УХВАЛА

03 січня 2018 року Рівненський міський суд
в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділення Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області майора поліції ОСОБА_3 , яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,
В С Т А Н О В И В:
Старший слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділення Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджено із прокурором Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, вилучене в ході проведення обшуку грального закладу, що в АДРЕСА_1 , а саме:

- 14 (чотирнадцять) системних блоків комп`ютерів;

- 14 (чотирнадцять) моніторів;

- грошові кошти в сумі 1840 грн. (одна тисяча вісімсот сорок грн.)

Позбавити можливості власника розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання вказував, що до Рівненського відділу поліції надійшов рапорт дільничного офіцера поліції Рівненського ВП про те, що невстановлені особи, всупереч Закону України "Про заборону грального бізнесу в Україні" від 15.05.2009, під виглядом розповсюдження державних лотерей, організували на території м. Рівне

діяльність мережі гральних закладів.

26.12.2017 року у ході проведення обшуку приміщення грального закладу, що в АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено:

- 14 (чотирнадцять) системних блоків комп`ютерів;

- 14 (чотирнадцять) моніторів;

- грошові кошти в сумі 1840 грн. (одна тисяча вісімсот сорок грн.).

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, оскільки незастосування арешту майна може призвести до його знищення, відчуження, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий просив накласти на них арешт.
Слідчий ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність та просив його задовольнити.
Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання розглядається у відсутності власника майна.
Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.
При застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню (ст. 3 КПК України).
В тому числі, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що метою забезпечення арешту майна є збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.
У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Підставою для звернення слідчого з відповідним клопотанням до суду з`явилися обставини, які свідчать про те, що вищевказане майно є доказом злочину.
Так, в провадженні слідчого відділення Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження №0005646 від 22.08.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України за фактом зайняття гральним бізнесом.
В межах даного кримінального провадження проведено обшук за адресою АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено 14 системних блоків комп"ютерів, 14 моніторів та 1840 грн.
На думку слідчого судді, є підстави вважати, що накладення арешту на вищевказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173,395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку грального закладу, що в АДРЕСА_1 , а саме:

- 14 (чотирнадцять) системних блоків комп`ютерів;

- 14 (чотирнадцять) моніторів;

- грошові кошти в сумі 1840 грн. (одна тисяча вісімсот сорок грн.)

Позбавити можливості власника розпоряджатись будь-яким чином вказаним майном та використовувати його до прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів до апеляційного суду Рівненської області.
Слідчий суддя ОСОБА_1