Справа № 468/661/17-к
Провадження № 1-кп/488/222/17 р.
УХВАЛА
03.08.2017 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1
суддів при секретаріОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю:
прокурора обвинуваченого його захисника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.3 КК України, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:
В рамках вказаного провадження прокурор звернувся до суду із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого, обгрунтовавши свою позицію тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має стабільного джерела доходу, а тому вбачаються ризики його ухилення від суду та вчинення нового злочину.

Вислухавши думку сторони захисту, яка просила змінити запобіжний захід на домашній арешт, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України, суд, під час судового розгляду, своєю ухвалою має право змінити, скасувати, або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

На час розгляду даного клопотання допитані усі свідки та досліджені усі письмові докази у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 свою вину визнає частково, не заперечує факт придбання, зберігання і виготовлення наркотичного засобу, в особливо великих розмірах, заперечуючи лише мету збуту.

ОСОБА_6 не судимий, одружений, має дитину, має місце реєстрації та постійне місце проживання, має у власності домоволодіння АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем проживання, до затримання був працевлаштований, отже має міцні соціальні зв`язки.

Відповідно до ст. 194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування (продовження) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує прокурор;

-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що на теперішній час існує один із ризиків, зазначених прокурором, - можливість переховування від суду, проте прокурором жодним чином не обґрунтовано і не доведено інший зазначений ним ризик вчинення нового злочину, а також, не обґрунтовано недостатність застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, що є невід`ємною умовою застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 194 ч.4 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання (продовження) запобіжного заходу прокурор доведе наявність хоча б одного ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, але не доведе неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1)вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення;
2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується;
3)вік та стан здоров`я обвинуваченого;
4)міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5)наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6)репутацію обвинуваченого;
7)майновий стан обвинуваченого;
8)наявність судимостей у обвинуваченого;
З урахуванням викладених обставин суд переконаний у необхідності відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 183, 194, 196, 331 КПК України,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Клопотання сторони зухисту задовольнити.

Скасувати запобіжний захід у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою, звільнивши його з-під варти в залі суду.

Застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши вихід із будинку АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_6 прибувати за викликом до суду. Повідомляти суд про зміну місця проживання. Носити електронний засіб контролю.

Ухвалу для виконання направити до Баштанського ВП ГУНП в Миколаївській області.

Встановити строк дії ухвали до 02.10.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3