Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1870/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 березня 2018 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6

представника цивільного

відповідача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000264 від 03 квітня 2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Норинськ Овруцького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, не судимого, не працюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
03 квітня 2017 року близько 13 години 30 хвилин обвинувачений ОСОБА_4 , керуючи технічно справним спеціалізованим вантажним сідловим тягачем марки «Volvo FH 12» р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILER NS383EL» р.н. НОМЕР_2 , на якому (напівпричепі) перевозився вантаж у вигляді дерев`яних обрізків, рухався вулицею Слобода Шоломківська в напрямку м.Овруч. Під час руху вказаного тягача при його роз`їзді із зустрічним автомобілем марки « ВАЗ-2106» р.н. НОМЕР_3 під керування ОСОБА_8 , один з дерев`яних обрізків випав з напівпричепа, вдарившись в лобове скло автомобіля під керування ОСОБА_9 , пробив його, при цьому травмувавши пасажира ОСОБА_10 , яка знаходилась на передньому пасажирському сидінні вказаного автомобіля. Внаслідок цього остання отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді тупої травми тіла: закритої черепно - мозкової травми, черепно-лицьової травми, синця гематоми лівої навколоорбітальної ділянки, синця гематоми правої навколоорбітальної ділянки, рани лівої надбрівної ділянки, забою м`яких тканин та дрібних саден на спинці носа, перелому кісток носу зі зміщенням, перелому коронкової частини на рівні емалі 8-го лівого верхнього зуба, закритого перелому лівої виличної кістки зі зміщенням відломків, контузії лівого ока середнього ступеню з підкон`юктивальним крововиливом , післятравматичного ураження гілок лівого окорухового нерву з порушенням функції 111 пари черепно- мозкових нервів, парезу м`язу, який скорочує зіницю, струсу головного мозку, при наявності дрібних саден на зовнішній поверхні 4-го пальця лівої кисті.

Перед початком руху водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. а) та б) п.2.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР), оскільки для забезпечення безпеки руху перед виїздом зазначеним транспортним засобом був зобов`язаний перевірити і забезпечити його технічно справний стан, правильність розміщення та кріплення вантажу дерев`яних обрізків, а також бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу. Аналогічні вимоги передбачені п.22.2 ПДР, який вимагає від водія перед початком руху перевірити надійність розташування і кріплення вантажу, а під час руху контролювати це, щоб запобігти його падінню, волочінню, травмуванню супроводжуючих осіб чи створенню перешкод для руху.

Таким чином порушення ним зазначених вимог пунктів 2.3 та 22.2 ПДР України знаходиться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, що спричинило її негативні наслідки, тобто отримання потерпілою ОСОБА_10 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та пояснив, що працює водієм у ПП « Світязь». 03 квітня 2017 року у денний час він, керуючи сідловим тягачем марки «Volvo FH 12» р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILER NS383EL» р.н. НОМЕР_2 , на якому (напівпричепі) перевозився вантаж у вигляді дерев`яних обрізків, з дозволеною швидкістю близько 30 км/год. рухався вулицею с. Слобода Шоломківська у напрямку м.Овруч. Рухався по своїй правій смузі руху. В місці розташування обабіч дороги з правої сторони магазину на проїжджій частині справа стояв вантажний автомобіль. Він почав його об`їжджати зліва. В цей час назустріч йому по своїй смузі рухався легковий автомобіль марки « ВАЗ-2106». Перед ним він повернув вправо на свою смугу руху і поїхав далі. Про те, що з напівпричепа впав один з дерев`яних обрізків, який спричинив виникнення дорожньо-транспортної пригоди він не знав, цього не бачив. Про подію дізнався від працівників поліції, які приїхали на базу підприємства і повідомили про те, що сталося. Розуміє, що вчинив дорожньо-транспортну пригоду, у вчиненому щиро кається.

Винуватість обвинуваченого також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка суду пояснила, що працює в лікарні медсестрою. 03 квітня 2017 року вона супроводжувала новонароджену дитину, яку з лікарні забрав батько. Вони їхали в автомобілі марки «Жигулі» в сторону с. Слобода Шоломківська. Вона сиділа на передньому пасажирському сидінні справа від водія. Раптом при роз`їзді із зустрічним вантажним автомобілем вона відчула удар в голову, крик водія. Останній став переслідувати вказаний вантажний автомобіль, але його не наздогнав, а її по дорозі забрала карета швидкої допомоги;

- показаннями свідка ОСОБА_8 , водія автомобіля марки « ВАЗ-2106» р.н. НОМЕР_3 , який підтвердив показання потерпілої ОСОБА_11 , а також показав, що бачив, як із зустрічного вантажного автомобіля вилетів дерев`яний обрізок, який, пробивши переднє лобове скло, влучив у голову потерпілої. Він почав переслідувати вказаний автомобіль, але по дорозі зустрів карету швидкої допомоги, яка забрала потерпілу;

- протоколом огляду місця події від 03 квітня 2017 року, зі змісту якого убачається, що на вулиці с. Слобода Шоломківська Овруцького району виявлені сліди дорожньо-транспортної пригоди;

- протоколом огляду сідлового тягача марки «Volvo FH 12» р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILER NS383EL» р.н. НОМЕР_2 , напівпричеп якого завантажений дерев`яними обрізками.

-

- протоколом огляду автомобіля марки « ВАЗ-2106» р.н. НОМЕР_3 , на капоті, лобовому склі, решітці радіатора якого виявлені механічні пошкодження;

- висновками експертизи обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди (висновок № 3/404 від 25.05.2017 року) про те, що дії водія ОСОБА_4 мали відповідати вимогам п.п. 2.3, 22,2 ПДР України.

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що являється директором ПП « Свитязь». На підставі договору оренди підприємство володіє тягачем з напівпричепом. З 01 лютого 2017 року на підприємстві працював є водієм ОСОБА_4 , який виконував рейси на вказаному автомобілі, з участю якого і сталася дорожньо-транспортна пригода.

Згідно висновку судово-медичної експертизи убачається, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_10 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження у виді тупої травми тіла: закритої черепно - мозкової травми, черепно-лицьової травми, синця гематоми лівої навколоорбітальної ділянки, синця гематоми правої навколоорбітальної ділянки, рани лівої надбрівної ділянки, забою м`яких тканин та дрібних саден на спинці носа, перелому кісток носу зі зміщенням, перелому коронкової частини на рівні емалі 8-го лівого верхнього зуба, закритого перелому лівої виличної кістки зі зміщенням відломків, контузії лівого ока середнього ступеню з підкон`юктивальним крововиливом , після травматичного ураження гілок лівого окорухового нерву з порушенням функції 111 пари черепно- мозкових нервів, парезу м`язу, який скорочує зіницю, струсу головного мозку, при наявності дрібних саден на зовнішній поверхні 4-го пальця лівої кисті.

Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 в порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило заподіяння потерпілій середньої тяжкості тілесних ушкоджень, доведена повністю і кваліфікує його дії за ст.286 ч.1 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільне часткове відшкодування потерпілій завданого збитку.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому, суд враховує як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і його наслідки так і ступінь його вини, особу винного, його вік, стан здоров`я, майновий та сімейний стан, який у вчиненому щиро розкаявся, кримінальне правопорушення вчинив вперше та по необережності, за місцем попередньої роботи характеризується позитивно, також враховує думку потерпілої ОСОБА_10 , яка покладається на думку суду. А тому, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і призначає ОСОБА_4 покарання, не пов`язане з ізоляцією від суспільства, застосувавши ст.75 КК України.

Відповідно до ст. 128,129 КПК України суд приймає рішення про часткове задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_10 про стягнення з цивільних відповідачів в солідарному порядку на її користь майнової та моральної шкоди, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання, або утримання якого створює підвищену небезпеку. Аналогічна вимога закону міститься в ч.1 ст.6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки». Разом з тим, в ч.3 ст. 6 вказаної Постанови зазначено, що не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових ( службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно - правовий договір. Така особа, враховуючи характер відносин, які між ними склалися, може бути притягнута до відповідальності роботодавцем лише у регресному порядку відповідно до ст. 1191 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 перебував в трудових відносинах із ПП « Свитязь», працював в ньому на посаді водія, що підтверджується наказом

від 31 січня 2017 року №3 про прийом його на роботу водієм у вказане ПП.

Також в матеріалах кримінального провадження міститься договір оренди від 01 квітня 2017 року №5, укладений між орендодавцем ФОП ОСОБА_12 та орендарем ПП « Свитязь», відповідно якому орендодавець передає орендареві у тимчасове користування належні йому автомобіль марки «Volvo FH 12», випуску 1990р., н.зн. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILER» модель « NS383EL» р.н. НОМЕР_2 . Таким чином на момент вчинення ОСОБА_4 дорожньо-транспортної пригоди вказані автомобіль та напівпричеп перебували в законному володінні ПП « Свитязь». Вказані обставини підтвердила в судовому засіданні директор ПП « Свитязь» ОСОБА_7 . Остання також показала, що зазначені транспортні засоби і по даний час перебувають у володінні та користуванні ПП «Свитязь».

Таким чином, цивільним відповідачем по справі являється не обвинувачений ОСОБА_4 , а його роботодавець - ПП «Свитязь».

Отже, потерпілою ОСОБА_10 понесені грошові витрати в сумі 4900, 61 грн. на її лікування, придбання ліків, що підтверджується оглянутими в судовому засіданні копіями фіскальних чеків, з яких вбачається зокрема, що потерпіла ОСОБА_10 своє лікування придбавала медикаменти, інші необхідні для лікування речі власним коштом. Таким чином остання понесла грошові витрати в сумі 4900,61 грн. Вказані грошові витрати потерпілої мають бути відшкодовані цивільним відповідачем ПП « Свитязь».

Крім цього, потерпіла ОСОБА_10 понесла також втрати немайнового характеру, що виразились у її душевних стражданнях, які були викликані ушкодженням її здоров`я внаслідок неправомірних дій обвинуваченого. При визначенні розміру суми на відшкодування моральної шкоди судом враховано глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, також при стягненні моральної шкоди враховує вимоги розумності і справедливості. Виходячи з цього, на думку суду, заявлена потерпілою сума відшкодування моральної шкоди є завищеною, не обґрунтованою достатніми належними та беззаперечними доказами, а тому суд приймає рішення про стягнення з відповідача на користь потерпілої ОСОБА_11 15000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.122 КПК України з обвинуваченого слід стягнути процесуальні витрати, пов`язані з призначенням та проведенням по справі судових експертиз.

Також суд приходить до висновку щодо задоволення клопотання захисника обвинуваченого, яке підтримане обвинуваченим ОСОБА_13 про звільнення останнього від призначеного покарання, оскільки є законні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного судом покарання відповідно до ч.2 ст.86 КК України, п. «в » ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 06 вересня 2017 року, оскільки ОСОБА_4 являється батьком двох неповнолітніх дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження його синів ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо яких обвинувачений ОСОБА_13 не позбавлений батьківських прав.

Керуючись ст. ст.368, 370, 373,374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го (одного) року обмеження волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1,2 ст.76 КК України, а саме: повідомляти Овруцький районний відділ з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися на реєстрацію у відділ пробації.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі п. « в » ст.1 Закону України « Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.

Стягнути з ПП «Свитязь» на користь потерпілої ОСОБА_10 4900,61 грн. матеріальної та 15000 грн. моральної шкоди.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 до обвинуваченого ОСОБА_4 , цивільного відповідача ОСОБА_16 відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 790,96 грн. процесуальних витрат на проведення судової експертизи.

Речові докази у справі: сідловий тягач марки «Volvo FH 12» р.н. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «TRAILER NS383EL» р.н. НОМЕР_2 залишити у володінні його законного володільця - ПП «Свитязь», автомобіль марки « ВАЗ-2106» р.н. НОМЕР_3 - в розпорядженні його законного власника ОСОБА_8 .

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копія вироку вручається обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1