітей(2014 та 2015 року народження), ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, застосувавши до нього положення ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.
Обвинувачений працездатний, примусового лікування не потребує.

По справі потерпілим заявлений цивільний позов про відшкодування завданої йому матеріальної шкоди на суму 671,02 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд керується статтями 128, 129 КПК України, статтями 23, 1166, 1167 та 1190 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року № 3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» та Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

При цьому суд виходить з установленого законом правила про те, що майнова шкода, заподіяна кримінальним правопорушенням, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Виходячи із доведеності вини обвинуваченого та визнання ним матеріальної шкоди, суд вважає цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у цій частині у заявленому розмірі.

Суд також вважає, що потерпілому була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення він зазнав інтенсивних фізичних, душевних, психічних переживань, була завдана шкода його здоров`ю, що потягло за собою вимушені зміни в його житті. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості і вважає, що в цій частині позов підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 5 000 грн.

Речових доказів і судових витрат по справі немає.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 1 року обмеження волі.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 визначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 14.04.2017 та за цим вироком у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст.ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме:

-- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 671,02 грн. матеріальної та 5 000 грн. моральної шкоди, всього 5 671,02 грн.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1