ун. № 759/33/18 пр. № 1-кп/759/279/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2018 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 ; розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011454 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, не працюючого, не судимого; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи не зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, що включений до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, маючи умисел, спрямований на організацію незаконного пункту прийому, схову та збуту металобрухту, систематичне здійснення діяльності з прийому брухту з чорних металів, діючи з корисливих мотивів з метою отримання незаконного доходу, в період з початку 2017 року незаконно організував пункт прийому, схову та збуту металобрухту в приміщенні гаражу, розміщеного поблизу буд. АДРЕСА_2 , де з моменту його організації по 28.12.2017 здійснював його незаконний прийом від місцевого населення.

Так, 28.12.2017 приблизно о 12 год. 30 хв. співробітниками поліції було виявлено та задокументовано факт прийому ОСОБА_5 від ОСОБА_6 брухту чорних металів, без оформлення обов`язкового акту приймання з проведенням оплати через касу або в інший визначений законом спосіб, для його подальшого зберігання ним та збуту за більш вигідною ціною.

В подальшому співробітниками поліції в ході проведення огляду в присутності понятих було виявлено брухт металів, які ОСОБА_5 незаконно прийняв від місцевого населення, в приміщенні незаконно організованого пункту прийому металобрухту, тобто в приміщенні гаражу, розміщеного поблизу буд. АДРЕСА_2 .

28 грудня 2017 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні № 0011454 та ОСОБА_5 в порядку, передбаченому статтями 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 213 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 213 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік з випробуванням, з іспитовим роком на 1 рік, а також зобов`язався відшкодувати вартість проведених експертиз.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил статтями 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, від якого потерпілих немає.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 порушив порядок здійснення операцій з металобрухтом, тобто організації незаконних пунктів прийому брухту кольорових і чорних металів фізичиними особами, відомості про яких не не включено до переліку суб`єктів господарювання, що здійснюють операції з металобрухтом, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 213 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_5 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 28 грудня 2017 року про визнання винуватості між прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Голова ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, за угодою від 28 грудня 2017 року з прокурором Київської місцевої прокуратури № 8 ОСОБА_7 та призначити ОСОБА_5 узгоджене покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покласти обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду міста Києва через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: