АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 610/1103/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/1617/17 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Неналежне виконання професійних обов`язків медичним або фармацевтичним працівником
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 ,

у режимі відеоконференцзв`язку засудженого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження № 610/1103/17-к за заявою засудженого ОСОБА_7 про звільнення від покарання за хворобою
за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 17 травня 2017 року,
У С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 17 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: Російської Федерації, Приморського краю, Михайлівського району, с. Григорівка, мешканця АДРЕСА_1 , до арешту непрацюючого, який відбуває покарання в державній установі « Покровської виправної колонії №17 - спеціалізованої туберкульозної лікарні», судимого:
20.03.2000 року Охтирським міським судом Сумської області за ст. 140 ч.3 КК України строком до 1 року 06 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 1 рік;
23.03.2000 року Охтирським міським судом Сумської області за ст. 81 ч.3, 140 ч.2 КК України строком до 2 років позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;
23.03.2000 року Тростянецьким районним судом Сумської області за ст. 81 ч.3, 140 ч.2 КК України строком до 2 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна. Звільнений 12.12.2000 року на підставі п. «А» ст.2 ЗаконуУкраїни « Про амністію» від 05.07.2001 року;
25.01.2002 року Охтирським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 3, 185 ч.2 КК України строком до 3 років позбавлення волі. Звільнений 30.09.2004 року за відбуттям строку покарання;
17.11.2005 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст.122 ч.1, 296 ч.1 КК України строком до 2 років позбавлення волі. Звільнений 03.08.2007 року за відбуттям строку покарання;
01.02.2008 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. 296 ч.4, 122 ч.1 КК України строком до 4 років 06 місяців позбавлення волі. Звільнений 27.02.2012 року за відбуттям строку покарання;
19.04.2012 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. 361 ч.1, 69, КК України до штрафу у розмірі 510 грн;
22.11.2012 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч.3, 15 ч.3, 185 ч.3 КК України строком до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений у листопаді 2015 року за відбуттям строку покарання.
засудженого: 31.08.2016 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ст.186 ч.2, 69ч.І КК України до 3 років позбавлення волі,
відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання за хворобою.
З цим судовим рішенням не погодився засуджений, який подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати за нього зазначене звільнення, а ухвалу суду скасувати.
Вислухавши доповідь судді, думки прокурора і засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
Згідно вимог ч. 2 ст. 84 КК України особа, яка після вчинення злочину або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. Згідно ст.ст.537, 539 КПК України за наявності підстав, передбачених статтею 84 КК України, суддя районного суду за місцем відбування покарання розглядає подання установи, яка відає відбуванням покарання та висновок лікарської комісії і звільняє засудженого від покарання чи подальшого його відбування. Підставами звільнення від відбування покарання є хвороба засудженого, що передбачено ст. 152 КВК України.
ОСОБА_7 прибув до виправної колонії 07.03.2017 року. Згідно висновку СЛК від 16.05.2017 року він має діагноз: ВІЛ-інфекція, 4 клінічна стадія, яка підпадає під дію п.п.2.1. Переліку захворювань, які є підставою для подання матеріалів до суду щодо звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за хворобою (затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 року за №1348/5/572), засуджений ОСОБА_7 може бути представлений до суду для розгляду питання про звільнення від подальшого відбування покарання за хворобою.
ОСОБА_7 засуджений за скоєння тяжкого злочину. З характеристики, наданої виправною колонією вбачається, що за нетривалий час перебування в установі засуджений ОСОБА_7 характеризується негативно, один раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, заохочень не має.
Сам факт захворювання на тяжку хворобу є підставою для звільнення особи від покарання або від подальшого його відбування лише у випадку, якщо ця хвороба не лише за своєю тяжкістю, а й за характером перешкоджає відбуванню покарання, тобто коли подальше відбування покарання, загрожує життю особи або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків.
З висновку СЛК не вбачається, що вказана хвороба засудженого перешкоджає відбуванню ним покарання, і що подальше відбування ним покарання загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення стану здоров`я чи інших тяжких наслідків. У висновку лише зазначено, що на момент огляду загальний стан хворого стабільний, без тенденції до погіршення. З матеріалів особової справи не вбачається про наявність у засудженого близьких чи рідних, які б мали можливість здійснювати за ним догляд у разі звільнення і дали на це згоду, або він буде поміщений до лікувальної установи, спроможної надати йому необхідне лікування, що має істотне значення для вирішення подання.
Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення від відбування покарання, і що необхідне лікування його може бути здійснено за місцем відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу Балаклійського районного суду Харківської області від 17 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.
Головуючий-суддя суддя суддя
_________________ __________________ ___ _________________

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11