АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

11-кп/796/741/2017 року Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
20 січня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0002255 від 25.04.2014 прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 , на відповідність вимогам ст. 396 КПК України,

в с т а н о в и в :

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2017 року ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 309 ч.2, 307 ч.2 і йому призначено покарання за ч.2 с т. 309 КК України у виді 2 років позбавлення волі, за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього певних обов`язків, з іспитовим строком на 3 роки.
26 жовтня 2016 року прокурором у кримінальному провадженні на вирок суду подано апеляційну скаргу до Дніпровського районного суду м. Києва.
18 січня 2017 року апеляційна скарга разом з матеріалами кримінального провадження надійшла до суду апеляційної інстанції.
Перевіривши апеляційну скаргу прокурора на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, суддя-доповідач встановив, що апеляційна скарга подана без додержання вимог вказаного закону.
Так, в апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року відносно ОСОБА_4 в частині призначеного покарання за ч.2 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі зазначається вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення. Враховуючи це апелянт зазначає, що ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 75 КК України є явно м`яким та незаконним, проте в апеляційній скарзі прокурора відсутні будь-які доводи у чому полягає незаконність чи необґрунтованість застосування до обвинуваченого ст. 75 КК України. Такі вимоги прокурора сформульовані без урахування положень даної статті, що є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому апеляційна скарга прокурора має бути залишена без руху, а апелянту має бути встановлений строк для усунення недоліків.
Невідповідність апеляційної скарги обвинуваченого вимогам ст. 396 КПК України є перешкодою для відкриття апеляційного провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на вирок суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України, суддя доповідач, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 0002255 від 25.04.2014 прокурора Київської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_3 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху.
Встановити строк для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали, 7 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_2