Справа № 182/1916/17
Провадження № 1-кп/0182/428/2017
У Х В А Л А
Іменем України
03.10.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міскрайонний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі, в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 грудня 2015 року за №0000235 стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона,
українця, Гр. України, не одруженого, має доньку 2016 року народження, не працюючого,
місце реєстрації: АДРЕСА_1 , проживає за адресою,
АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
обвинуваченого у скоєнні, правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 3 ст. 191 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
В провадження судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження, внесене 26.12.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235, стосовно ОСОБА_3 . Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 , будучи з 15.11.2011 року приватним підприємцем, згідно свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця №808440 від 15.11.2011 року, перебуваючи за місцем розташування свого офісу за адресою: АДРЕСА_3 та за місцем проживання декого з потерпілих, маючи намір на привласнення та розтрату чужого майна, укладав в потерпілими договори про виконання робіт по виготовленню ПВХ конструкцій за розцінками виконавця, та отримавши передплату, умисно, з корисливих мотивів, привласнював грошові кошти, ввірені йому потерпілими, які надалі розтратив на особисті потреби. Вказані дії ОСОБА_3 мають правову кваліфікацію за ч. 1 ст.191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірено особі та за ч.3 ст. 191 КК України як привласнення та розтрата чужого майна, яке було ввірено особі, вчинене повторно. Стосовно обвинуваченого, відповідно до долученого реєстру матеріалів досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, на строк до 30.09.2013 року, тобто строк дії якого скінчився. На цей же строк, до 30.09.2013 року ОСОБА_3 було обмежено в користуванні спеціальним правом правом на здійснення підприємницької діяльнсоті.
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про проведення підготовчого судового засідання у їх відсутність. Цивільні позови потерпілими не заявлені, оскільки в матеріалах кримінального провадження є розписки надані кожним з них про відшкодування обвинуваченим завданої їм шкоди і про те, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого потерпілі не мають. Інших клопотань ними не заявлено.
Потерпілий ОСОБА_14 , зі слів близьких родичів, помер. Та оскільки матеріальну шкоду йому було відшкодовано, клопотань про заміну потерпілого не надійшло.
В судовому засіданні прокурор просив призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду та викликати в судове засідання сторони кримінального провадження і свідків відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування. При цьому прокурор не заявляв клопотання щодо обрання стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 будь-якого запобіжного заходу. Нових доказів не долучав.
Захисник ОСОБА_5 і обвинувачений ОСОБА_3 заперечували проти призначення зазначеного кримінального провадження до судового розгляду, посилаючись на те, що обставини викладені в обвинувальному акті не відповідають тим, які були викладені в повідомленні про підозру оголошену ОСОБА_3 , що порушує його процесуальні права. Крім того, захисник та обвинувачений вважають, що висунуте обвинувачення не є конкретизованим, оскільки в обвинувальному акті не наведено конкретних дій обвинуваченого, спрямованих на привласнення грошових коштів, не зазначено які документи складено саме ОСОБА_3 на підставі яких було вчинено привласнення та розтрату грошових коштів потерпілих. При цьому, на думку захисника сторона обвинувачення перекладає на суд обов`язок доказування обставин, не встановлених під час досудового розслідування, що тягне порушення принципу змагальності сторін. До того ж, стороною обвинувачення та слідчим не виконано жодної вказівки відповідно попередньої ухвали суду, якою кримінальне провадження повернуто прокурору. Крім того, слідчим, а не прокурором, вручено копію обвинувального акту захиснику та обвинуваченому без зазначення дати його затвердження, що є недопустимим.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором і має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, а також дату та місце його складення та затвердження. Відповідно до ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Згідно до реєстру матеріалів досудового розслідування очевидно, що слідчим ОСОБА_15 лише оголошено підозру ОСОБА_3 29.03.2017 року. В той же день складено обвинувальний акт. До того ж, матеріали кримінального провадження не відкривалися сторонам, про що свідчать відомості про ознайомлення з матеріалами провадження потерпілого ОСОБА_14 , який помер. Крім того, відповідно до ухвали суду від 28.11.2016 року було повернуто прокурору об`єднані кримінальні провадження №0000235 №00001417, 400001895 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України, Але відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування процесуальні рішення слідчим за цими кримінальними провадженнями не приймалися.
За таких обставин очевидно, що допущено суттєве порушення прав обвинуваченого, оскільки він не мав можливості вчасно надати доказів того, що ввірені грошові кошти не витратив на власні потреби. А на даний час, суд позбавлений можливості перевірити ці обставини самостійно, як зазначено в ухвалі колегії судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.07.2016 року, наданої стороною захисту.
Викладені обставини позбавляють суд можливості призначити провадження до судового розгляду та розглянути його по суті. Тому клопотання захисника та обвинуваченого підлягає задоволенню
Керуючись ст.ст. 314, 315 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Кримінальне провадження, внесене 26 грудня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 стосовно ОСОБА_3 , за правовою кваліфікацією ч.1 ст. 191, ч.3 ст. 191 КК України повернути прокурору.
Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався. Строк дії заходів забезпечення провадження минув.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів з дня її проголошення, з подачею апеляції через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1