АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1820/17 Справа № 192/1075/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянин України, раніше судимий, якою відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» та спостережної комісії при Солонянській районній Державній адміністрації у Дніпропетровській області про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити подання адміністрації установи про застосування до нього ст. 81 КК України.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тим фактам, що він порушення режиму не допускає, з початку перебування у виправній установі працевлаштований, має чотири заохочення, стягнень не має, приймає участь у програмах диференційного виховного впливу та в організаціях виховних заходів установи.
Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» та спостережної комісії при Солонянській районній Державній адміністрації у Дніпропетровській області про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 .

Відповідно до ухвали суду, засуджений ОСОБА_7 , стає на шлях виправлення, проте на час розгляду подання останній не довів свого виправлення, оскільки за попередніми судимостями ОСОБА_7 двічі звільнявся умовно-достроково, проте не зробив для себе належних висновків та знову вчиняв злочини, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для визнання засудженого таким, що сумлінною поведінкою довів своє виправлення.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_7 , який просив задовольнити вимоги апеляційної скарги, а ухвалу суду скасувати, як незаконну і необґрунтовану, та постановити нову ухвалу, застосувавши до нього положення ст. 81 КК України, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню з таких підстав.
Стаття 6 КВК України передбачає, що виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Згідно із ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений добросовісною поведінкою та відношенням до праці довів своє виправлення.
Статтею 81 КК України передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.
Головною підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії по суті внесеного подання.
Однак судом першої інстанції не в повній мірі дотримані зазначені положення.
Розглядаючи подання про умовнодострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 , суд послався на попередні судимості засудженого ОСОБА_7 , за якими його двічі звільняли умовно-достроково, проте належних висновків не робив та знову вчиняв злочини.

Проте, такі висновки суду колегія суддів вважає неправомірними, оскільки їх зроблено без належної перевірки усіх необхідних для прийняття такого рішення обставин.

Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_7 був засуджений 05 червня 2000 року Жовтневим районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 86, ч. 2 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, 14 лютого 2003 року звільнений умовно-достроково на невідбутий строк покарання на 3 місяці 19 днів, тобто новий злочин за який його було засуджено вироком Жовтневого районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 19 грудня 2007 року ОСОБА_7 вчинив через довготривалий проміжок часу з моменту відбуття покарання.

Згідно із характеристикою на засудженого ОСОБА_7 за весь час відбуття покарання характеризується позитивно, працевлаштований на підприємстві установи прибиральником та до праці ставиться сумлінно, був заохочений чотири рази за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, не мав жодного стягнення, а також дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання і розпорядок дня установи, при цьому, виконує роботу по благоустрою установи, бере особисту участь в організації виховних заходів, у програмі диференційного виховного впливу, у роботі самодіяльних організацій, де проявляє соціально корисну активність.

Разом з тим, адміністрація Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» та спостережної комісії при Солонянській районній Державній адміністрації у Дніпропетровській області у своєму поданні та в особистій характеристиці засудженого зробила висновок про те, що засуджений ОСОБА_7 довів своє виправлення і тому до нього може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, згідно ст. 81 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 , оскільки на момент звернення до суду із поданням, мету покарання було досягнуто, засуджений виправився і немає необхідності в подальшому відбуванні реального покарання у вигляді позбавлення волі.

Колегія суддів вважає, що ухвала Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року, якою було відмовлено у задоволенні подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» та Спостережної комісії при Солонянській районній Державній адміністрації у Дніпропетровській області про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , не відповідає фактичним обставинам провадження та підлягає скасуванню, а апеляційна скарга засудженого про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 411, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року задовольнити.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 22 серпня 2017 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» та Спостережної комісії при Солонянській районній Державній адміністрації у Дніпропетровській області про умовно дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 задовольнити.
На підставі ст. 81 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умовно-достроково від відбування невідбутої частини основного покарання, призначеного вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 лютого 2011 року на 5 місяців 28 днів.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Солонянська виправна колонія № 21» для негайного виконання.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області:
_____________ _________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4