УХВАЛА
07 грудня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю скаржника адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро скаргу адвоката ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області, яка допущена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000622 від 29.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваних ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області, яка допущена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000622 від 29.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191 КК України.
Просив, з урахуванням наданих пояснень, визнати протиправною бездіяльність слідчих групи слідчих першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, прокурорів групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області щодо не вчинення дій з розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження від 16.11.2017 у строк встановлений ст..220 КПК України, та прийнятті відповідного рішення відповідно до ст..283 КПК України.
Зобов`язати уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області вчинити дії щодо розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження від 16.11.2017 у строк встановлений ст..220 КПК України та прийняти відповідне рішення про закінчення кримінального провадження відповідно до ст. 283 КПК України.
Зобов`язати уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області вчинити дії, які визначені п.1 ч.2 ст.283, п.1 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України в частині підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді, прийняти постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000622 від 29.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191 КК України.
Протягом 24 годин з моменту прийняття уповноваженим прокурором у кримінальному провадженні постанови про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000622 від 29.05.2017 зобов`язати уповноважену особу регіональної прокуратури Дніпропетровської області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про закриття кримінального провадження.
Зобов`язати уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області вчинити дії в частині обраного запобіжного заходу підозрюваним ,в т.ч. інших заходів забезпечення кримінального провадження та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000622 від 29.05.2017 прийняти рішення в частині:
- припинення розшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та повернути внесену заставу.
Скарга вмотивована тим, що в провадженні першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відомості щодо якого 29.05.2017р внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622, в даному кримінальному провадженні гр. ОСОБА_5 пред`явлено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 212, ч.5 ст.191 КК України
03.06.2017 слідчий в ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст.191 КК України, ОСОБА_4 взагалі повідомлення про підозру не вручалося, проте судячи з оголошення його у розшук, повідомлення про підозру щодо нього також було складено в червні 2017 року.
Вважає, що рішення про повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень прийнято передчасно та в порушення вимог глави 22 КПК України.
Бездіяльність прокурора у кримінальному провадженні № 0000622, полягає у не розгляді клопотань від 16.11.2017 року, у невиконанні обов`язку з вчинення дій, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 283, а також порушення ч. 1 та п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 28, п.2 ч.1 ст. 219, ст.294, ст. 295 КПК України, щодо недодержання розумного строку розслідування кримінального провадження та не вчинення процесуальних дій відповідно до ст.219 та ст..283 КПК України у встановлений Кримінальним процесуальним кодексом строк.
З матеріалів справи по кримінальному провадженню № 0000622 вбачається, що за останній час не було прийнято жодного процесуального рішення, що є порушенням прав підозрюваних, якоих без наявності достатніх підстав підозрюють у вчиненні злочину, обмежено в пересуванні, щодо рухомого та нерухомого майна яких прийнято рішення про накладення арешту.
У зв`язку із неналежним здійсненням своїх обов`язків, прокурор, який здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000622 не забезпечив швидке, повне та неупереджене розслідування вказаного кримінального правопорушення.
Захисником у скарзі наводились доводи на обґрунтування посилань про відсутність доказів винуватості ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . При цьому захисник наводив також аргументи щодо закінчення строків досудового розслідування та обов`язку прокурора вчинити процесуальні дії передбачені Кримінальним процесуальним кодексом.
Захисник у судове засідання з`явився, підтримав скаргу в повному обсязі та надав пояснення щодо останньої

Прокурор та слідчий про дату, час та місце були повідомлені належним чином, про що свідчить витяг з розносної книги кур`єра Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, копію якого долучено до матеріалів справи, однак в судове засідання не з`явилися, матеріали кримінального провадження не направили, письмових пояснень не надали. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, не явка прокурора та слідчого не є перешкодою для розгляду скарги, а також враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі останніх, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки

Заслухавши пояснення захисника, вивчивши та дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 29.05.2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000622 внесені відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191 КК України.
В ході досудового розслідування № 0000622, ОСОБА_5 01.06.2017 року було пред`явлено повідомлення про підозру. 16.06.2017 року стороною обвинувачення було складено повідомлення про підозру ОСОБА_4 .
Скаржник вважає, що рішення про повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191 КК України, прийнято передчасно та в порушення вимог КПК України. В подальшому, прокурор, в порушення вимог ч. 1 та п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 28, п.2 ч.1 ст. 219, ст.294, ст. 295 КПК України не виконав свій обов`язок щодо вчинення процесуальних дій необхідних для закінчення кримінального провадження відносно підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у строк передбачений КПК України.
Не погоджуючись з вказаною бездіяльністю уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні № 0000622, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , 16.11.2017 року були подані відповідні клопотання.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Відповідно до матеріалів скарги (оскільки прокурором чи слідчим не доведено протилежного та не надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення), станом на дату розгляду даної скарги стороні захисту так і не надано відповідей на відповідні клопотання захисника.
Таким чином, уповноважений прокурор в силу вимог ст.ст. 3, 8, 19, 62, 68 Конституції України, ст.ст. 2, 8, 9, 28 КПК України не забезпечив швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального провадження №0000622, в частині того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, а жоден невинуватий не був обвинувачений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Як встановлено, в ході досудового розслідування №0000622, повідомлення про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_4 були складені в червні 2017 року Разом із тим, кримінальне провадження № 0000622, розслідується проти ОСОБА_5 та ОСОБА_4 станом на року вже більше 5 місяців.
Згідно матеріалів скарги, рішень про продовження строку досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000622 відповідно до передбаченої КПК процедури не приймалося.
Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.
Згідно з цією ж статтею строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:
1) двох місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку;
2) шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості;
3) дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до дня її скасування слідчим суддею або винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
При цьому, відповідно до ст.294 КПК якщо досудове розслідування злочину (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу:
1) до трьох місяців - керівником місцевої прокуратури;
2) до шести місяців - керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником;
3) до дванадцяти місяців - Генеральним прокурором чи його заступниками.
Строк досудового розслідування злочину може бути продовжений до трьох місяців, якщо його неможливо закінчити внаслідок складності провадження, до шести місяців - внаслідок особливої складності провадження, до дванадцяти місяців - внаслідок виняткової складності провадження.
Разом із тим, ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Порядок продовження строку досудового розслідування визначений ст..295 КПК України, відповідно до якої продовження строку досудового розслідування кримінального правопорушення здійснюється за клопотанням слідчого або прокурора, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування.
Копія клопотання вручається слідчим або прокурором, що здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення цього досудового розслідування, підозрюваному та його захиснику не пізніше ніж за п`ять днів до дня подання клопотання прокурору, що уповноважений на розгляд питання про продовження строку досудового розслідування.
Підозрюваний, його захисник мають право до подання клопотання про продовження строку досудового розслідування подати слідчому або прокурору, який ініціює це питання, письмові заперечення, які обов`язково долучаються до клопотання і разом з ним подаються прокурору, уповноваженому на його розгляд.
Прокурор, уповноважений розглядати питання продовження строку досудового розслідування, зобов`язаний розглянути клопотання не пізніше трьох днів з дня його отримання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування.
Рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування або про відмову у такому продовженні приймається у формі постанови.
Оскільки сторона захисту не отримувала відповідного клопотання про продовження строків досудового розслідування та про його зупинення (що підтвердив у судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 ), продовження строків досудового розслідування за таких умов було б суттєвим порушенням права на захист підозрюваних, а саме рішення прокурора про продовження строків досудового розслідування не є правомірним, тому можна зробити висновок про те, що строк досудового розслідування не продовжувався, а тому становить два місяці, так кримінальне провадження мало бути закінчене в серпні 2017 року, оскільки з моменту вручення повідомлення про підозру ОСОБА_5 та ОСОБА_4 минуло 5 місяців, можна стверджувати, що строки досудового розслідування спливли.

Відповідно до ч.8 ст.223 КПК України слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених частиною третьою статті 333 цього Кодексу. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими.
Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Адвокат ОСОБА_3 під час судового розгляду зазначив про те, що оскільки строки досудового розслідування закінчились, достатні докази винуватості підозрюваних відсутні, прокурор зобов`язаний вчинити дії, визначені ст.283 КПК України, а строк вчинення цих дій визначений ст. 219 КПК України, тобто 2 місяці з моменту повідомлення особі про підозру.
Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Згідно положень ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами ст. 63 Конституції України та ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Підозра, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
У відповідності до принципів і засад, гарантованих ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4, 5, 6 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.
Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
У разі якщо норми цього Кодексу суперечать міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. При цьому, з урахуванням можливого продовження строку, загальний строк досудового розслідування згідно з ч. 2 ст. 219 КПК України не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Разом із тим, ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Кримінальне провадження закривається згідно з ч. 1 ст. 284 КПК України у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення; або встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення; або якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.
Відповідно до ч.2 ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у такому випадку закрити кримінальне провадження у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру.
Слідчі (розшукові) дії не можуть проводитися після закінчення строків досудового розслідування, крім їх проведення за дорученням суду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 333 КПК України. Будь-які слідчі (розшукові) або негласні слідчі (розшукові) дії, проведені з порушенням цього правила, є недійсними, а встановлені внаслідок них докази - недопустимими (ч.8 ст.223 КПК України).
Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.
Відповідно до ст. 116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.
Для розуміння поняття найкоротших, розумних строків досудового розслідування, то слід керуватися ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (Право на справедливий суд) та практикою Європейського суду з прав людини.
Зокрема, ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і стороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Частина 2 також передбачає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Згідно ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Встановлено, що 16.11.2015 року стороною захисту подано клопотання про залучення доказів до матеріалів кримінального провадження, клопотання про припинення бездіяльності та вчинення процесуальних дій, клопотання про закриття кримінального провадження. Станом на дату розгляду скарги, дані клопотання не були розглянуті уповноваженим прокурором.
При цьому відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Таким чином суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення скарги захисника.
Суд погоджується з позицією захисника про протиправність бездіяльності слідчих групи слідчих першого СВ СУ прокуратури Дніпропетровської області, прокурорів групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області щодо не вчинення дій з розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження від 16.11.2017 у строк встановлений ст.220 КПК України, оскільки в даному випадку прокурором було порушено строки розгляду клопотання сторони захисту про вчинення процесуальних дій з закриття кримінального провадження.
Крім того, матеріалами справи підтверджується та знаходить своє обґрунтування вимога сторони захисту щодо зобов`язання уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області припинити бездіяльність щодо вчинення дій, які визначені ч.2 ст.283 КПК України, оскільки судом встановлена відсутність факту продовження строків досудового розслідування № 0000622 відповідно до встановленої Кримінальним процесуальним кодексом, а тому дане кримінальне провадження мало бути закінчено протягом 2 місяців, тобто у строк до 01.08.2017 року (2 місяці з моменту повідомлення про підозру ОСОБА_5 ), крім того суд зазначає, що недотримання належної правової процедури продовження строку досудового розслідування, в свою чергу, нівелює можливість прийняття правомірного рішення прокурора про продовження строку досудового розслідування, а тому сам факт неповідомлення сторони захисту, ненадання стороні захисту клопотання про продовження строку досудового розслідування є порушенням вимог ст. 294, 295 КПК України, а тому є доказом відсутності прийнятого рішення про продовження строку досудового розслідування. За таких умов суд приходить до висновку, що подальше зволікання з вчинення процесуальних дій відповідно до ч. 2 ст.283 КПК України, тобто спрямованих на закінчення кримінального провадження шляхом здійснення однієї з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Суд приходить до такого висновку зважаючи на те, що ст. 303 КПК України передбачає можливість оскарження бездіяльності прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк. В даному випадку конкретні процесуальні дії, передбачені ч.2 ст.283 КПК України, а строк їх здійснення чітко визначається положеннями ст. 219, 294-297 КПК України, та в даному випадку становить 2 місяці з моменту повідомлення ОСОБА_5 та ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (тобто з червня 2017 року). Таким чином процесуальні дії, передбачені ч.2 ст.283 КПК України мали бути виконанні в серпні 2017 року, а тому подальше зволікання з їх здійсненням є протиправним, а тому відповідна бездіяльність прокурора є предметом оскарження відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України та має бути негайно усунена уповноваженим прокурором.
В той же час, суд приходить висновку про неможливість задоволення інших вимог захисника з таких підстав.
Вимога захисника про зобов`язання уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області вчинити дії, які визначені саме п.1 ч.2 ст.283, п.1 ч.1, ч.4 ст.284 КПК України в частині підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді, прийняти постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000622 від 29.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191 КК України не підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
2. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316цього Кодексу.
Таким чином за правилами ст. 303 КПК України, передбачено чіткий перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, який розширеному тлумаченню не підлягає.
Також вказана норма КПК України наводить вичерпний перелік суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні.
Тобто скарга має бути подана саме на бездіяльність, дії чи рішення слідчого або прокурора, якщо він у визначений КПК України строк зобов`язаний був здійснити певну процесуальну дію, однак не здійснив її.
Як вбачається зі скарги, скаржник звернувся до слідчого судді зі скаргою в якій просить слідчого суддю прийняти рішення, відповідно до якого прокурора було б зобов`язано прийняти конкретне процесуальне рішення про закриття кримінального провадження за п.1 ч.1 ст.284 КПК України. Проте прийняття такого рішення виходить за межі повноважень слідчого судді на досудовому розслідуванні, саме слідчий, прокурор мають надати належну оцінку доказам, наданим стороною захисту, щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ознак кримінальних правопорушень, а також наявності доказів, що доводять невинуватість даних осіб.
Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що суд не може задовольнити таку вимогу захисника, оскільки це не передбачено ст. 303 КПК України.
Щодо вимоги сторони захисту щодо зобов`язання уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області вчинити дії в частині обраного запобіжного заходу підозрюваним, в т.ч. інших заходів забезпечення кримінального провадження та протягом трьох днів з часу постановлення ухвали слідчого судді по кримінальному провадженню внесеного до ЄРДР за №0000622 від 29.05.2017 прийняти рішення в частині:
- припинення розшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1
- скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 та повернути внесену заставу, слідчий суддя зазначає, що бездіяльність слідчого, прокурора щодо припинення розшуку та застосування запобіжних заходів до вчинення дій по закінченню кримінального провадження є передчасним, та в будь-якому випадку буде відображене прокурором під час прийняття рішення за результатами закінчення кримінального провадження.
Враховуючи вищенаведене, суд не може задовольнити таку вимогу захисника, оскільки в рамках даної скарги це не передбачено ст. 303 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 8, 110, 220, 303, 306-307, 309 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який є захисником підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області, яка допущена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000622 від 29.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191 КК України задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого прокурора групи прокурорів відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Дніпропетровської області вчинити дії щодо розгляду клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження від 16.11.2017 у строк встановлений ст..220 КПК України

Зобов`язати уповноваженого прокурора у кримінальному провадженні №0000622 від 29.05.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 212, ч.5 ст. 191 КК України, протягом доби з моменту отримання копії даної ухвали, вирішити питання про вчинення процесуальних дій передбачених ч. 2 ст. 283 КПК України щодо закінчення кримінального провадження №0000622 від 29.05.2017.

В іншій частині скарги - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: