У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"30" листопада 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001135 від 18.11.2016 року, про продовження обов`язків покладених на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Тетіїва, Київської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -
в с т а н о в и в:

29 листопада 2017 року прокурор третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва звернувся до суду із клопотанням про продовження обов`язків покладених на підозрюваного ОСОБА_6 .
В клопотанні зазначено, що впродовж 2016 року лютого 2017 року особовому складу ППОП № 2 ГУНП у місті Києві нараховано готівкою до виплати грошові кошти в сумі 12 400 000 грн., однак фактично виплачено готівкою грошові кошти в сумі приблизно 6 000 000 грн.

Установлено, що організованою групою у складі: начальника управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку головним бухгалтером ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , головного спеціаліста відділу організації оплати праці управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 , голови профспілкового комітету первинної профспілкової організації атестованих працівників ППОП № 2 ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , командира полку поліції особливого призначення № 2 ГУНП в місті Києві ОСОБА_9 та заступником командира вказаного полку ОСОБА_10 , упродовж 2016-2017 років розроблено та реалізовано злочинну схему привласнення бюджетних грошових коштів на загальну суму приблизно 6 000 000 грн., що є особливо великим розміром, яка полягає у нарахуванні окремим працівникам (довіреним особам) полку ППОП № 2 ГУНП в місті Києві грошових коштів для виплати премій та подальшій видачі особовому складу лише половини від нарахованої суми премії, чим спричинено шкоду державному бюджету на вказану вище суму.

10 лютого 2017 року о 13 годині 52 хвилин ОСОБА_6 був затриманий.

11 лютого 2017 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.

11.02.2017 року ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 09 квітня 2017 року.

03.04.2017 року постановою заступника прокурора прокуратури м. Києва строк досудового розслідування був продовжений до чотирьох місяців.

05.04.2017 року ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва продовжено строк тримання під вартою строком до 03 червня 2017 року.

30.05.2017 року постановою заступника прокурора прокуратури м. Києва строк досудового розслідування був продовжений до шести місяців.

01.06.2017 року ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було змінено запобіжний захід з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю строком до 01 серпня 2017 року.

01.08.2017 року постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування був продовжений до восьми місяців.

04.08.2017 року ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було змінено запобіжний захід з утримання під цілодобовим домашнім арештом із застосуванням електронних засобів контролю на особисте зобов`язання строком до 02 жовтня 2017 року.

26.09.2017 року постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування був продовжений до десяти місяців.

02.10.2017 року ОСОБА_6 ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва продовжено запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи, в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.11.2017.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: показаннями свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , іншими показами свідків, показаннями потерпілих; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України; протоколами обшуків від 10.02.2017; аудиторським звітом Головного управління Національної поліції у м. Києві за період з 07.11.2015 по 10.02.2017 на предмет дотримання законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати, а також премій (в тому числі в готівковій формі) особовому складу Головного управління Національної поліції у м. Києві; судово-економічною експертизою, за результатами проведення аудиторського звіту Головного управління Національної поліції у м. Києві за період з 07.11.2015 по 10.02.2017 на предмет дотримання законодавства щодо нарахування та виплати заробітної плати, а також премій (в тому числі в готівковій формі) особовому складу Головного управління Національної поліції у м. Києві; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині. Підозрюваний та його захисник заперечували проти продовження покладених на ОСОБА_6 обов`язків, оскільки вважають, що 20.11.2017 року закінчилися повноваження слідчих органів прокуратури по здійсненню досудового розслідування та вказане кримінальне провадження наразі відноситься до підслідності НАБУ.
Вивчивши надані матеріали, вислухавши підозрюваного та його захисника, доводи прокурора, який обґрунтував клопотання та зазначив обставини які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Частина 5 ст. 194 КПК України передбачає, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

За таких обставин, слідчий суддя, враховує той факт, що вчинене підозрюваним кримінальне правопорушення шляхом зловживання службовим становищем, має високий ступінь суспільної небезпеки, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, тому вважає за доцільне на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів та оцінених в сукупності з усіма обставини, у тому числі: вагомістю наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання; наявність постійного місця роботи; репутацію; майновий стан; відсутність судимостей; дотримання умов застосованих запобіжних заходів; відсутність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, клопотання задовольнити та покласти обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

При цьому, слідчий суддя вважає, що ці обов`язки за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим їх застосування не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176-179, 182-184, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Тетіїва, Київської області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 11 грудня 2017 року, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: