1-кс/754/158/18
Справа № 754/727/18
У Х В А Л А
Іменем України
22 січня 2018 року Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторони кримінального провадження слідчого Деснянського УПГУ НП у м. Києві ОСОБА_3

розглянувши клопотання старшого слідчого Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0012572 від 22.09.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України,

ВСТАНОВИВ:
19 січня 2017 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого Деснянського УПГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 3 ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0012572 від 22.09.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України,

Свої вимоги обґрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 21.09.2017 до Деснянського УП ГУ НП в місті Києві надійшов рапорт старшого інспектора департаменту кіберполіції ОСОБА_5 , про те, що невстановлені особи за допомогою комп`ютерної техніки розповсюджують предмети, які мають ознаки дитячої порнографії.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що працівниками відділу протидії злочинам у сфері обігу протиправного контенту та телекомунікацій Департаменту кіберополіцї Національної поліції України в ході моніторингу Всесвітньої мережі Інтернет встановлено факти розповсюдження дитячої порнографії.

З метою фіксації вчинення правопорушення невідомими особами, було проведено першочергову перевірку в ході якої встановлено, що невідомі особи здійснюють створення та розповсюдження предметів порнографічного характеру, які мають ознаки дитячої порнографіїї.

В ході ініціативного пошуку, було встановлено осіб, котрі причетні до вчинення вказаного правопорушення, які за попередньою змовою, з метою збирання кількості перегляді (лайків) та рекламування, створили групу в загальнодоступній соціальній мережі «Вконтакте» під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », де розповсюджують предмети порнографічного характеру користувачам Інтернет в соціальній мережі.

Так, в ході моніторингу вказаної групи «Лесние шлюшки» встановлено, що адміністратором вказаної групи являється користувач соціальної мережі ІНФОРМАЦІЯ_2 , під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також інші особи, які підтримують функціонування вказаної групи та мають доступ до вказаної групи де здійснюють розповсюдження забороненого контенту, а саме користувачі під назвою облікового запису « ОСОБА_6 » (Старший по шлюхам), « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ), « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (Кидать мне).

Під час проведення досудового розслідування по школам були розіслані запити із зображенням фотографій осіб, адміністраторів вказаних груп.

Було отримано відповідь із спеціалізованої школи № 189, яка повідомила, що на фото № 3-4 додатків до запиту зображено гр-на ОСОБА_7 . ІНФОРМАЦІЯ_9 , який проживає за адресою : АДРЕСА_1 .

21.12.2017 р. слідчим суддею Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 винесено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_2 , у якій зареєстрована ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та у якій проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9

18.01.2018 р. у квартирі АДРЕСА_2 було проведено обшук.

Під час обшуку у громадянина ОСОБА_7 було вилучено: чотири флеш накопичувача, мобільний телефон «Samsung G 7» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , ноутбук «Lenovo PFOPEOOW», планшет «Іміпад 1006» з яких було здійснено вхід на сайт «Вконтакте» в групу « ІНФОРМАЦІЯ_11 », адміністратором якої є ОСОБА_7 та зафіксовано фото та відео порнографічного характеру, що доступно учасникам групи.

В судовому засіданні слідчий підтримав заявлене клопотання та просив його задовольнити, з наведених у ньому підстав.
Заслухавши доводи слідчого та дослідивши матеріали кримінального провадження, якими обґрунтоване клопотання, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання, з огляду на таке.
Слідчим суддею встановлено, що в Деснянському УП ГУ НП м. Києві перебуває кримінальне провадження за №0012572 від 22.09.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 301 КК України.

18.01.2018 р. на підставі ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 від 21.12.2017 р. у квартирі АДРЕСА_2 , у якій зареєстрована ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та у якій проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 було проведено обшук.

Під час обшуку у громадянина ОСОБА_7 було вилучено: чотири флеш накопичувача, мобільний телефон «Samsung G 7» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , ноутбук «Lenovo PFOPEOOW», планшет «Іміпад 1006».

В обґрунтування доведеності поданого клопотання слідчий зазначає, що накладення арешту необхідне з метою забезпечення збереження таких доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, і тим самим знищення слідів та доказів кримінального правопорушення, а також з метою їх використання під час проведення слідчих дій у даному кримінальному провадженні, необхідно накласти на них арешт.
Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про арешт майна довів правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, та встановивши відсутність наслідків арешту майна для інших осіб.
Слідчий суддя вважає, що слідчим доведені обставини, для арешту майна, передбачені КПК України.
За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого обґрунтовано та підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 175, 309КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ
Клопотання старшого слідчого Деснянського управління поліції ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню №0012572 від 22.09.2017 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України задовольнити.
Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 18.01.2018 р. у квартирі АДРЕСА_2 , а саме: чотири флеш накопичувача, мобільний телефон «Samsung G 7» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , ноутбук «Lenovo PFOPEOOW», планшет «Іміпад 1006», які належать ОСОБА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Виконання ухвали про арешт майна доручити слідчому.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1