Справа № 583/3479/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2018 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка Сумської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000714 від 20.10.2017 року по обвинуваченню
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , раніше судимого :
- 06.05.1999 р. Охтирським районним судом за ч.3 ст.140, ст. 44, ч. 3 ст. 222, ст. 42 КК України до виправних робіт строком 2 роки з конфіскацією 1/2 частини майна з вирахуванням 20% заробітку;
- 18.05.2000 р. Охтирським районним судом Сумської області за ч.2 ст. 206, ч.1 ст.101, ст.ст. 42, 43 КК України остаточно до 4 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений постановою від 10.10.2002 р. умовно-достроково 11.10.2002 року на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 8 днів;
- 26.02.2008 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст.122 КК України до 1 року 9 місяців обмеження волі; звільнений постановою від 16.10.2009 р. умовно-достроково 26.10.2009 р. на не відбутий строк 3 місяці;
- 25.08.2010 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік; згідно ухвали Апеляційного суду Сумської області від 26.10.2010 р. вирок змінено та пом`якшено покарання у вигляді 3 місяців арешту, в зв`язку з відбуттям міри покарання звільнено з-під варти в залі суду;
- 24.06.2011 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 1 ст.262, ч.1 ст.263, ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 26.10.2011 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці; звільнений постановою суду від 06.09.2013 р. умовно-достроково 14.09.2013 р. на не відбутий строк 1 рік 2 дні;
- 21.08.2014 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71, ч.4 ст. 81 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі; згідно ухвали Апеляційного суду Сумської області від 06.11.2014 р. вирок змінено: рахувати засудженим по ст. 185 ч. 3, ст.71 ч.1 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; звільнений 05.09.2017 року по відбуттю строку покарання;
- 14.11.2017 р. Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців,
за ч. 1 ст. 121 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_5 19.10.2017 року близько 17 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння навпроти домоволодіння АДРЕСА_2 , зустрівши свого знайомого - ОСОБА_6 , затіяв з ним сварку через образу останнім його тітки ОСОБА_7 , в ході якої, щоб помститися за образу своєї тітки, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_6 заздалегідь приготованою дерев`яною палицею один удар по голові, внаслідок чого останній впав на землю, та після того, як потерпілий став підніматися на ноги, не вчиняючи при цьому опору, обвинувачений ОСОБА_5 , продовжуючи протиправні дії, умисно наніс потерпілому ОСОБА_6 два удари кулаками рук в область голови, від яких ОСОБА_6 знову впав на землю, після чого наніс потерпілому ОСОБА_6 , який лежав на землі, два удари дерев`яною палицею по голові, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді тяжкої ЧМТ, перелому правої тім`яно-скроневої ділянки, забою речовини головного мозку, субдуральної гематоми малих розмірів справа, субарахноїдального крововиливу, забійні рани тім`яної та потилочної ділянки голови, субконюнктивального крововиливу лівого ока, гематоми верхньої повіки правого ока, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 394 від 05.12.2017 року є небезпечними для життя у момент заподіяння та згідно з пунктами 2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 121 ч. 1 КК України, не визнав та пояснив, що ще коли він перебував у місцях позбавлення волі, до нього дійшов слух про те, що ОСОБА_6 ображає його тітку - ОСОБА_7 . Після звільнення з місць позбавлення волі, він 19.10.2017 року близько 15 год. прийшов додому до ОСОБА_6 поговорити з останнім, щоб той не ображав його тітку. З собою він приніс пляшку горілки, вони вдвох її випили і він попросив ОСОБА_6 не займати та не ображати його тітку, після чого пішов додому. Однак, прийшовши додому, від матері він дізнався, що телефонувала його тітка, яка повідомила, що ОСОБА_6 прийшов і знову став її ображати та вибив у неї двері. Зразу після цього він ( ОСОБА_5 ), взявши вдома дерев`яну палку, пішов до тітки. Палка йому була потрібна для самооборони від ОСОБА_6 , так як він знав, що ОСОБА_6 є небезпечним, так як раніше він ( ОСОБА_6 ) зарубав чоловіка і не поніс за це відповідальності. По дорозі навпроти домоволодіння АДРЕСА_3 він зустрів ОСОБА_6 та сказав йому, що він ( ОСОБА_5 ) просив же його не займати тітку, між ними виник скандал. ОСОБА_6 при цьому поліз рукою у свою сумку, він ( ОСОБА_5 ) злякався, так як вважав, що ОСОБА_6 намагався дістати щось небезпечне для нього, тому він дерев`яною палицею, яку він взяв у себе вдома, вдарив потерпілого один раз по коліну. Після цього він наніс потерпілому ОСОБА_6 два удари палкою по голові, а потім наніс кулаком удар в ліву частину голови в щелепу. Від цих ударів ОСОБА_6 впав на землю, і вже коли ОСОБА_6 лежав на землі, він наніс йому ще два удари дерев`яною палкою по коліну. Потім з двору вийшла ОСОБА_8 та почала йому кричати: « ОСОБА_9 , що ти зробив! Я зараз визву міліцію.». Побачивши, що ОСОБА_6 перестав опиратися, він ( ОСОБА_5 ) пішов додому. Вважає, що він ( ОСОБА_5 ) наносив удари ОСОБА_6 , обороняючись від нього, так як останній поліз рукою у свою сумку і міг дістати з неї предмет, яким зарубати його ( ОСОБА_5 ), крім того, вважає, що від його ударів палкою у ОСОБА_6 не могли виникнути такі тілесні ушкодження, які вказали лікарі.
Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що 19.10.2017 року в післяобідню пору до нього додому в смт. Чупахівка прийшов ОСОБА_5 і в розмові просив, щоб він не ображав його тітку ОСОБА_7 , бо колись він ( ОСОБА_6 ) накричав на неї. Вони вдвох випили пляшку горілки, яку приніс з собою ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_5 пішов додому, а він ( ОСОБА_6 ) вийшов з дому та пішов у село. Поблизу магазину «Чупачок» навпроти домоволодіння № 43 по вул. Вознесенській в смт. Чупахівка його наздогнав обвинувачений ОСОБА_5 та знову став питати у нього, навіщо він образив його тітку. Він ( ОСОБА_6 ) намагався щось пояснити ОСОБА_5 , вибачитися, але ОСОБА_5 деревяною палкою, яку тримав у руці, сильно вдарив його по голові, і від удару він впав на землю. Потім він піднявся, і ОСОБА_5 вдарив його кулаком по обличчю в область щелепи, і він знову впав на землю і після цього більше нічого не памятає, та прийшов до тями він лише в машині швидкої допомоги. Він ( ОСОБА_6 ) вийшов з дому з пустими руками, ніякої сумки у нього не було, і він не намагався вдарити ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила суду, що у жовтні 2017 року близько 17 години вона знаходилася у дворі свого домоволодіння по АДРЕСА_2 , та почула шум та гавкіт собак. Вийшовши з двору на вулицю, побачила, що на землі лежав ОСОБА_6 , а обвинувачений ОСОБА_5 стояв над ним та двома руками тримав дерев`яну палку, якою при ній наніс потерпілому два удари по голові, при цьому сказавши: «Це тобі за маму, за брата і за тітку!». Вона дуже злякалась та стала кричати ОСОБА_5 , щоб він не бив ОСОБА_6 . ОСОБА_5 перестав бити ОСОБА_6 та пішов з місця події, тримаючи в руках палку, якою бив ОСОБА_6 . На її крик прибігла сусідка ОСОБА_10 , яка потім побігла в лікарню викликати швидку допомогу. У ОСОБА_6 була розбита голова, на голові було декілька ран, з яких текла кров. Коли приїхала машина швидкої допомоги, то прийшов ОСОБА_5 та допоміг погрузити ОСОБА_6 в машину.
Свідок ОСОБА_10 підтвердила суду, що 19.10.2017 року близько 17 години поверталася з магазину, що по АДРЕСА_2 , та почула крик сусідки ОСОБА_11 . Потім вона побачила, що поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 на землі лежав ОСОБА_6 , який був закривавлений, а поряд стояв ОСОБА_5 . Вона побігла в лікарню та викликала швидку допомогу.
Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що 19.10.2017 року близько 17 годині ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, без будь-якої причини став до неї чіплятися, виказувати нецензурну лайку, провокував конфлікт, замахувався руками. Після цього вона зателефонувала матері ОСОБА_5 і розповіла про цей випадок. А через деякий час після цього вона дізналася, що її племінник ОСОБА_5 дерев`яною палкою вдарив ОСОБА_6 по голові.
Свідок ОСОБА_12 підтвердила суду, що 19.10.2017 року їй зателефонувала сестра ОСОБА_7 та повідомила, що ОСОБА_6 виражався нецензурною лайкою в її адресу, ображав її. Про це вона розказала своєму сину ОСОБА_5 . А пізніше вона дізналася, що її син ОСОБА_5 побив ОСОБА_6 і останнього забрала машина швидкої допомоги.
Протоколом огляду місця події від 20.10.2017 року з фототаблицею, з якого вбачається, що 20.10.2017 року оглянуто земельну ділянку поблизу двору АДРЕСА_2 , де на відстані 7 м від краю проїзної частини та 2 м від паркану домоволодіння АДРЕСА_2 у траві на узбіччі дороги виявлено дерев`яну палицю з руків`ям загальною довжиною 63 см, одна сторона якої має гладку поверхню, а інша ребристу поверхню у вигляді гребеня зубців із заглибленням. (а.с. 61-62).
Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації (проведення відеозапису) від 20.10.2017 року, згідно якого свідок ОСОБА_8 на місці події навпроти домоволодіння АДРЕСА_3 розповіла та показала, продемонструвавши на манекені, як саме 19.10.2017 р. близько 17 год. обвинувачений ОСОБА_5 дерев`яною палицею з ребристою поверхнею, яку тримав у руках, наніс потерпілому ОСОБА_6 , який лежав на землі, два удари по голові, при цьому промовляючи : «Це тобі за маму, за брата та за тьотю» (а.с. 81-85).
Висновком судово-медичної експертизи № 395 від 07.12.2017 року, яким встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , може відповідати механізму, показаному свідком ОСОБА_8 (а.с. 99).
Протоколом проведення слідчого експерименту із застосуванням технічних засобів фіксації (проведення відеозапису) від 31.10.2017 року, згідно якого ОСОБА_5 розповів та показав, як саме 19.10.2017 року він наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.с. 87-91).
Висновком судово-медичної експертизи № 396 від 07.12.2017 року, яким встановлено, що механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 може відповідати механізму, показаному підозрюваним ОСОБА_5 (а.с. 98).
Висновком судово-медичної експертизи № 394 від 05.12.2017 року, згідно якого в неврологічному відділенні Охтирської ЦРЛ ОСОБА_6 встановлений діагноз : тяжка ЧМТ, перелом правої тім`яно - скроневої ділянки, забій речовини головного мозку, субдуральна гематома малих розмірів справа, субарахноїдальний крововилив, забійні рани тім`яної та потилочної ділянки голови, субконюнктивальний крововилив лівого ока, гематоми верхньої повіки правого ока. Дані ушкодження утворились від дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень. Вказані ушкодження, небезпечні для життя і за цією ознакою згідно з пунктом 2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вищевказані тілесні ушкодження могли бути отримані не менше ніж від однієї фізичної дії. Давність нанесення ушкоджень може відповідати даті, зазначеній у постанові, про що свідчить дані меддокументації. (а.с. 96-97).
З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 20.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_5 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. (а.с.72).
Висновком судово-медичної експертизи від 05.12.2017 р. №411, згідно якої при судово-цитологічному дослідженні дерев`яної палиці, вилученої при огляді місця події, на 12 зубцях від вільного кінця виявлена кров людини, походження якої можливе від особи будь-якої статі, в організмі якої міститься антиген А, ізосерологічної системи крові АВО, в тому числі як від ОСОБА_6 , так і від ОСОБА_5 (у разі наявності у останнього пошкоджень, які супроводжуються зовнішньою кровотечею). (а.с. 93-95).
Висновком судово-психіатричного експерта № 907 від 04.12.2017 року встановлено, що ОСОБА_5 на час вчинення інкримінованого йому правопорушення будь-яким психічним захворюванням не страждав, не виявляв ознак будь-якого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, знаходився в стані простого алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_5 будь-якими психічними захворюваннями не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. (а.с. 100-102).
Доводи обвинуваченого про те, що від його дій не могли бути спричинені тяжкі тілесні ушкодження потерпілому, спростовуються висновком судово-медичної експертизи № 394 від 05.12.2017 р., згідно якого виявлені у потерпілого ОСОБА_6 тілесні ушкодження є тяжкими, утворились від дії тупих предметів та давність їх нанесення може відповідати даті вчинення злочину; висновками судово-медичних експертиз № 395, 396 від 07.12.2017 р., згідно яких механізм спричинення тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_6 , може відповідати механізму, показаному обвинуваченим ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_8 під час проведення слідчих експериментів.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він діяв у стані необхідної оборони, і палку він взяв вдома з метою захисту від ОСОБА_6 , не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 1 від 26.04.2002 року «Про судову практику у справах про необхідну оборону» згідно з ч. 1 ст. 36 КК необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Тобто, необхідна оборона це правомірний захист правоохоронюваних інтересів особи, суспільства або держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, необхідної і достатньої в даній обстановці шкоди, що відповідає небезпеці посягання й обстановці захисту.
Право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певної підстави (юридичного факту).
Відповідно до ч. 1 ст. 36 КК України такою підставою є лише вчинення особою суспільно-небезпечного посягання.
Посяганням визнаються дії особи, якими вона вже заподіює шкоду або створює реальну загрозу заподіяння такої шкоди певним об`єктам.
В судовому засіданні встановлено, що потерпілий ОСОБА_6 будь-яких дій, які б загрожували життю та здоров`ю ОСОБА_5 , не вчиняв.
Сам обвинувачений не заперечував у судовому засіданні факту нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, хоча наполягає, що ушкодження спричинив обороняючись від потерпілого.
Однак твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про сприйняття ним дій потерпілого як таких, що загрожують його життю, спростовуються показами потерпілого ОСОБА_6 , який в судовому засіданні пояснив, що ніякої сумки чи іншого будь-якого предмета у нього в руках не було, і він не намагався вдарити ОСОБА_5 .
Відсутність реальної загрози заподіяння шкоди ОСОБА_5 з боку потерпілого ОСОБА_6 підтверджується також показами свідка ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_5 наносив удари палкою по голові потерпілому ОСОБА_6 у той час, коли останній лежав на землі і опору не чинив.
Жодними доказами не підтверджується об`єктивної наявності у обвинуваченого будь-яких тілесних ушкоджень.
З боку потерпілого ОСОБА_6 ніякої реальної загрози заподіяння шкоди обвинуваченому ОСОБА_5 не було, тому у обвинуваченого ОСОБА_5 були відсутні підстави для необхідної оборони.
Таким чином, суд не може погодитися з доводами обвинуваченого щодо нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому в стані необхідної оборони, оскільки такі доводи не підтверджуються встановленими обставинами справи, і вважає їх такими, що надані обвинуваченим з метою пом`якшення відповідальності.
Встановлені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 , заздалегідь взявши вдома дерев`яну палицю та з мотивів помсти умисно наносячи даною палицею удари по голові потерпілому ОСОБА_6 , тобто в життєво важливий орган тіла, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав, що може заподіяти тяжку шкоду здоров`ю потерпілого, та бажав її настання.
Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України, так як він вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, продовжує злочинну діяльність, перебуває на диспансерному обліку КЗ «Охтирська ЦРЛ» з діагнозом хронічний алкоголізм, на обліку у психдиспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, враховує його вік, стан здоров`я, сімейний стан - він має хвору матір.
Пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставин судом не встановлено.
До обтяжуючих покарання обставин суд відносить вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням даних обставин суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, так як таке покарання, на думку суду, є необхідним і достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, до постановлення вироку Охтирського міськрайонного суду від 14.11.2017 р., яким його було засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. А тому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. При цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, ОСОБА_5 необхідно зарахувати покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком суду законної сили слід залишити попередній - тримання під вартою.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Судові витрати відсутні.
Речовий доказ: дерев`яну палицю із нашаруванням речовини бурого кольору та витяжку слідів крові людини з дерев`яної палиці на тампонах стерильної марлі, передані згідно квитанції № 000794 від 11.12.2017 року до камери схову речових доказів Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, - слід знищити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому за цим законом покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.11.2017 р. більш суворим покаранням за даним вироком суду остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20.10.2017 року.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання, остаточно призначеного за даним вироком, покарання, вібуте ним частково за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14.11.2017 р. з 07.11.2017 року по 05.04.2018 року включно.
Речовий доказ: дерев`яну палицю із нашаруванням речовини бурого кольору та витяжку слідів крові людини з дерев`яної палиці на тампонах стерильної марлі, передані згідно квитанції № 000794 від 11.12.2017 року до камери схову речових доказів Охтирського ВП ГУНП в Сумській області, - знищити.
Вирок може бути оскаржений в Апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на отримання в суді копії вироку.
Суддя: ОСОБА_1