Провадження № 11-кп/795/550/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2017 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження № 12.015.270.010.006.970, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої

адвоката ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком місцевого суду ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 16569 грн. 42 коп. матеріальної шкоди та 2000 грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 351 грн. 84 коп..

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На вирок місцевого суду захисник обвинуваченої подав апеляційну скаргу в якій просить його змінити та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з встановленням іспитового строку один рік, без призначення додаткового покарання. В задоволенні позовних вимог потерпілої ОСОБА_8 відмовити в повному обсязі. Вказує, що обвинувачена з першого дня визнавала свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, давала правдиві покази щодо нього, фактичних обставин справи не оспорювала. Також суд не в повній мірі врахував, що кримінальне правопорушення скоєно обвинуваченою з необережності та за складних дорожніх умов, які були викликані раптовою зміною дорожньої обстановки. Не звернув суд увагу на позицію обвинуваченої по відношенню до потерпілої, а саме намагання з першого дня надати допомогу останній. Окрім того місцевий суд не прийняв до уваги позицію державного обвинувача, який в судових дебатах просив призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з встановленням, на підставі ст. 75 КК України, іспитового строку 1 рік, без призначення додаткового покарання. Призначаючи обвинуваченій додаткове покарання, суд не врахував, що автомашина є єдиним джерелом доходу для обвинуваченої. Цивільно правова відповідальність обвинуваченої застрахована в страховій компанії АТ «Просто-Страхування», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ № 9917737, який був чинний на момент настання події даної ДТП. (Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Вважає, що позовна заява взагалі повинна бути залишена без розгляду, а потерпілій роз`яснено право пред`явлення позовної заяви в порядку цивільного судочинства.

Потерпіла також подала апеляційну скаргу на вирок місцевого суду в якій просить його скасувати та ухвалити новий і призначити обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 2 роки. Зазначає, що в ході судового розгляду кримінального провадження обвинувачена жодним чином не показала, що вона усвідомила свою поведінку, надала їй належну оцінку та дійсно готова нести передбачену законом відповідальність. Вибачення обвинуваченої перед нею було висловлено більше ніж через півроку після дорожньо-транспортної пригоди, тільки під час судового розгляду та носило формальний, показовий характер. Під час досудового розслідування обвинувачена жодних дій, спрямованих на розкриття злочину не вчиняла. Обвинувачена приймала участь лише у слідчих діях з використанням наданих їй процесуальних прав підозрюваної.

Місцевим судом встановлено, що 22 липня 2016 року, близько 14 год. 30 хв., ОСОБА_7 , керуючи автомашиною марки «Daewoо Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 10.1, 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху, рухаючись в м. Чернігові, по вул. Івана Мазепи, зі сторони проспекту Перемоги в напрямку вул. Музикальна і, під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу, який розташований поряд з будинком № 58, по вул. Івана Мазепи, у м. Чернігові, проявила неуважність, не стежила за дорожньою обстановкою та її змінами, при випередженні автомашини, що зупинився попереду перед нерегульованим пішохідним переходом, не зменшивши швидкість та не переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, виїхала на вказаний пішохідний перехід, де здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8 , яка перетинала проїзну частину по вказаному переходу, з право на ліво відносно напрямку руху автомашини під управлінням ОСОБА_7 ..

В результаті дорожньо транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Обвинувачена в судовому засіданні свою вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнала.

Заслухавши доповідача, прохання обвинуваченої та її захисника задовольнити скаргу останнього, прохання представника та потерпілої задовольнити її апеляційну скаргу, думку прокурора про необґрунтованість обох апеляційних скарг, колегія суддів також вважає їх безпідставними.

Висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами є обґрунтованим і ніким не оспорюється.

Колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченій покарання відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого нею, даним, що характеризують її особу, з огляду на наслідки, що настали, є достатнім та справедливим, а тому підстав для зміни чи скасування вироку місцевого суду в цій частині не вбачається.

Обвинувачена активних кроків по відшкодуванню заподіяної потерпілій шкоди не вживала, не обхідні на лікування кошти не надавала.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України, шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

У відповідності до вимог ст.ст. 91, 129 КПК України, суд, при розгляді кримінального провадження всебічно, повно й об`єктивно дослідив обставини справи та з`ясував характер і розмір матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, наявність причинного зв`язку між вчиненим та шкодою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За страховим полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільно-правова відповідальність обвинуваченої була застрахована АТ «Просто-страхування» на період з 14.06.2016 року до 13.06.2017 року (а.п.117).

У встановлений строк 25.07.2016 року повідомлено страхову компанію про подію, що має ознаки страхового випадку (а.п.154).

При розгляді справи № 2808цс15 в постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року, Верховний Суд України зробив правовий висновок, відповідно до якого право на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована.

У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

За таких обставин доводи обвинуваченої та її захисника про необхідність залишення позову без розгляду не заслуговують на увагу, оскільки потерпіла, яка наполягає на відшкодуванні шкоди саме за рахунок особи, яка завдала шкоди, здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2 ст. 14 цього Кодексу).

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 06 березня 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4