Дата документу Справа № 314/6639/16-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1155/17
Єдиний унікальний № 314/6639/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, в режимі відео конференції, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000330, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 на вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 02 листопада 2011 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік;

2) 08 червня 2012 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25 лютого 2013 року у зв`язку із заміною не відбутої частини покарання строком 7 місяців 21 день позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт на той же строк з утриманням 15 % заробітку в дохід держави;

3) 19 березня 2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2, ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 09 вересня 2015 року у зв`язку із заміною не відбутої частини покарання строком 1 рік 4 місяці 20 днів позбавлення волі більш м`яким покаранням у вигляді виправних робіт на той же строк з утриманням 10 % заробітку в дохід держави;

4) 13 березня 2017 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна;

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України і призначено покарання за ч.2 ст.289 КК України вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначеним за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2017 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 років 2 місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 обчислюється з моменту фактичного затримання, а саме з 10 серпня 2016 року.

До набрання вироком законної сили продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 12 серпня 2016 року, з урахуванням ухвал суду від 07 жовтня 2016 року, 05 грудня 2016 року, 03 лютого 2017 року та 31 березня 2017 року, на термін 60 днів, тобто до 22 червня 2017 року включно, але не більше, ніж до набрання вироком законної сили.

У строк покарання, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано строк попереднього ув`язнення, а саме 23 березня 2016 року до 24 травня 2016 року, а також з 10 серпня 2016 року до дня набрання вироком законної сили, із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 2 дням позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_10 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 87020,00 грн.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином, 80000,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 8187,48 грн.

Вирішена доля речових доказів.

Згідно зі змістом вироку, 08 березня 2016 року приблизно о 04 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, на автомобілі «ЗАЗ» приїхав у двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_2 , де підійшов до автомобіля ВАЗ 210934 20 ЗНГ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , де за допомогою принесених з собою ножиців по металу зламав замок водійської двері вказаного автомобілю, після чого за допомогою знайденого в салоні комплекту запасних ключів від замка запалювання привів у дію двигун та на вказаному автомобілі поїхав до м. Запоріжжя, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_11 , спричинивши потерпілому значну матеріальну шкоду.

23 червня 2016 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, на автомобілі «ЗАЗ» приїхав у двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , де підійшов до автомобіля ВАЗ 21140, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_12 , де за допомогою принесених з собою ножиців по металу зламав замок водійської двері вказаного автомобілю, після чого за допомогою знайденого в багажнику набору накидних ключів зняв панель замку запалювання і, шляхом замикання проводів замку запалювання, привів у дію двигун та на вказаному автомобілі поїхав до м. Красноград Харківської області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_12 , спричинивши потерпілому значну матеріальну шкоду.

05 липня 2016 року приблизно об 11 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, вул. Передаточна, буд. № 34, зловживаючи довірою ОСОБА_13 , під приводом проведення ремонтних робіт незаконно заволодів автомобілем марки FORD ORION, 1989 року випуску, ВІН код: НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , у кузові білого кольору, який належить ОСОБА_14 . В подальшому ОСОБА_7 , діючи з попереднім умислом, запевняючи ОСОБА_13 у відсутності необхідних запчастин, використовував вказаний автомобіль у власних цілях, незважаючи на законні вимоги власника не повертав транспортний засіб, тим самим спричинив потерпілій ОСОБА_14 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

23 липня 2016 року у період часу з 01 години 00 хвилин до 04 години 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, на автомобілі «ЗАЗ» приїхав на вул. Центральна в с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області та прослідував у двір багатоповерхового будинку № 4-А, де підійшов до автомобіля ВАЗ-210930-20, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_10 , де за допомогою принесених з собою ножиців по металу зламав замок водійської двері вказаного автомобілю, після чого за допомогою вказаних ножиців по металу, шляхом замикання контактів замку запалювання, привів у дію двигун та на вказаному автомобілі поїхав до м. Запоріжжя, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_10 , спричинивши потерпілому значну матеріальну шкоду.

10 серпня 2016 року приблизно о 03 годині 00 хвилин ОСОБА_7 , маючи умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи повторно, на автомобілі «FORD ORION», реєстраційний номер НОМЕР_4 , приїхав у двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , а далі прослідував у двір багатоповерхового будинку АДРЕСА_3 , де підійшов до автомобіля ВАЗ-210703-110-01, реєстраційний номер НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_15 , де за допомогою принесеної з собою викрутки зламав замок водійської двері вказаного автомобілю, після чого викотив його за межі двору та відбуксирував його за допомогою автомобіля «FORD ORION», реєстраційний номер НОМЕР_4 , до с. Матвіївка Вільнянського району Запорізької області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом ОСОБА_15 , спричинивши потерпілому значну матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі перший заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_9 не оспорюючи обставини кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинуваченого, вважає, що вирок відносно нього підлягає скасуванню через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та собі обвинуваченого через м`якість. Прокурор вважає, що суд першої інстанції при призначенні покарання в повній мірі не врахував те, що ОСОБА_7 раніше чотири рази судимий за вчинення тяжких злочинів, судимість за які не знята та не погашена, вчинив 5 епізодів викрадення автомобілів, характеризується задовільно, не працює, шкоду двом потерпілим не відшкодував, безпідставно призначив мінімальне покарання передбачене санкцією ст. 289 ч.2 КК України, ще й без конфіскації майна. Також прокурор вважає, що судом безпідставно, при призначенні покарання, застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. На підставі викладеного прокурор просить вирок суду першої інстанції від 24.04.2017 року скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.289 КК України у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання цього покарання з покаранням, призначеним вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2017 року, остаточно призначити покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарг; в судових дебатах: прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити; обвинуваченого і його захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, вважали вирок законним і обґрунтованим; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Доведеність вини обвинуваченогоОСОБА_7 у вчинені злочинупри обставинах, наведених у вироку, а також кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України перевірці в апеляційному порядку не підлягає.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області, не підлягає задоволенню, оскільки відсутні ознаки явної невідповідності призначеного судом покарання тяжкості скоєного злочину і особі обвинуваченого. Суд першої інстанції, обираючи вид і міру покарання ОСОБА_7 , послався на наявність обставин, що пом`якшують покарання, а саме щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання не встановив. З огляду на це, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, в тому числі ті про, які зазначав апелянт (кількість епізодів, минулі судимості), покарання обвинуваченому було призначено в мінімальному розмірі, однак в межах передбачених санкцією ч.2 ст.289 КК України. Доводи апелянта, що судом фактично не було призначено покарання не відповідають дійсності, адже та обставина, що судом при призначенні остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України було застосовано принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим, про це не свідчить.

З огляду на той факт, що епізоди за вказаним обвинувачення були скоєні ОСОБА_7 до постановлення попереднього вироку, колегія суддів погоджується, що застосований судом принцип призначення остаточного покарання не суперечить вимогам матеріального закону, відтак є правильним.

Суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що мотиви обрання такого рішення, наведені судом, і є переконливими, а призначене покарання є таким, що відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину і особі обвинуваченого.

Колегія судів, приймаючи до уваги зазначені обставини, доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і відмовляє в її задоволенні. Підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції під час апеляційного перегляду провадження не встановлено.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу першого заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4