АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5096/17 Номер провадження 11-сс/786/663/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі
прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваної ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000328 від 21.06.2017 року за апеляційними скаргами захисників ОСОБА_10 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 4 грудня 2017 року,
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвало задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУ Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_11 та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 09 год. 30 хв. 02 грудня 2017 року відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Южне, Ічнянського району, Чернігівської області, українки, громадянки України, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,
яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000328, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.06.2017 року.

Визначено розмір застави у межах 750 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 1 200 000 грн.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміновані їй злочини і висунута підозра є обґрунтованою.

Крім того зазначено про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтеюст.177 КПК України, а саме, що ОСОБА_9 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілих, у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним ризикам.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання ст.слідчого про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

При цьому вказує, що матеріали справи не містять жодного доказу того, що ОСОБА_9 заволоділа чужим майном шляхом обману тим більше шляхом незаконних операцій з використання електронно обчислюваної техніки. За цих обставин вважає, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_9 не може бути обраний, оскільки відсутня підстава для його обрання, а саме відсутня обґрунтована підозра.

Під час винесення ухвали слідчий суддя не прийняв до уваги дані про особу підозрюваної, яка має міцні соціальні зв`язки, батьків, де батько хворіє та потребує постійного лікування, має місце роботи та проживання, позитивно характеризується.

Крім того, в матеріалах справи відсутні жодні докази того, що існують обставини, які є виключними підставами для визначення слідчим суддею застави саме в розмірі 1 200 000 грн,

В апеляційній скарзі адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання про застосування до останньої запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити у повному обсязі. У разі ж, якщо суд дійде висновку про неможливість повної відмови у задоволенні клопотання, застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешту нічний час із покладенням на неї відповідних обов`язків, визначених КПК України, а у разі неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, визначити останньому розмір застави від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому вказують, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_9 умисного злочину, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України та відсутній склад даного злочину, оскільки відсутні фактичні дані, які б підтверджували її причетність до вказаних у клопотанні подій.

Ні ОСОБА_9 , ні інші підозрювані в даному кримінальному провадженні не є ні засновниками, ні керівниками, ні учасниками інших органів управління благодійних організацій, а тому не можливо стверджувати, що вони могли приймати рішення про розпорядження грошовими коштами на рахунках благодійних організацій, які перераховувалися згідно зазначених у клопотанні слідчого платіжних доручень. Не підтверджується матеріалами клопотання і факт того, що підозрювана отримувала якусь винагороду від грошових переказів, зазначених потерпілими.

Вказують, що слідчий у своєму клопотанні не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, оскільки відсутні докази того, що ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового слідства та суду, може знищити, чи спотворити речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення істини по справі. Наведені в клопотанні слідчого ризики є лише його припущеннями і не підтвердженні ніякими доказами.

Зазначають, що слідчий суддя належним чином не дослідив майновий стан підозрюваної, а у матеріалах провадження відсутні докази того, що існує необхідність призначення застави саме в розмірі 1 200 000 грн., оскільки заявлений розмір збитків згідно повідомлення про підозру та матеріалів кримінального провадження становить 17300,00 грн., а доводи прокурора про збиток у 5 000000 нічим не підтверджено. Визначення слідчим суддею застави у розмірі 1 200 000 грн. носить виключно формальний характер застосування такої альтернативи, тому що дана сума є непомірною і необґрунтованою.

Слідчий суддя належним чином не обґрунтував, чому до ОСОБА_9 не можливо застосувати більш м`які запобіжні заходи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та підозрювану ОСОБА_9 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення проти її задоволення прокурора ОСОБА_6 , перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
В рішеннях Європейського суду з прав людини неодноразово підкреслювалось, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України
Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою встановлено, що рішення слідчого судді в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні ГУ НП в Полтавської області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000328 від 21.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

2.12.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Перевіркою матеріалів за клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 встановлено наявність вагомих доказів, які дають достатні підстави вважати, що останній міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 190 КК України за обставин викладених у повідомленні про підозру.

Разом з тим, є ризики, які передбачені ст. 177 КПК України і на які обґрунтовано зіслався слідчий суддя.
Зокрема, як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, матеріали кримінального містять підозру ОСОБА_9 у значній кількості епізодів злочинної діяльності пов`язаної із заволодінням грошових коштів шляхом шахрайства не лише у Полтавській, а й у інших областях України.
Крім того, перебуваючи на волі ОСОБА_9 може продовжити злочинну діяльність та впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженню та інших співучасників злочинної діяльності.
Враховуючи вищевикладене, твердження сторони захисту стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст.177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органами досудового розслідування матеріалам.
Не узгоджуються вони і зі змістом самої апеляційної скарги, в якій захисники порушують питання щодо іншого запобіжного заходу, чим фактично визнають наявність, як обґрунтованої підозри, так і існування хоча б одного з ризиків, яких достатньо для застосування запобіжного заходу.
За таких обставин, вбачається, що при ухваленні рішення про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.
Дослідивши в нарадчій кімнаті в порядку, визначеному ч.4 ст.193 КПК України, надані прокурором матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваної, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано визначив заставу у розмірі, в розмірі 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 1 200 000 гривень.

Такий розмір застави є достатнім для забезпечення виконання підозрюваною, покладених на нього законом обов`язків, і підстав вважати його завідомо непомірним, колегія суддів не вбачає.
Переглядаючи судове рішення в межах апеляційної скарги колегія суддів не встановила порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.
Виходячи з викладеного доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають до задоволення.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 404,407,422 КПК України колегія суддів,

У Х В АЛ И Л А:
Апеляційні скаргу захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2017 року про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4