АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1473/2017 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року щодо ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня2017 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; раніше судимого вироком Оболонського районного суду м. Києва від 09.06.2013 року за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 років позбавлення волі, 04.02.2016 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді арешту строком на 6 місяців. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України переведено строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 у строк позбавлення волі, починаючи з 03.03.2016 року до 14.04.2016 року, який переведений у строк покарання у виді арешту з розрахунку один день арешту дорівнює одному дню позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 72 КК України зараховано строк арешту у строк покарання ОСОБА_8 , починаючи з 03.03.2016 року до 14.04.2016 року. Запобіжний захід у виді застави до набрання вироком законної сили залишений без змін.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 03.03.2016 близько 14:30 год., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, 03.03.2016 року близько 14:35 год., перебуваючи за адресою: Київ, проспект Перемоги, 49/2 наблизився до ОСОБА_10 та із лівої кишені пальто останньої таємно викрав мобільний телефон марки «SAMSUNG GT-S7262», чим завдав ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 1370 гривень. З викраденим ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник.
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 не оспорюючи фактичні обставини справи, порушує питання про скасування вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня2017 року в частині призначеного покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та ухваленням нового вироку, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців. Вважає, що суд недостатньо врахував особу обвинуваченого та тяжкість злочину.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 349 КПК України суд першої інстанції за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого злочину та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.2 ст.185 КК України учасниками кримінального провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст. 404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК Українипокарання за вироком суду, з-поміж іншого, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 414 КПК Українивизначено, що невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

Так, суд першої інстанції, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого злочину, який законом віднесений до категорії середньої тяжкості; дані про особу винного, який не вперше притягується до кримінальної відповідальності; на обліку у лікарів нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває, за місцем проживання характеризується формально позитивно; обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 , - щире каяття та дійшов обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, однак, призначив ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 185 КК України покарання у виді арешту строком на 6 місяців, яке хоч і не виходить за межі, встановлені статтею закону України про кримінальну відповідальність, але є явно несправедливим через м`якість.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді арешту строком на шість місяців, є явно несправедливим через м`якість, а доводи апеляційної скарги прокурора обґрунтованими, оскільки ОСОБА_8 , звільнившись з місць позбавлення волі, на шлях виправлення не став та через нетривалий час знову вчинив нове кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги прокурора про необхідність застосування до ОСОБА_8 більш суворого покарання у виді позбавлення волі на певний строк, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», колегія суддів вважає необхідним зарахувати ОСОБА_8 у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 03.03.2016 року по 14.04.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції в частині призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, - скасуванню з постановленням нового вироку.

Керуючись ст.ст.336, 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнитичастково.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 24 квітня 2017 року, постановлений щодо ОСОБА_8 , в частині призначеного покарання скасувати.
Постановити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винниму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з 03.03.2016 року по 14.04.2016 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Строк відбування покарання відраховувати з часу затримання ОСОБА_8 у порядку виконання вироку.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4