АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1880/17 Номер провадження 11-кп/786/920/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з секретарем ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,( в режимі відеоконференції) ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава матеріали справи за апеляцією прокурора Полтавської місцевої прокуратури на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 6 вересня 2017 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-15.10.2008 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст.185 ч.3, 69, 75 КК України на 3 роки обмеження волі з іспитовим строком 1 рік. Постановою від 04.11.2009 року Миргородського міськрайонного суду Полтавської області направлений для відбування покарання, згідно вироку від 15.10.2008 року. Звільнений 15.02.2013 року по відбуттю покарання;
-18.02.2014 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст.309 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 1000,00 грн. Штраф виплачено 25.03.2014 року;
-02.06.2014 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст.190 ч.2, 75, 76 КК України на 1 рік обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;
-12.02.2015 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст.185 ч.2, 71 КК України на 1 рік 2 місяці обмеження волі;
-
засуджений: 26.03.2015 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст.185 ч.2, 185 ч.3, 186 ч.2, 70 ч.1, 72, 70 ч.4, 72 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 05.04.2016 року згідно Закону України " Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року, зараховано в строк покарання строк попереднього ув`язнення в період з 12.02.2015 року по 25.06.2015 року включно , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі,-
у с т а н о в и л а:
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2017 року клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено. Засудженого ОСОБА_7 звільнено умовно-достроково від відбуття невідбутої частини строку покарання у вигляді позбавлення волі на 1 рік 2 місяці 24 дні.

Задовольняючи клопотання, місцевий суд послався на те, що ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання, своєю поведінкою відповідно до матеріалів справи довів, що став на шлях виправлення.

Не погоджуючись з таким рішення суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 06.09.2017 року та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Апеляцію обґрунтовує тим, що ОСОБА_7 не довів своє виправлення. Місцевий суд не взяв до уваги поведінку та ставлення до праці засудженого протягом усього строку відбування покарання, який жодного дня не працював на виробництві установи, за порушення вимог режиму утримання мав 2 стягнення.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, який просив задовольнити апеляцію з наведених у ній підстав, засудженого ОСОБА_7 , який заперечував з приводу задоволення апеляції, перевіривши матеріали особової справи засудженого , обговоривши доводи апеляції , провівши судові дебати , колегія суддів апеляційного суду приходить до таких висновків:

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним , обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції не дотримався зазначених положень закону та постановив рішення, яке не відповідає критеріям законності , обґрунтованості та вмотивованості.

Доводи апеляції прокурора щодо незаконності судового рішення є досить переконливими.

Так згідно ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, законодавець визначив, що умовно-дострокове звільнення до засудженого може бути застосоване якщо він сумлінною поведінкою і ставленням до праці «довів своє виправлення».
Колегія суддів вважає , що суд першої інстанції досить формально поставився до питання перевірки ступеню виправлення обвинуваченого.

Із змісту ухвали Ленінського районного суду вбачається , що підставою для застосування умовно-дострокового звільнення , суд визначив той факт , що засуджений «стає на шлях виправлення».
Проте вказана підстава , на яку послався суд першої інстанції , на думку колегії суддів , прямо суперечить положенням статті 81 КК України.

Перевіряючи доводи апеляції прокурора , колегією суддів встановлено і це підтверджується матеріалами особової справи, зокрема характеристикою засудженого, затвердженого начальником установи 01 грудня 2016 року, що засуджений ОСОБА_7 характеризується адміністрацією установи негативно. У цій же особовій справі мається і довідка про заохочення і стягнення засудженого , як додаток до характеристики , згідно якої він має два заохочення і два стягнення. Інші характеристика та довідка про заохочення та стягнення в матеріалах особової справи відсутні. Ці обставини вказують на нестабільність поведінки засудженого і спростовують доводи засудженого , які він наводить в суді апеляційної інстанції , що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення , як того вимагають приписи статті 81 КК України.

На вказані обставини не звернув уваги суд першої інстанції.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції, виходячи із змісту журналу судового засідання, взагалі не досліджувалась особова справа засудженого.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів приходить до висновку , що апеляція прокурора підлягає задоволенню , ухвала Ленінського районного суду про задоволення клопотання - скасуванню із постановленням нової ухвали, якою у задоволенні клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404,405,407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,-

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу прокурора Полтавської місцевої прокуратури задовольнити;

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтава від 06 вересня 2017 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання скасувати;

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити;

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ ___________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3