В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 348/1934/17
Провадження № 1-кп/348/312/17

14 грудня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючої судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна кримінальне провадження № 0000639 та № 0000647 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с.Білі Ослави, Надвірнянського району, жителя АДРЕСА_1 , із базовою загальною середньою освітою, одруженого, на утриманні нікого немає, тимчасово непрацюючого, не судимого, громадянина України,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України та ч.3 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, повторно.
Злочини ним вчинено при наступних обставинах:
05 липня 2017 року ОСОБА_4 , маючи у користуванні ключі від деревообробного цеху, який належить ОСОБА_5 та знаходиться в АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку. Цього ж дня, приблизно о 16:00 год., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключів відчинив навісний замок. В подальшому проник на територію цеху, звідки викрав бензопилу марки "Штіль" вартістю 2500 грн., чим завдав ОСОБА_5 матеріальних збитків. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Окрім того, 10 серпня 2017 року ОСОБА_4 маючи надалі в користуванні ключі від деревообробного цеху, який належить ОСОБА_5 , вирішив вчинити крадіжку повторно. Цього ж дня, приблизно о 15:30 год., реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи з корисливих спонукань, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою ключів відчинив навісний замок та проник на територію цеху, звідки викрав бензопилу Білоруського виробництва вартістю 1500 грн., зварювальний апарат вартістю 650 грн. болгарку марки "Огіеnt" вартістю 250 грн., електродриль марки "Рhіоlеnt" вартістю 400 грн., а всього викрав майна ОСОБА_6 на загальну суму 2 800 грн. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах визнав повністю та дав показання про те, що він проживає в АДРЕСА_1 разом зі своєю родиною. Влітку поточного року він працював у ОСОБА_6 в деревообробному цеху. Останній час ОСОБА_7 не виплатив кошти за виконані роботи. Тоді в нього і виник умисел викрасти з підприємства, яке належить потерпілому, в рахунок заробітку, інструменти. Не заперечив, що він достовірно знав, де знаходяться ключі від деревообробного цеху, що в АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_5 . 05 липня 2017 року приблизно о 16:00 год. він вирішив вчинити крадіжку з деревообробного цеху. За допомогою ключів він відчинив навісний замок та проник на територію цеху, звідки викрав, бензопилу марки "Штіль" вартістю 2500 грн., яку забрав до себе додому.

Стосовно вчинення крадіжки 10 серпня 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 дав показання про те, що вказаного числа, приблизно о 15.30 год. він знову вирішив вчинити крадіжку інструментів з деревообробного цеху. В подальшому скориставшись ключами, які знаходилися у відомому йому місці, він відчинив навісний замок та проник на територію цеху, звідки викрав, бензопилу Білоруського виробництва, зварювальний апарат , болгарку та електродриль. З викраденим майном він пішов до себе додому. В подальшому він продав зварювальний апарат та білоруську бензопилу, щоб мати кошти на прожиття. Через деякий час до нього підходив потерпілий, просив повернути викрадене, однак йому він відповів, що нічого за крадіжку не знає. Решта майна вже в ході досудового розслідування він повернув потерпілому, а також відшкодував всі заподіяні збитки.

Розуміє, що вчинив неправильно, пояснити причину вчиненого не може, просить в потерпілого вибачення, у вчиненому щиро розкаюється, свої дії засуджує, згідний понести покарання за їх вчинення, запевняє суд, що подібного більше не повториться, просить його суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушеннях при обставинах, викладених у обвинувальних актах та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, та вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаному з проникненням у інше приміщення, вчинені повторно,кваліфіковані вірно.

Суд вважає зайвою кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_4 двічі за ч.3 ст.185 КК України, оскільки вказані епізоди охоплює єдина кваліфікація дій обвинуваченого за ч.3 ст.185 КК України. Призначення кримінального покарання за окремими епізодами злочинної діяльності, які мають однакову (єдину) кваліфікацію за відповідною частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу України, не допускається.

Також суд зазначає, що житло це приміщення, призначене для постійного або тимчасового проживання людей (будинок, квартира, дача та ін.), а приміщення це різного роду споруди, будови, в яких постійно чи тимчасово знаходиться майно ( крамниця, елеватор, база, промислове підприємство, тощо).

Оскільки судом встановлено, що вчинення обох епізодів крадіжок відбулося із проникненням у приміщення деревообробного цеху, тому суд вважає за необхідне виключити із кваліфікації дій обвинуваченого таку ознаку, як проникнення у житло.

При призначенні ОСОБА_4 покарання суд враховує тяжкість вчиненого ним злочину, який відповідно до вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання та реєстрації, за яким характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілого, висловленої ним в письмовій заяві на адресу суду, якийне настоює на суворій мірі покарання, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить те, що ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував завдану шкоду потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставини кримінального провадження, особи обвинуваченого, його поведінки до і після вчинення злочину, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів в межах санкції статті, що передбачає покарання за вчинений злочин - у виді позбавлення волі.
Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 та ряд обставин, що пом`якшують його покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ще можливе без реального відбування і ще є підстави звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням, застосувавши ст.75 КК України та з врахуванням вище наведеного та думки потерпілого суд прийшов до висновку, що обвинуваченому слід визначити іспитовий строк 2 роки. Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_4 під час іспитового строку слід покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Обраний обвинуваченому такий вид покарання, за переконанням суду, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого ним злочину та обставинам кримінального провадження, але й особі самого обвинуваченого ОСОБА_4 , і є обґрунтованими та буде відповідати цілям покарання.
Питання речових доказів слід вирішити, керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України і звільнити його від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 2 роки.
Згідно ст. 76 ч. 1 п.п. 1, 2, ч. 2 п. 2 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази по кримінальному провадженню бензопилу марки «Штіль», болгарку марки "Огіеnt", електродриль марки "Рhіоlеnt", які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1