Справа № 200/5219/18
Провадження №1-кс/200/3496/18

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2018 року слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі клопотання слідчого по кримінальному провадженню №0000290 від 01.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Дніпропетровська, громадянина України, працюючого, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дочку 2017 р.н., зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області, за погодженням з прокурором прокуратури Дніпропетровської області, звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою слідчий навів наступні.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом з іншими особами 06.06.2011 року близько 10:00 години, знаходячись перед воротами складських приміщень за адресою: м. Дніпро, пл. Академіка Стародубова, 1, демонстративно, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, групою осіб, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки, почали наносити удари в область голови, тулуба та кінцівок потерпілому ОСОБА_7 , при цьому ОСОБА_5 наніс потерпілому один удар кулаком в обличчя, ОСОБА_8 наніс потерпілому кулаками обох рук не менше двох ударів в область обличчя, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 нанесли ОСОБА_7 декілька ударів руками та ногами в область голови та тулубу. Після чого, ОСОБА_5 дістав з кишені складний металевий ніж, та наніс удар в область кінцівки потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив різану рану лівої руки. У результаті умисних хуліганських дій потерпілому ОСОБА_7 відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи № 1724е від 16.04.2015 завдані тілесні ушкодження що відносяться до легких, що мають незначні скороминущі наслідки.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 296 КК України, а саме вчинення хуліганства, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб, із застосуванням предметів заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень.

За вказаним фактом 24.04.2014 були внесені відомості до ЄРДР за №0001291, за ознаками складу злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України. З метою дотримання розумності процесуальних строків прокурором матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_5 01.03.2018 року виділено в окреме провадження під №0000290.

10.04.2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

У ході розслідування кримінального провадження зібрано матеріали, що дають підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та в подальшому застосування у відношенні нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідчий, прокурор та потерпілий ОСОБА_7 підтримали клопотання, з підстав, у ньому наведених, підтвердили наявність зазначених слідчим ризиків тим, що підозрюваний буде переховуватись від слідства, незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження та потерпілого та свідків, перешкоджати розслідуванню може здійснити інші правопорушення. При застосуванні більш м`якого запобіжного заходу виникне ризик неможливості забезпечення підозрюваним своїх обов`язків.
Захисник в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на необґрунтованість ризиків, а саме, доказів що підозрюваний переховувався від органів до судового слідства не надано, до клопотання доданий тільки один виклик на 11.03.2016 року, тоді як кримінальне провадження відносно його підзахисного внесено в ЄРДР 01.03.2018р. Зазначив також про недоцільність застосовувати до ОСОБА_5 такий суворий запобіжний захід, як тримання під вартою. Також зазначив, що підозрюваний мешкає разом з дружиною, неповнолітньою дитиною, якій в травні місяці призначена операція, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки та зобов`язується виконувати всі вимоги слідства. Просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав доводи захисника та пояснив, що від слідства він не переховувався будь-яких повісток не отримував, та сам хоче сприяти розслідуванню.

Заслухавши доводи захисника, пояснення підозрюваного, потерпілого з`ясувавши думку прокурора, слідчого дослідивши надані матеріали, приходжу до висновку про те, що клопотання в задоволені клопотання слідчого слід відмовити, а клопотання захисника слід задовльнити.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Отже, вважаю, що є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за яким передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком понад 5 років.

Однак ризик переховування підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливої міри покарання. Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вони маловірогідні і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик переховування від слідства та суду може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Дана позиція висловлена у рішеннях ЄСПЛ (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови), (Panchenkov Russia (Панченко проти Росії).

Вважаю недоведеними, наданими суду поясненнями, а також наданими до клопотання додатками, наявність ризиків у вигляді можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливий незаконний тиск на інших учасників кримінального провадження, свідків та потерпілого.

Не зважаючи на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, ризики, які зазначили прокурор в клопотанні та в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження, так як доказів про можливе переховування від досудового слідства та суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином або у будь-який спосіб, в засіданні не надано.
Враховуючи, що у ОСОБА_5 на утриманні є малолітня дитина 2007 р.н., він має постійне місто проживання, міцні соціальні зв`язки, та відповідно до норми ст. 178 КПК України, якими встановлено ті обставини, що враховуються при обранні запобіжного засобу, вважаю достатнім застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.
Датою закінчення дії ухвали слід вважати 09 червня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 196, 309-310, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_11 кримінальному провадженню №0000290 від 01.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 296 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 цілодобово.
Для виконання обраного запобіжного заходу покласти на підозрюваого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язання про виконання обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме: не залишати місце фактичного мешкання - АДРЕСА_1 цілодобово, окрім, як за дозволом слідчого, у провадженні якого перебуватиме справа, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження; заборонити у будь-який спосіб контакти із будь-якими іншими учасниками кримінального провадження №0000290, окрім слідчого, прокурора, суду чи захисників, в залежності від стадії кримінального провадження.
Строк закінчення дії ухвали - 09 червня 2018 року.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1