АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/381/18 Справа № 211/4766/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2018 року м.Дніпро

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року по кримінальному провадженню за №0000911,-

третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_6

представника третьої особи,

щодо майна якої вирішується

питання про арешт ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги апелянт посилається на те, що в описовій частині оскаржуваної ухвали слідчий суддя зазначає про те, що «... ОСОБА_6 в судовому засіданні фактично не заперечував проти накладення арешту на вилучене майно...», що не відповідає дійсності. Разом з цим ні він ( ОСОБА_6 ), ні адвокат ОСОБА_7 , подати зауваження щодо журналу судового засідання не мають можливості, оскільки ознайомитися з журналом судового засідання всупереч письмовому клопотанню не надано. Вказує на те, що з оскаржуваної ухвали не вбачається аналізу та мотивації щодо жодного з пунктів, які суд відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України враховує при вирішенні питання про арешт майна, що є фактичним протиправним позбавленням права власності.

Ухвалою слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року задоволено клопотання слідчого СВ Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області та накладено арешт на вилучені 10 березня 2018 року під час обшуку речі за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши власнику або іншій особі за його довіреністю використання, розпорядження та відчуження майна.

Мотивуючи ухвалене рішення слідчий суддя посилався на те, що вилучені під час обшуку речі є речовими доказами, мають суттєве значення у розслідуванні кримінального провадження, з метою позбавлення зацікавлених осіб можливості пошкодити, зіпсувати, знищити вказане майно є необхідність задовольнити клопотання слідчого про накладення арешту.

Заслухавши доповідь судді, адвоката ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:
1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;
2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;
3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально - протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Колегією суддів встановлено, що СВ Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000911 від 18 травня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.301 КК України та розпочато досудове розслідування.
10 березня 2018 року старшим слідчим СВ Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2018 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено: 1) ноутбук марки Asus s/n: H5NOCVO5Z017192, з зарядним пристроєм до нього; ноутбук марки Asus s/n: H5NOCVO57027196, з зарядним пристроєм до нього; Wi-fi роутер марки Xiaomi; веб камеру марки Logitech в кількості 2-х штук; відеокамеру; три презервативи.
Відповідно до постанови старшого слідчого СВ Довгинцівського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 10 березня 2018 року вищезазначене майно було визнано речовими доказами.
Колегія суддів враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вилучене під час обшуку 10 березня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , майно, є речовим доказом, яке має суттєве значення у розслідувані кримінального провадження та з метою позбавлення зацікавлених осіб можливості пошкодити, зіпсувати, знищити вказане майно, приходить до висновку, що слідчим суддею обґрунтовано накладено арешт на вилучене майно.
Доводи апеляційної скарги не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують вищенаведених висновків колегії суддів.
Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.
Що стосується посилань апелянта на відсутність достатніх доказів вчинення особою чи особами кримінального правопорушення та недостатню вмотивованість оскаржуваної ухвали колегія суддів оцінює критично з міркувань, наведених вище щодо обґрунтованості підозри у вчиненні розслідуваного кримінального правопорушення та відповідності арештованого майна критеріям ст. 98 КПК України.
Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Довгинцівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 березня 2018 року про накладення арешту на майно, яке вилучено під час обшуку 10 березня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4