УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2017 року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженої ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,
представника УВП-8 ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 травня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду як незаконну, постановити нову ухвалу про задоволення клопотання засудженої ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме арешт. Зазначає, що висновок суду про те, що засуджена ОСОБА_8 не являється суб`єктом звернення до суду з клопотанням про застосування вимог ст.82 КК України суперечить вимогам КПК України. Вказує, що адміністрація ЖУВП №8 надала до клопотання засудженої ОСОБА_8 характеристики та довідки про заохочення та стягнення, а тому розглядати дане питання на засіданні спостережної комісії не було необхідності.
В запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 , яке надійшло від начальника ДУ «Житомирська УВП (№ 8)» ОСОБА_11 , йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення ухвали суду без зміни.
В ухвалі суду зазначено, що засуджена ОСОБА_8 звернулася до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира за ст.ст. 27 ч. 5, 115 ч. 2 п. 11 КК України, яким вона засуджена на 14 років позбавлення волі, на більш м`яке арешт. Вважає, що оскільки відбула дві треті призначеного строку покарання (жовтень 2015 року), характеризується позитивно, до неї можуть бути застосовані вимоги ст. 82 КК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_8 засуджена вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 02.09.2014 року за ст.ст. 27 ч. 5, 115 ч.2 п.11 КК України на 14 років позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 14.04.2016 року.
Початок строку відбуття покарання рахується з 28.04.2011 р., кінець строку відбуття покарання 12.05.2020 р. відповідно до ухвал апеляційного суду Вінницької області від 14.04.2016 року та Богунського районного суду м. Житомира від 19.09.2016 року, якими засудженій зараховано строк попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України за період з 28.04.2011 року по 12.06.2016 року.
Відповідно до вимог ст.154 КВК України суб`єктом звернення до суду з клопотанням про застосування вимог ст.82 КК України є орган або установа виконання покарань. Засуджена тимчасово залишена в ДУ «Житомирська УВП № 8» на підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира у зв`язку з розглядом клопотання про застосування ст.82 КК України, а не відбуває покарання у визначеній установі - Уманській ВК (№ 129).
Враховуючи, що питання про застосування вимог ст.82 КК України розглядається за місцем відбуття покарання за спільним поданням органу, що відає відбуванням покарання, і спостережної комісії, які відповідно до вимог закону зобов`язані розглянути таке питання при настанні відповідних умов (фактичне відбуття певного строку покарання та даних, про те, що засуджений став на шлях виправлення), а засуджена ОСОБА_8 не перебуває у визначеній їй установі для відбуття покарання, тому ДУ «Житомирська УВП № 8» не розглядала це питання відповідно до вимог ст. 154 КВК України.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки неможливо встановити факт того, що засуджена стала на шлях виправлення, відсутні підстави для задоволення її клопотання.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника ОСОБА_9 та засудженої ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_8 засуджена вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 02.09.2014 року за ст.ст. 27 ч. 5, 115 ч.2 п.11 КК України на 14 років позбавлення волі. Вирок суду набрав законної сили відповідно до ухвали Вінницького апеляційного суду від 14.04.2016 року.
На підставі ухвали Богунського районного суду м. Житомира, постановленої відповідно до вимог ст.537 КПК України у зв`язку з розглядом клопотання про застосування ст.82 КК України, засуджена ОСОБА_8 тимчасово залишена в ДУ «Житомирська УВП № 8», а не відбуває покарання у визначеній установі - Уманській ВК (№ 129).
Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 , суд першої інстанції зазначив, що оскільки неможливо встановити факт того, що засуджена стала на шлях виправлення, відсутні підстави для задоволення її клопотання.
Разом з тим, відповідно до ст.82 КК України умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: відбування засудженим покарання у виді обмеження або позбавлення волі; засуджений став на шлях виправлення; засуджений фактично відбув встановленою ч.4 ст. 82 КК України частину призначеного судом покарання.
Проте, судом першої інстанції встановлено, що засуджена дійсно відбула 2/3 частини призначеного строку покарання (травень 2017р.), має 2 заохочення та мала 6 стягнень, які погашені в установленому законом порядку, не працює, оскільки хворіє, характеризується посередньо.
За наявністю таких обставин, суд першої інстанції мав можливість надати оцінку тому, чи стала засуджена ОСОБА_8 на шлях виправлення. Але, всупереч вимогам КПК України обмежився тим, що неможливо на думку суду встановити факт того, що засуджена стала на шлях виправлення. При цьому, дійшов висновку про відмову засудженій у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
На думку колегії суддів, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції допущені протиріччя у висновках та такі істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості усунути вказані порушення, оскільки прийняте судом першої інстанції рішення не можна вважати таким, що прийнято по суті розгляду клопотання.
На підставі викладеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого місцевому суду слід розглянути матеріали справи в повному об`ємі, перевірити наявність достатніх підстав для застосування ст.82 КК України, усунути вказані порушення та прийняти законне і обґрунтоване рішення.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 31 травня 2017 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженої ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: