Справа № 180/1943/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання Міністерства юстиції України про приведення вироку суду Російської Федерації відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність із законодавством України,

ВСТАНОВИВ:

09 листопада 2017 року до суду з Міністерства юстиції України (далі заявник) надійшло клопотання, в якому зазначено, що 25 жовтня 2017 року наказом Міністерства юстиції України № 3320/5 прийнято рішення про прийняття в Україну засудженого за вироком російського суду громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст.606 КПК України та ст.3 Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року.

Заявник просив привести вирок Лазарівського районного суду м.Сочі від 20 травня 2016 року, яким засуджено ОСОБА_4 до 6 років 8 місяців позбавлення волі, у відповідність із законодавством України, а саме: визначити норми статті (частини статей) Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого засудженого визнано винним вказаним вище вироком суду Російської Федерації, та визначити строк позбавлення волі, що підлягає відбуванню засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі цього вироку суду.

В судове засідання представник заявника не з`явився, просив суд розглядати вищевказане клопотання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання заявника, посилаючись на наявність всіх правових підстав для його задоволення, просив привести вирок суду іноземної держави відносно громадянина України ОСОБА_4 у відповідність із законодавством України. Вважає, що ч.1 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідає ч.2 ст.15-ч.2 ст.307 КК України, і ОСОБА_4 необхідно визначити покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Розглядаючи клопотання про приведення вироку суду Російської Федерації у відповідність із законодавством України, суд виходить із положень Конституції України, глави 46 КПК України, якими регламентовано визнання та виконання вироків судів іноземних держав та передача засуджених осіб, Конвенції про передачу засуджених осіб 1983 року та норм Кримінального кодексу України.

Зазначена Європейська конвенція згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Частиною 1 статті 602 КПК України передбачено, що вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.3 ст.610 КПК України, під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави.

Судом встановлено, що вироком Лазаревського районного суду м.Сочі від 20 травня 2016 року ОСОБА_4 засуджено до покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації.

ОСОБА_4 відбуває покарання в Федеральній казенній установі Виправній колонії №6 Управління Федеральної служби виконання покарань Росії по Краснодарському краю. Кінець строку відбування покарання 17 листопада 2022 року.

Згідно довідки про відбуту та не відбуту частини покарання, виданої начальником ФКУ Виправної колонії № 6 ОСОБА_5 18 травня 2017 року, та характеристики на засудженого ОСОБА_4 початок строку відбування покарання 18 березня 2016 року, кінець строку 17 листопада 2022 року, станом на 18 травня 2017 року ОСОБА_4 відбув 1 рік 2 місяці, не відбутий строк покарання - 5 років 6 місяців.

ОСОБА_4 засуджений до покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у колонії суворого режиму, за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації.

За вироком суду дії ОСОБА_4 були кваліфіковані, як готування до незаконного збуту наркотичних засобів, у великому розмірі, групою осіб за попередньою змовою, коли злочин не було доведено до кінця особою з причин, що не залежали від її волі.

Вказані дії ОСОБА_4 , за які його засуджено в Російській Федерації, є кримінальним правопорушенням (злочином) згідно із законодавством України.

Дії передбачені ч.1 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації відповідають діям, передбаченим ч.1 ст.14-ч.2 ст.307 КК України (готування до незаконного збуту наркотичних засобів, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великому розмірі).

Відповідно до ч.4 ст.610 КПК України при визначенні строку покарання у виді позбавлення волі, що підлягає відбуванню на підставі вироку суду іноземної держави, суд дотримується тривалості призначеного таким вироком покарання, крім таких випадків: 1) якщо законом України про кримінальну відповідальність за кримінальне правопорушення максимальний строк позбавлення волі є меншим, ніж призначений вироком суду іноземної держави, суд визначає максимальний строк позбавлення волі, передбачений кримінальним законом України; 2) якщо строк покарання, призначений вироком суду іноземної держави, є меншим, ніж мінімальний строк, передбачений санкцією статті Кримінального кодексу України за відповідне кримінальне правопорушення, суд дотримується строку, визначеного вироком суду іноземної держави.

Санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає один вид основного покарання позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

При визначенні строку покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі суд враховує положення ч.2 ст.68 КК України, згідно з якими за вчинення готування до злочину строк або розмір покарання не може перевищувати половини максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Тому, зважаючи на вимоги п.1) ч.4 ст.610 КПК України, ОСОБА_4 за ч.1 ст.14-ч.2 ст.307 КК України суд визначає основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Суд не визначає засудженому ОСОБА_4 додаткове покарання, як це передбачено санкцією ч.2 ст.307 КК України, у виді конфіскації майна, як обов`язкове, оскільки за вироком Лазаревського районного суду м.Сочі від 20 травня 2016 року таке покарання ОСОБА_4 не призначалось.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно обчислювати з 20 травня 2016 року.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21березня 1983 року, компетентний орган повинен зарахувати у строк покарання весь період, впродовж якого засуджена особа була позбавлена волі.

Тому, в строк відбування покарання ОСОБА_4 необхідно зараховувати час тримання його під вартою в період з 18 березня 2016 року по 19 травня 2016 року включно.

Визначення судом виду кримінально-виконавчої установи, в якій належить відбувати покарання засудженому, діючим законодавством України не передбачено.

На підставі вищевикладеного, ст.11 Конвенції про передачу засуджених осіб від 21 березня 1983 року, керуючись ст.610 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Привести у відповідність із законодавством України вирок Лазаревського районного суду м.Сочі Краснодарського краю від 20 травня 2016 року, яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, та призначено йому покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі.

Визначити, що ч.1 ст.30, п. «г» ч.4 ст.228.1 Кримінального кодексу Російської Федерації, якими передбачена відповідальність ОСОБА_4 , засудженого вироком Лазаревського районного суду м.Сочі Краснодарського краю від 20 травня 2016 року, відповідають ч.1 ст.14-ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України.

Засудженому ОСОБА_4 на підставі вироку Лазаревського районного суду м.Сочі Краснодарського краю від 20 травня 2016 року, визначити покарання з урахуванням ч.2 ст.68 Кримінального кодексу України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 20 травня 2016 року. В строк відбування покарання зарахувати час тримання його під вартою в період з 18 березня 2016 року по 19 травня 2016 року включно.

Копію ухвали суду направити до Міністерства юстиції України та центрального органу виконавчої влади у сфері виконання покарань в Україні.

Ухвала може бути оскаржена органом, що подав клопотання, особою, щодо якої вирішено питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України, та прокурором до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1