Провадження №1-кп/127/145/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря - ОСОБА_2

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000199 від 20.05.2016 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармейськ, Республіка Казахстан, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,громадянина України, з середньоюосвітою, неодруженого, солдата військової частини -польова пошта НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 13.03.2015 року Богунівським РС УДМС України у Житомирській області РНОКПП НОМЕР_3 , учасника бойових дій, раніше судимого:
-13.04.2006 року Бердичівським районним судом Житомирської області за ч.1 ст. 115 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України призначено покарання у виді 5 років позбавленні волі, 03.03.2010 року звільнений умовно- достроково з невідбутою частиною 2 місяці;

- у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Солдат ОСОБА_4 призваний по мобілізації на особливий період 17 серпня 2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений для проходження служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ). Наказом командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 № 218 від 25 серпня 2015 року ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу військової частини та призначений на посаду гранатометника 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти, де повинен проходити військову службу по даний час. 17 березня 2014 року Указом в. о. Президента України №303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України оголошено часткову мобілізацію та, після його затвердження 17 березня 2014 року Верховною Радою України, цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» розпочався особливий період, який діє по даний час. Згідно наказу командира військової частини - польова пошта НОМЕР_1 від 30 березня 2016 року №90 солдат ОСОБА_4 вибув в чергову відпустку з 30 березня по 18 квітня 2016 року.
Проте у визначений термін, тобто 19 квітня 2016 року, солдат ОСОБА_4 до військової частини - польова пошта НОМЕР_1 з відпустки не повернувся, до виконання службових обов`язків не приступив, нехтуючи вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, .ст.ст. 1. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, не з`явився вчасно без поважних причин на службу у військову частину - польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_2 . Знаходячись за межами військової частини - польова пошта НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, чим протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України та був відсутній на службі понад 10 діб.
18 червня 2016 року військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено ОСОБА_4 .
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, суду пояснив, що він дійсно вчинив злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті, та пояснив, що він будучи військовослужбовцем проходив військову службу в Луганській області в АДРЕСА_2 . У відпустку він поїхав додому в м. Бердичів, однак із сім`єю не зміг жити, тому поїхав в м. Житомир до братів, однак там теж не зміг жити і поселився в готелі. У військову частину після закінчення періоду відпустки не повернувся, а на службу повернувся в червні місяці. На даний час він звільнений від військової служби.
Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, витягу з кримінального провадження № 0000199 ( т.1 а.с. 114),суд приходить до висновку про винність обвинуваченого у вчиненні злочину.
Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_4 , який являється особою раніше судимою (т.1 а.с.116), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.117; 130-131), є учасником бойових дій ( т.1 а.с. 137).
Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_4 його ставлення до вчиненого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин обтяжуючих покарання обвинуваченого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів не можливе без його ізоляції від суспільства, а покарання необхідне та достатнє для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 407 КК України
Разом з тим, обвинуваченим ОСОБА_4 було заявлене клопотання, згідно якого він просив звільнити його від відбування кримінального покарання на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2016 році, оскільки він є учасником бойових дій. Зважаючи на ту обставину, що ОСОБА_4 просить застосувати до нього Закон України Про амністію у 2016 році, суд вважає за можливе задовольнити заяву ОСОБА_4 та звільнити його від відбування призначеного за цим вироком кримінального покарання у зв`язку із застосуванням акту амністії.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 50,66-67,КК України, ст.ст. 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374, 376 КПК України, Закону України «Про амністію у 2016 році», суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.
Звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2016 році від 22.12.2016 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: