Справа № 367/4833/16-к
Провадження по справі № 1-кп/367/274/2018
У Х В А Л А
Іменем України
15 березня 2018 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
потерпілого: ОСОБА_4
захисника: ОСОБА_5
обвинуваченого: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001721 від 31.07.2015 року за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрушки Києво-Сятошинського району Київської обл., громадянина України, не працюючого, раніше судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До Ірпінського міського суду Київської області з Ірпінського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
Відповідно до даного обвинувального акту, ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 30.07.2015 року приблизно 11:20 год. він перебуваючи поряд з будівельним майданчиком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з невстановленими досудовим розслідуванням особами, які були одягнуті в камуфляжну форму, прийняв участь у словесній сварці з жителями м. Ірпеня, які виступали проти будівництва багатоповерхового будинку на будівельному майданчику, серед яких перебував ОСОБА_4 , який почав за допомогою свого мобільного телефону відео фіксацію всіх подій. Побачивши, що ОСОБА_4 дістав свій мобільний телефон, ОСОБА_6 під час словесної сварки з ОСОБА_4 , яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його наслідки і бажаючи їх настання, тобто маючи прямий умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 підійшов до останнього та умисно правою рукою схопив його за шию, почавши стискати пальці руки, тим самим спричинивши ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді пігментації шкіри передньо-правої поверхні шиї, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 6/142 від 14.04.2016 року відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Захисник підтримав клопотання обвинуваченого та просив закрити провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 та п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України.
Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечувала, просила клопотання обвинуваченого задоволити, провадження по справі закрити.
Потерпілий ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого щодо звільнення останнього від кримінальної відповідальності, оскільки обвинувачений навмисно затягнув розгляд даного кримінального провадження.
Вислухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали провадження, суд вважає, що заявлене обвинуваченим клопотання підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до п. 8 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальний злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання чинності вироку сплинуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло два роки з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє про застосування строків давності.
Як видно з п. 2 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23 грудня 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.
У зв`язку з вимогами вказаних законодавчих актів та роз`ясненнями Пленуму ВСУ, судом досліджені матеріали кримінального провадження, щодо перевірки наявності тієї обставини, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також, умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК.
Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_6 , вину у кримінальному злочині передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України не оспорював, з дня скоєння ним злочину - з 30.07.2015 року по 15.03.2018 року, минуло більше двох років, перебіг строків давності порушено не було, йому відомі підстави звільнення від кримінальної відповідальності та їх наслідки, він надав згоду на таке звільнення, суд вважає необхідним звільнити його від кримінальної відповідальності, закривши провадження по справі.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 суд не застосовує.
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286, ст. 314 КПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001721 від 31.07.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку зі звільненням останнього від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід не обирався.
Повний текст ухвали був складений, в межах строків, визначених ч. 2 ст. 376 КПК України та оголошений 20 березня 2018 року о 13 годині 30 хвилин.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1