В И Р О К
Іменем України

16 листопада 2017 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,
законного представника потерпілого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого збиральником дерев`яних конструкцій ТОВ «Профуна», мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України,
В С Т А Н О В И В:
14 липня 2017 року о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 проходили поблизу ТОВ «Профуна», що знаходиться за межами населеного пункту с. Сінгури Житомирського району, неподалік вул. 50-річчя Жовтня в с. Сінгури Житомирського району.

В цей час та місці ОСОБА_4 підняв правою рукою із землі металеву арматуру, щоб відкинути її в сторону поля, та кидаючи, не передбачаючи можливих наслідків від кидання, хоча повинен був і міг їх передбачити, попав однією стороною металевої арматури в чоло ОСОБА_6 , чим спричинив останньому з необережності тілесні ушкодження у вигляді відкритої проникаючої черепно-мозкової травми у вигляді рани округлої форми у ділянці чола зліва, вдавленого перелому лобної кістки, ушкодження твердої мозкової оболонки лобної пазухи, геморагічного забою лобної частки головного мозку зліва, уламкових переломів лівих відділів решітчастої кістки, гемосинусу лобної та решітчастої пазух, забою головного мозку середнього ступеню важкості, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 128 КК України, як спричинення потерпілому ОСОБА_6 необережного тяжкого тілесного ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав, фактичні обставини справи не оспорював та погодився із викладеними в обвинувальному акті обставинами.

Вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому злочину, іншими учасниками процесу не оспорюється.

За клопотанням прокурора підтриманим обвинуваченим, захисником, потерпілим та його представниками судовий розгляд проведено у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчинені вказаного злочину доведена повністю, а тому кваліфікує його дії за ст. 128 КК України, як спричинення потерпілому ОСОБА_6 необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, від вчинення якого тяжких наслідків не настало, особу винного, який виключно позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, даний злочин вчинив вперше, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та вагітну дружину, повністю відшкодував потерпілому завдану злочином шкоду, публічно в залі судового засідання вибачився перед потерпілим, думку потерпілого та його законного представника, які не наполягають на суворості покарання, а також обставини справи, що пом`якшують покарання.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому є визнання ним своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та повне відшкодування завданої злочином шкоди.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, вказані пом`якшуючі обставини, думку потерпілого та правову позицію прокурора, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді громадських робіт.
Під час судового розгляду обвинувачений звернувся до суду з клопотанням про застосування до нього амністії та звільнити його від відбування призначеного покарання.
Суд перевіривши наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році» вважає, що клопотання останнього про звільнення його від відбування призначеного покарання на підставі згаданого Закону, підлягає задоволенню з огляду на таке.
У відповідності до п. «в» ст. 1 цього Закону від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, звільняються особи визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким, та які не позбавлені батьківських прав на день набрання чинності цим Законом і мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
За приписами ст. 12 КК України злочин, передбачений ст. 128 КК України є злочином невеликої тяжкості.
ОСОБА_4 має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, батьківських прав не позбавлений, а тому, згідно до вказаної норми Закону, може бути звільнений від відбування покарання у виді громадських робіт.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, 368-371, 373-376 КПК України, Закону України «Про амністію у 2016 році», суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: