Ухвала
іменем україни

5 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового
засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника потерпілих
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9

за касаційною скаргою потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Черкаської області 17 січня 2017 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_10 , внесеному до ЄРДР за № 0002581,
в с т а н о в и л а :
Вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 жовтня 2016 року

ОСОБА_10 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 205-1 КК України до штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.
Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області 17 січня 2017 року цей вирок залишено без зміни.

Згідно вироку суду, ОСОБА_11 визнано винуватим та засуджено за те, що він, перебуваючи з 21.12.2001 року, відповідно до Протоколу № 1 від 21.12.2001р. загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасиреставрація» (, адреса реєстрації: м. Черкаси, вул. Петровського, 277) на посаді директора (керівника) даного товариства, умисно вніс в документ, який відповідно до закону подається для проведення державної реєстрації юридичної особи, а саме: реєстраційну картку Форми № 4, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 3178/5 від 14.10.2011р. «Про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», датовану 29.04.2014 року, завідомо неправдиві відомості, а також умисно подав документи, які містять завідомо неправдиві відомості, а саме заяви від імені ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 про вихід зі складу учасників (засновників), датовані 10.02.2014 року та вказану вище реєстраційну картку Форми № 4 від 29.04.2014 року, державному реєстратору. Злочин вчинено за наступних обстави.
Так, ОСОБА_10 , переслідуючи злочинний намір, направлений на виключення з числа учасників (засновників) ТОВ «Черкасиреставрація» ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , а також внесення відповідних змін в реєстраційні документи товариства, отримав у невстановленої слідством особи, у невстановлений період часу, заяви з підробленими від імені останніх підписами про їх вихід із складу учасників (засновників) товариства, датовані 10.02.2014 року.
Для завершення злочинного наміру, підписано Протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ «Черкасиреставрація», датований 06.03.2014 року, який виготовлений невстановленою особою у невстановлений період часу та у невстановленому місці, на друкувальному пристрої, відповідно до якого він був секретарем на вказаних зборах, на яких було прийнято наступні рішення про: продовження діяльність товариства на підставі модельного статуту; виведення зі складу учасників товариства ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на підставі заяв останніх; внесення зміни до відомостей про засновника товариства ОСОБА_10 , в зв`язку зі зміною його місця реєстрації; зменшення розміру статутного капіталу товариства, який становить 5056,30 грн.; проведення державної реєстрації змін до відомостей про товариство, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців у зв`язку з прийняттям рішення про проведення діяльності товариства на підставі модельного статуту, зміною складу учасників товариства, зміною відомостей про учасника товариства та зменшенням розміру статутного капіталу товариства.
Водночас ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на вищевказаних загальних зборах учасників (засновників) товариства 06.03.2014 року присутніми не були та участі у голосуванні під час прийняття зазначених рішень не приймали.
В подальшому, ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 на загальних зборах ТОВ 06.03.2014 року присутніми не були, участі у голосуванні під час прийняття вищевказаних рішень не приймали, заяви на вихід зі складу учасників товариства не складали і не підписували, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, з використанням свого службового становища, як директора ТОВ «Черкасиреставрація», з метою виключення з числа засновників товариства вказаних осіб, вніс завідомо неправдиві дані в реєстраційну картку Форми №4 «Про внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», датовану 29.04.2014 року, а саме в розділі «Склад засновників юридичної особи», відмітив графу «Виключено зі складу» ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , яку в подальшому разом із заявами від імені останніх від 10.02.2014 року, Протоколом №1 загальних зборів учасників (засновників) ТОВ від 06.03.2014 року та іншими необхідними документами 29.04.2014 року, відповідно до власноручно підписаного опису, особисто подав до Реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції Черкаської області, на підставі чого державним реєстратором проведено державну реєстрацію змін до складу співзасновників ТОВ «Черкасиреставрація», а саме виключено зі складу співзасновників даного товариства ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , відомості про що того ж дня було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
У касаційній скарзі потерпілі ставлять питання про скасування постановлених судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. Вказують на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, яке виразилося у тому, що потерпілих не повідомили про дату підготовчого судового засідання. Наголошують, що суд провів підготовче судове засідання без участі потерпілих, чим позбавив права заявити клопотання про повернення обвинувального акта, який не відповідає вимогам закону, прокурору, оскільки злочин вчинено 2 особами. Зазначають, що було звужено коло процесуальних прав потерпілих, які можна реалізувати лише на підготовчому судовому засіданні. Призначене ОСОБА_10 покарання вважають невиправдано м`яким через не призначення додаткового покарання. Стверджують, що він вчинив злочин перебуваючи на посаді директора, яку обіймає і на даний час. Після таких дій потерплі не можуть йому довіряти, побоюються, що він знову може вчинити аналогічний злочин. Також вони не можуть виключити його зі складу товариства чи обрати іншого керівника, оскільки не мають відповідної квоти голосів. Вважають, що з урахуванням позиції винного щодо невизнання вини та його відношення до вчинення, незастосування додаткового покарання не буде сприяти його виправленню та перевихованню. Повідомляють, що апеляційний суд не звернув уваги на наведені доводи, не перевірив їх, не надав обґрунтовані відповіді та безпідставно залишив вироку суду без зміни, при цьому своє рішення належним чином не вмотивував, а тому ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.
Віз засудженого ОСОБА_10 надійшла згода про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Заслухавши доповідь судді; думку прокурора, який частково підтримав доводи скарги та просив скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції та вважав за необхідне заяву про застосування амністії залишити без розгляду; пояснення потерпілих та їх представника, які підтримали касаційну скаргу в повному обсязі; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та письмову згоду засудженого про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення, в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається з ухвали суду апеляційної інстанції, ці вимоги закону при перегляді кримінального провадження апеляційним судом залишились не виконаними.

Так, в апеляційній скарзі потерпілі ставили питання про скасування вироку у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотними порушеннями кримінального процесуального закону, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, безпідставною відмовою в задоволенні цивільного позову та стягненні процесуальних витрат на послуги захисника.

Зокрема, скаржники вказували, що суд провів підготовче судове засідання без участі потерпілих, чим позбавив їх права заявити клопотання про повернення обвинувального акта, який не відповідає вимогам закону, прокурору. Зазначали, що було звужено коло процесуальних прав потерпілих, які можна реалізувати лише на підготовчому судовому засіданні. Вказували на м`якість призначеного покарання через не призначення додаткового покарання. Наголошували на неправильному вирішенні цивільного прозову та необґрунтованій відмові в стягненні витрат на захисника.
Тобто, на обґрунтування своїх апеляційних вимог потерпілі навели конкретні доводи, які мали бути ретельно перевірені апеляційним судом.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд апеляційної інстанції при розгляді апеляційної скарги на ці та інші доводи апеляції відповіді не надав, формально стисло зазначив прохання, викладене в апеляційній скарзі, не вказав при цьому у чому полягають доводи апеляції, з достатньою повнотою їх не перевірив, не провів ретельного аналізу і оцінки доказів, на які посилалися потерпілі і свого рішення про залишення без зміни вироку суду першої інстанції в ухвалі належним чином не вмотивував.

Жодних доводів потерпілих про порушення їх прав під час підготовчого судового засідання, позбавлення права заявити клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, м`якість призначеного ОСОБА_10 покарання, неправильне вирішення цивільного позову та необґрунтовану відмову в стягненні витрат на захисника, апеляційний суд не перевірив, відповіді на них не надав.

Висновок колегії суддів про те, що вимоги потерпілих в цій частині лежать поза межами процесуальних можливостей апеляційного суду, є неприпустимим.

Наведене, згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, є істотним порушенням кримінального процесуального закону, перешкодило апеляційному суду ухвалити обґрунтоване судове рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю її вимогам ст. 419 КПК України з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
При новому апеляційному розгляді справи необхідно усунути зазначені порушення, ретельно перевірити доводи апеляційної скарги потерпілих та в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване рішення з викладенням в ньому аналізу доказів і ґрунтовних мотивів його прийняття.

Також, у зв`язку із скасуванням ухвали апеляційного суду та за відсутності у суду касаційної інстанції необхідних документів для вирішення питання про застосування щодо ОСОБА_10 положень Закону України «Про амністію у 2016 році», згоду засудженого про застосування амністії слід залишити без розгляду. При цьому останній не позбавлений права звернутися з відповідною заявою, за результатами розгляду якої, після ретельної перевірки матеріалів провадження та відомостей про особу засудженого, суд прийме рішення про застосування чи незастосування амністії.

Керуючись ст. ст. 434, 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу потерпілих задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Черкаської області 17 січня 2017 року щодо ОСОБА_10 скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3