Справа № 527/2690/15-к
провадження № 1-кп/527/2/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 січня 2018 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченої - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с-ща Орловка Кеминського району, Киргизія, українки, громадянки України, освіта неповна середня, розлученої, має одну малолітню дитину, не працюючої, жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :
12 вересня 2015 року, близько 20 год. 30 хв., в АДРЕСА_1 , під час розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та її співмешканцем ОСОБА_6 виникла сварка, яка переросла в бійку. ОСОБА_6 тягав Осадчу за волосся, потім кулаком наніс цивільній дружині удар в область обличчя, замахнувся кулаком на їх спільну доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У відповідь на такі дії, ОСОБА_8 , усвідомлюючи реальну загрозу здоров`ю, умисно, з метою захисту від протиправного посягання, діючи у явній невідповідності небезпечності посягання, умисно нанесла кухонним ножем один удар в область грудної клітки ОСОБА_6 зліва, чим спричинила тілесні ушкодження у виді одиночного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легеневої вени, гемоперікарду, поранення верхньої долі легені, лівостороннього гемотораксу, крововиливів по ходу ранового каналу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 97 від 15.10.2015 року, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

Дії обвинуваченої на досудовому слідстві були кваліфіковані за ч.2 ст. 121 КК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України визнала частково, мотивуючи тим, що захищалася від співмешканця. Пояснила, що ОСОБА_6 зловживав алкоголем і курив коноплю. Останнім часом «зійшов з розуму», став досить агресивним - бив її та доньку, погрожував вбивством, казав, що «закопає їх на огороді і ніхто не знайде». Вони вдвох дуже боялися його, лягали спати одягнутими, коли він ішов за дозою. Кілька років тому чоловік також жорстоко побив її, обличчя було понівечене, лежала в реанімації.

Того вечора, 12.09.2015 року, у них вдома за столом був її рідний брат - ОСОБА_9 , який приїхав в гості із м. Кременчука, їх сусід ОСОБА_10 та її співмешканець ОСОБА_11 . Вона за столом випила десь 100-150 грамів горілки. ОСОБА_12 десь на годину відлучався з будинку за «травою», без якої вже не міг жити. Приїхав зовсім «невменяемый» . Випив ще десь 200 грамів горілки, став зовсім неадекватним, почав чіплятися до всіх, найбільше до неї. Сусід та брат вийшли на вулицю. Вона заспокоювала ОСОБА_12 , але він не чув її. Ударив рукою по обличчю. Вона вибігла на вулицю. Там він схватив її за волосся і почав тягти в будинок. Всередині приміщення вдарив рукою по переніссю. У неї потекла кров з носа, губи були розбиті, зубний міст також. В цей час донька вискочила до них і почала просити батька : «Не бий маму!» Він замахнувся і на неї. Дитина сховалася за її спину. Далі вона все пам`ятає «смутно», «так, ніби це не зі мною було: як її брат забирав у неї ножі; своє обличчя в крові; ніж, який лежав на столі, яким різала хліб; ОСОБА_12 , який нічого не говорив, тільки стогнав».

Пам`ятає себе вже на вулиці, як прибігла до сусіда ОСОБА_13 і говорила: «Я його, мабуть, убила».

Потерпілий ОСОБА_14 у суді пояснив, що є рідним братом загиблого ОСОБА_15 . Брат та його співмешканка ОСОБА_4 зловживали спритними напоями, не працювали. Стосунки у сім`ї були напруженими, « як нап`ються, так і б`ються». Сварки та бійки вчиняли часто, не рідше одного разу на тиждень. Близько чотирьох років тому ОСОБА_12 дуже сильно побив ОСОБА_16 : перебив перенісся, вибив зуби, вона перебувала в реанімації. Брат як вип`є, вдарити міг легко. В ході сварок ОСОБА_16 також спричиняла тілесні ушкодження ОСОБА_12 .

Від матері 13.09.2015 він дізнався, що брата вбили. Приїхав у с. Кагамлик. Тіло ОСОБА_12 знаходилось у спальній кімнаті біля телевізора, на підлозі, головою до дверей. Від сусіда дізнався, що ОСОБА_16 йому розповідала, що підрізала брата. Сиділи випивали, той сікався битися, з метою самооборони вдарила його ножем, а потім з дитиною побігла до сусіда. До цього моменту ніби-то приїжав брат ОСОБА_16 , розбороняв, потім сказав «розбирайтеся, як хочете» і поїхав в м. Кременчук. 13.09.2015 (наступного дня після смерті брата), він телефонував до ОСОБА_4 , так як збирався приїхати в село назбирати помідорів. Остання в розмові сказала, що брат в туалеті і що все у них в порядку, тобто про смерть брата його не повідомила. Нічого дивного у її голосі він не почув.

Потерпілий прохав суд обвинувачену суворо не карати, оскільки «брат не подарунок, характер мав важкий, а дитину треба виховувати».

Допитана в якості свідка ОСОБА_17 - дружина потерпілого, надала суду схожі за змістом показання. Вона також чула такі ж пояснення сусіда ОСОБА_18 з приводу смерті брата чоловіка. Стверджувала, що бійки та сварки між співмешканцями виникали постійно внаслідок вживання алкоголю. Їх донька була одягнута та нагодована лише завдяки бабусі матері ОСОБА_12 , яка постійно передавала сумки. Обоє не працювали. Дитина до цього часу в стані стресу тремтить, страждає енурезом, потребує допомоги психолога. 13.09.2015 року вона розповіла їй, що батько та мати побилися, вона вибігла на вулицю, потім мати забрала її до дяді ОСОБА_18 . Коли вона (свідок) з чоловіком приїхала на місце події ОСОБА_19 була дуже п`яна, не могла говорити. Труп вони бачили лише через вікно у спальні, особливого порушення порядку не було. Кров була в кухні.

Допитаний у судовому засіданні, як свідок, ОСОБА_9 рідний брат обвинуваченої, пояснив, що за столом всі, тобто він, сестра, сусід ОСОБА_20 , та співмешканець сестри ОСОБА_12 , пили горілку, їли. ОСОБА_12 був п`яненький. Десь хвилин на 40 він відлучався з-за столу і приїхав дуже п`яний. Вів себе агресивно. Сестра говорила йому: «Навіщо ти мені такий потрібний», а той у відповідь : «Не піду поки не «прикончу». Він (свідок) та сусід ОСОБА_20 вийшли на вулицю і сиділи там.

Сварка між сестрою і ОСОБА_12 продовжувалася. Вона вибігала надвір, той тягнув її до будинку. Основний конфлікт був у хаті. Вже стемніло. Вибігла його племінниця і сказала, що «мама з папою б`ються» . Він (свідок) зайшов у будинок. У першій кімнаті під вішалкою на «корточках», зігнувшись, сидів ОСОБА_12 і тримався за лавку. Сестра була дуже бліда, в стані «справжнього зриву», обличчя в крові, розбитий ніс і губа. В руках у неї був ніж. Він почав його забирати. Ніж йому не віддавала, а перекладала з руки в руку, її всю «колотило», вона поривалася до ОСОБА_12 . Була в стані «крайнього афекту», кричала : « ОСОБА_21 . Не лізь!». Він таки забрав у неї ніж і поклав його на шафу. Далі вона відкрила кухонний стіл і взяла там ще один ніж. ОСОБА_22 знову рвалася до ОСОБА_12 . Він (свідок) забрав і цей ніж і поклав нагору, щоб не наробила біди. Після цього вийшов на вулицю і поїхав на велосипеді в м. Кременчук.

Свідок ОСОБА_10 сусід обвинуваченої, у судовому засіданні підтвердив, що він, брат ОСОБА_23 та ОСОБА_11 випили десь по 150 грам горілки. Потім ОСОБА_12 виходив за «травкою», появився «навєсєлє», почав чіплятися до всіх, простягати руки до дитини, до ОСОБА_24 , кричав «Я уб`ю вас обох!», хватався за ніж . Він (свідок) не захотів проблем, тому пішов звідти. Десь о 20 год. 20 хвилин бачив, як додому - в ОСОБА_25 , на велосипеді поїхав брат ОСОБА_24 . Той сказав йому, що не хоче говорити з ОСОБА_12 , бо у нього «планка їде». Десь через десять хвилин після цього до нього додому прийшла ОСОБА_24 разом з дочкою, була в шоковому стані, сказала: «Я вроді убила його». Він на це не звернув увагу, бо вони билися часто. Не повірив і ліг спати. Наступного дня прийшов з роботи десь о 13-00 год., ОСОБА_24 була у нього вдома . Вона прийшла в себе, сиділа і мовчала. На його запитання казала : «Не знаю як вийшло. ОСОБА_12 ліз до мене і до дитини, хотів убити, я заступилася і начебто вдарила його ножем».

Допитана судом як свідок ОСОБА_26 , пояснила, що багато років проживає по сусідству із ОСОБА_4 .. Знає, що вона та ОСОБА_6 зловживали алкоголем, між ними були сварки, бійки. ОСОБА_27 , коли п`яний дуже агресивний, жорстокий. Вона особисто одного разу була очевидцем такої його поведінки. Також колись він дуже сильно побив ОСОБА_16 , остання попала в лікарню. Сусіди говорили, що тоді вся хата була в крові, але вона особисто цього не бачила. На їх вулиці всі працюють, а ця пара не працювала тривалий час.

Свідок ОСОБА_28 сусід обвинуваченої по вулиці, у судовому засіданні повідомив, що 12.09.2015 року він бачив, як під вечір якийсь хлопець на мотоциклі підвіз до двору ОСОБА_15 . Було ще видно. Той зайшов до свого двору хитаючись. Також він бачив, що в цей день до ОСОБА_24 приїхав на велосипеді її брат. Загиблий ОСОБА_12 та ОСОБА_24 любили випити. Він чув, що ОСОБА_27 вживає і наркотичні засоби. ОСОБА_12 бив ОСОБА_24 , він (свідок) неодноразово бачив її зі слідами побоїв на обличчі. Наступного дня 13 вересня 2015 року, ОСОБА_29 ходив по вулиці і казав, що «Свєтка зарізала ножем ОСОБА_12 ». Він не звернув на це увагу, так як всерйоз цього чоловіка не сприймає. По цій причині до будинку обвинуваченої не ходив, але сусіди ОСОБА_30 та ОСОБА_31 пішли і впевнилися, що ОСОБА_12 мертвий.

Крім показань потерпілого та свідків вина обвинуваченої у вчиненні кримінально караного діяння доводиться :

- протоколом огляду місця події від 13.09.2015 року (а.с. 121 т.1) домоволодіння по АДРЕСА_1 , який проводився за участю судово-медичного експерта, експертів НДЕКЦ. З нього вбачається, що у веранді будинку, в прихожій, ніяких слідів речовини бурого кольору, схожої на кров не було виявлено. Натомість при вході в кухню (вхід до неї веде через веранду та прихожу) на пластиковій дверній рамі справа були виявлені розмазані нашарування речовини бурого кольору, схожі на кров на площі 40 см на 50 см, на висоті 50 см від підлоги. На рівні дверної рами в кухню коврова дорожка коричневого кольору була просочена речовиною бурого кольору, схожою на кров. Підлога в кухні вкрита лінолеумом, на якому також виявили нашарування речовини бурого кольору схожої на кров зі слідами затирання цієї речовини. При вході в кухню зліва на холодильникові білого кольору, в нижній частині на дверях зафіксовані розмазані нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров. Все це вказує на те, що подія відбулася на кухні.

У кухні, крім цього, було виявлено та вилучено кілька ножів, з них ніж № 1 - з обламаним кінчиком клинка, який лежав на круглому столі по центру кухні, мав нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров; ніж № 2 - вилучений із двостворчатого ящика на стіні кухні також мав нашарування речовини бурого кольору, схожої на кров; ніж № 3 та ніж № 4 , вилучені з верху шафи висотою близько 2 м, видимих слідів речовини бурого кольору бурого кольору не мали, також з підлоги кухні було вилучено штани білі жіночі з нашаруванням речовини бурого кольору схожої на кров ; в кімнаті № 1 , вхід до якої із кухні, на ліжкові виявлено простирадло з речовиною бурого кольору бурого кольору, напроти ліжка труп ОСОБА_6 , який лежав на підлозі, обличчям догори, головою до виходу з кімнати № 1 , одягнутий у куртку світло-коричневу, розстебнуту, шорти бавовняні синього кольору. Ліва пола куртки і її підкладка забруднена нашаруванням речовини бурого кольору схожої на кров. У кімнаті № 2 , вхід до якої з кімнати № 1, на ліжку також виявлено покривало із нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров. Крім цього, у веранді за газовою плитою знайдено дві пусті пляшки з-під горілки «Пшенична», а на лаві ще одну пусту пляшку з-під горілки «Пшенична» та пустий стакан;

- висновком судово-медичної експертизи № 97 від 15.10.2015 року, відповідно до якого, на трупі ОСОБА_6 виявлено такі тілесні ушкодження: одиночне проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва з пошкодженням легеневої вени, гемоперікард (в серцевій сумці 150 мл крові), поранення верхньої долі лівої легені, лівосторонній гемоторакс (800 мл крові в лівій плевральній порожнині), крововиливи по ходу ранового каналу, які носять прижиттєвий характер, утворилися незадовго до настання смерті, від одноразової дії гострого колюче-ріжучого предмету, яким може бути лезо ножа, та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, та таких , що привели до смерті.

Смерть ОСОБА_6 настала в результаті одиночного проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки зліва з пошкодженням лівої легеневої вени, яке привело до тампонади серця кров`ю, що підтверджується наявністю 150 мл крові в серцевій сумці. Рановий канал виявлений на трупі ОСОБА_6 направлений зліва направо, дещо зверху вниз, глибиною 12 см.

Потерпілий ОСОБА_6 після отримання вказаних тілесних пошкоджень міг жити короткий проміжок часу, який залежить від фізіологічних особливостей організму та швидкості крововтрати.

Під час роз`яснень висновку названої експертизи у судовому засіданні судмедексперт ОСОБА_32 конкретизував, що потерпілий міг жити кілька хвилин та міг подолати самостійно відстань у кілька метрів. Його смерть настала за 35-36 годин до початку розтину, тобто десь о 21:00 год. 12.09.2015 року. З урахуванням зросту обвинуваченої, глибини на направленості ранового каналу, ОСОБА_4 могла спричинити такі тілесні ушкодження. Була прикладена сила, достатня для утворення ранового каналу глибиною 12 см.

Суд звернув увагу, що названим висновком судово-медичної експертизи встановлено, що в крові та сечі потерпілого було виявлено етиловий спирт в концентрації (відповідно 1.9 проміле та 3.1 проміле), що відносно живої людини відповідає середньому ступеню сп`яніння. Цим підтверджено показання обвинуваченої ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_33 та ОСОБА_34 про те, що на час події ОСОБА_6 був п`яний.

Також в дослідницькій частині названої експертизи зазначено, що при судово-криміналістичному дослідженні шкіри з раною із грудної клітки встановлено, що вона утворилася від дії плоского колото-ріжучого предмету, клинок якого має обушок і гостре лезо.

Вказане повністю узгоджується із висновком № 264-МК від 21.09.2015 року комплексної судово-медичної та криміналістичної експертизи речових доказів (клаптика шкіри та п`яти ножів).

Експертом була досліджена куртка світло-сірого кольору із синтетичної тканини, в яку був одягнутий труп ОСОБА_6 . По всій передній поверхні куртки зовні і на підкладці, а також в області коміра, рукавів, тканина просочена червоно-коричневою речовиною подібною до крові. Просочення різної інтенсивності забарвлення, яке більше виражене по передній поверхні зліва і в області лівого рукава.

На куртці було виявлено пошкодження (№ 1) по передній поверхні зліва, яке є колото-різаним, утворилося від одноразової дії плоского колюче-ріжучого предмету, клинок якого має обушок і гостре лезо. Найбільша ширина слідоутворюючої частини клинка біля 21 см. Також є пошкодження (№ 2) нижнього краю пройми лівого рукава частковим розривом лівого бокового шва з переходом на ліктьовий шов рукава, які утворилися внаслідок розтягнення.

На підкладці, по передній поверхні зліва, в області виявлених пошкоджень, більш виражене просочення тканини на площі розміром 10х200 мм, з ущільненням тканини підкладки і мілкими кірками, з наявністю двох вертикальних потьоків, які беруть початок від двох пошкоджень підкладки, розповсюджуючись зверху вниз, з незначним відхиленням вліво.

Експерт зробив однозначний висновок про те, що колото-різане пошкодження (№ 1) по передній поверхні куртки зліва і колото-різана рана на клаптику шкіри в області грудної клітки могли утворитися від одного і того ж колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа № 4 (параметри описані в дослідній частині експертизи : ніж кухонного типу, односторонньо гострий, нерухомий клинок виготовлений із сріблястого металу, довжина ножа 290 мм, довжина клинка 183 мм, лезо неодноразової заточки, шириною близько 4 мм. При стереомікроскопії, по всій поверхні клинка розмиті накладення червоно-коричневої рідини, подібної до крові).

Утворення даних пошкоджень від дії клинка ножа № 1,2,3,5 експерт виключив в зв`язку з вираженими розбіжностями у формі, довжині, по характеру країв і пошкодженнях крайових ниток.

Ніж № 4, яким було спричинено смертельне тілесне ушкодження, був вилучений з кухні будинку, де сталася подія і саме в тому місці (з поверхні шафи), куди (з його слів) його поклав свідок ОСОБА_9 , забравши у ОСОБА_4 ..

Судово-імунологічною експертизою № 915 від 21.09.2015 року зразків крові потерпілого, обвинуваченої, свідка ОСОБА_33 , встановлено, що кров трупа ОСОБА_6 та кров ОСОБА_4 належать до ІІ групи , якій властиві антиген А та ізогемаглютинін анти-В; кров ОСОБА_33 відноситься до І групи, якій властиві антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А і анти-В.

Судово-медичною (цитологічною ) експертизою № 369 від 21 вересня 2015 року встановлено, що на наданому на експертизу клинку ножа № 4 при серологічному дослідженні слідів крові на клинку ножа виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВО, які можуть походити або від однієї особи, крові якої вони властиві, в тому числі , як від ОСОБА_6 так і від ОСОБА_4 , або від декількох осіб з різним поєднанням цих антигенних факторів. В останньому випадку домішки крові на клинку ножа від свідка ОСОБА_33 (крові та виділенням якого властивий антиген Н) не виключаються. При судово - медичній експертизі слідів поту на ручці ножа експерт прийшов до таких же висновків.

Проаналізувавши вказані об`єктивні дані в сукупності з іншими доказами, суд дійшов висновку, що на клинку ножа № 4 кров ОСОБА_6 , а на його ручці - сліди поту ОСОБА_4 та ОСОБА_33 , що пояснюється тим, що обвинувачена нанесла вказаним ножем смертельний удар, а її брат, забирав його у неї, тому також тримав у руках, але до злочину не причетний. Решта проведених на досудовому слідстві судово - медичних (імунологічних) експертиз не мають значення для доказової бази обвинувачення, тому у вироку не аналізуються.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 556 від 26.12.2016 року ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого їй протиправного діяння, будь-яким хронічним психічним захворюванням, тимчасовим розладом психічної діяльності (в тому числі патологічним сп`янінням), недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждала і могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 під дію ст.19 ч.2, ч.З та ст.20 КК України не підпадає, може постати перед судом. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

При дослідженні особливостей особистості ОСОБА_4 виявляє низьку вразливість, імпульсивність, виражену емоційну нестійкість, високий індекс психопатизації зі схильністю до антисоціальних вчинків та алкоголізації. На час інкримінованого діяння не знаходилася в стані фізіологічного афекту або в іншому особливому емоційному стані, який міг істотно вплинути на її свідомість і поведінку в досліджуваній ситуації.

Експертна комісія прийшла до таких висновків, виходячи з того, що поведінка обвинуваченої на той час була досить впорядкованою, змінювалась в залежності від обставин. В теперішній час вона активно захищається, вказуючи на те, що не пам`ятає обставин нанесення удару ножем співмешканцю, намагається предстати у вигідному світлі, приховати компрометуючі її відомості. «Випадіння» спогадів, що стосуються безпосередньо нанесення удару ножем, можливо віднести до прояву захисної лінії поведінки підеспертної. Заява підекспертної про те, що вона не пам`ятає як нанесла тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 не може бути визначальною так як при будь-якому афектуванні, в тому числі і яке не досягло ступеня фізіологічного афекту, можливе забування окремих фактів та подій.

Суд погоджується із вказаним експертним висновком, оскільки він виконаний експертами високої кваліфікації та повністю узгоджується із встановленими обставинами події. Так, виходячи із показань свідка ОСОБА_35 , ОСОБА_4 відразу після події прийшла до нього додому і повідомила те, що «убила, вдарила ножем» співмешканця.

На свідках, які постають перед судом лежить формальне і строге зобов`язання говорити правду. Суд міг спостерігати поведінку, а отже, і надійність вказаного свідка при прямому допиті. У цій ситуації було зрозуміло, що ОСОБА_36 говорить правду. В акті судово-психіатричної експертизи № 556 від 26.12.2016 року (а.с. 3), приведені показання названого свідка на досудовому слідстві, взяті із матеріалів кримінального провадження, такого ж змісту, що і дані в суді. Даючи оцінку лише показанням заслуханим безпосередньо, суд в той же час не позбавлений можливості , виходячи з приведеного, зробити висновок про стабільність показань вказаного свідка як під час досудового так і судового провадження, що вказує на їх достовірність. Крім цього, відсутні будь-які дані про те, що у свідка є підстави для оговорювання обвинуваченої, також немає доказів про те, що він конфліктував із ОСОБА_6 , ввечері 12.09.2015 року.

З огляду на викладене, показання даного свідка суд бере за основу обвинувачення, а показання ОСОБА_4 про те, що вона не пам`ятає обставин нанесення удару ножем співмешканцю, розцінив як обрану форму захисту. Перебування її вдома у свідка ОСОБА_29 аж до 13.09.2015 року, не повідомлення правоохоронних органів про подію, намагання утаїти від рідних співмешканця (зокрема, його брата) його смерть вказує на боязнь перед покаранням за вчинене. Жоден із зібраних доказів не свідчить про те, що смерть ОСОБА_6 настала від дій інших осіб.

Даючи правову оцінку діям обвинуваченої суд виходить з наступного.

Достовірно було встановлено, що під час сварки 12.09.2015 року ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_4 .. Ці ушкодження в той вечір бачив свідок свідок ОСОБА_37 , який заходив до будинку. Він вказував, що у сестри був розбитий ніс, обличчя в крові. Це підтверджується і об`єктивними доказами. Так, обвинувачена оглядалася судово-медичним експертом 14.09.2015 року, тобто майже відразу після події. Пояснила експерту, що 12.09.2015 року в с. Кагамлик у власному будинку співмешканець ОСОБА_6 бив її кулаками по обличчю, упала на підлогу, було запаморечення.

Експерт при огляді виявив на спинці носа два садна неправильно-овальної форми під кіркою вище рівня шкіри, подібне садно неправильно-овальної форми по передній поверхні правої гомілки розміром 2.5х1.0 см, і дійшов до висновку, що вказані ушкодження утворилися не менш як від двохкратної дії тупих предметів, якими можуть бути пальці рук стиснуті в кулак, можливо в строк та при вказаних обставинах і відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеня.

Також достовірно встановлено, що до події 12.09.2015 року ОСОБА_6 неодноразово жорстоко бив ОСОБА_4 та спричиняв їй тілесні ушкодження (про це свідчили і родичі загиблого і сусіди), проте, до правоохоронних органів вона зверталася єдиний раз - у 2010 році. Тоді Юраша постановою суду від 1.04.2010 року у справі № 3-451/2010 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - за вчинення насильства в сім`ї. Все це вказує на те, що під час сварки та бійки у вечір події обвинувачена сприймала співмешканця ОСОБА_6 , як реальну загрозу для себе, але заподіяла йому тяжкої шкоди, яка явно не відповідала небезпечності посягання та обстановці захисту.

З огляду на викладене, суд вбачає в діях обвинуваченої наявність складу злочину, передбаченого ст. 118 КК України - умисне вбивство, вчинене при перевищенні меж необхідної оборони. Кваліфікацію за ч.2 ст. 121 КК вважає помилковою.

Призначаючи покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України , враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинила злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалася, за місцем проживання, згідно офіційної характеристики, негативно не характеризується, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, разом з тим, як встановлено з пояснень потерпілого та свідків, а також з інформації служби у справах дітей Глобинської райдержадміністрації, Кагамлицької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів, тривалий час зловживає алкоголем, не працює. Має на утриманні малолітню дитину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої, на думку суду, є протиправна поведінка потерпілого ОСОБА_6 , вчинення злочину під впливом погрози.

Обставиною, що обтяжує покарання вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до роз`яснень даних в п.2 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», із урахуванням ступеня тяжкості, обставин злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм участі, і менш суворого особам, які вперше вчинили злочини, щиро розкаялися у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки, тощо.
Врахувавши викладене, обставини злочину та його наслідки, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченої можливе без реальної ізоляції від суспільства, а тому призначає покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті 118 КК України та вбачає підстави для застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про застосування амністії», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Статтею 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
В п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», який набрав чинності 07 вересня 2017 року, передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, - не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилось 18 років.
Зі свідоцтва про народження, наданого суду, вбачається, що ОСОБА_4 є матір`юОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За інформацією служби у справах дітей Глобинської райдержадміністрації мати батьківських прав щодо дитини не позбавлялася. Захисник обвинуваченої при судовому розгляді клопотала про перекваліфікацію дій обвинуваченої з ч.2 ст. 121 КК України на ст. 118 КК України та застосувати акт амністії до ОСОБА_4 , як такої, що має малолітню дитину. Остання надала письмову згоду на це.
Обвинувачена не відноситься до категорії тих осіб, до яких згідно ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» або ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не застосовується, вчинила злочин середньої тяжкості до дня набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», раніше амністія до неї не застосовувалася.
За встановлених обставин, суд вважає, що на обвинувачену ОСОБА_4 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому вона підлягає звільненню від відбування призначеного покарання.
Доля речових доказів вирішується в порядку ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України і призначити покарання у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України від призначеного покарання звільнити з випробуванням іспитовим строком два роки, зобов`язавши ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне проживання без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Речові докази (а.с.28 т.2, а.с. 48-49 т.2) :

- жіночу кофту напівшерстяну на блискавці, спортивні штани чорного кольору залишити в розпорядженні ОСОБА_4 , ножі № 1,2, 3, жіночі штани білого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору, джинсові шорти - бриджі синього кольору, жіночі черевики білого кольору повернути власникові ОСОБА_4 ;

- ніж № 4, виріз з коврової доріжки з нашаруванням речовини бурого кольору схожої на кров, фрагмент пластикової планки з дверної рами кухні з нашаруванням речовини бурого кольору, схожої на кров, змив речовини бурого кольору, схожої на кров з поверхні холодильника, виріз з простирадла з нашаруванням речовини бурого кольору схожої на кров, зразки крові та слини на марлевих тампонах, та контрольні зразки відібрані 14.09.2015 року у свідка ОСОБА_33 , нігтьові пластини (піднігтьовий вміст) з лівої та правої рук, відібрані 14.09.2015 року у підозрюваної ОСОБА_4 , зразки крові та слини на марлевих тампонах та контрольні зразки відібрані 15.09.2015 року у підозрюваної ОСОБА_4 ; куртку світло-коричневого кольору та зразки нігтів потерпілого ОСОБА_6 , вилучені 15.09.2015 року в приміщенні моргу знищити в установленому законом порядку;

- ніж із тумби в спальній кімнаті, який було вилучено з будинку ОСОБА_34 повернути власнику ОСОБА_38 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1