Справа № 305/105/17
Номер провадження 1-кп/305/128/17
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Рахівський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

цивільного позивача - ОСОБА_7

роглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Рахів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001006 від 12.08.2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 11 серпня 2016 року близько 19 години в селі Чорна Тиса Рахівського району Закарпатської області по вул. Богдана Хмельницького поблизу житлового будинку №304, на автомобільній дорозі сполученням Ясіня-Чорна Тиса, ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом марки Viper моделі ZS125P з об`ємом двигуна 125 куб.см., не зареєстрованим в державних органах, не маючи права керування даною категорією транспортних засобів, рухаючись із сторони адміністративної будівлі Станиславського лісництва ДП "Ясінянське ЛМГ" в сторону смт. Ясіня на автомобільній дорозі із двохстороннім рухом, виїхав на смугу зустрічного руху, призначену для руху зустрічних транспортних засобів, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 11.3, 12.1, 1.10, 2.1а, 2.9а . В результаті цього відбулося зіткнення мотоцикла із зустрічним автомобілем ВАЗ-21213 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_7 , який діяв згідно вимог п.12.3., негайно вжив заходи для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, і при цьому пасажир мотоцикла ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді компресійного перелому тіла С6-7 хребців із верхнім кволим дистальним параперозом, закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №342 від 26 вересня 2016 року та згідно п.2.1.1. наказу МОЗ України №6 від 17.01.1995 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, визнав в повному обсязі, згідно обвинувального акту, також визнав змінений цивільний позов на загальну суму 25655 гривень, які зобов"язався відшкодувати цивільному позивачеві.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має, цивільного позову не заявляє. Міру покарання обвинуваченому залишає на розсуд суду.

Цивільний позивач ОСОБА_7 у судовому засіданні ствердив, що внаслідок ДТП, у вчиненні якої обвинувачується ОСОБА_4 , йому було спричинено матеріальної шкоди, тому його визнано цивільним позивачем. У цьому кримінальному провадженні заявляє цивільний позов у сумі 20655 гривень матеріальної шкоди, яка підтверджена висновком експерта та 20000 гривень моральної шкоди, В ході розгляд уданої справи зменшив цивільний позов в частині моральної шкоди і просить стягнути з ОСОБА_4 в його користь 5000 гривень моральної шкоди та заявлену матеріальну шкоду на суму 20655 гривень.

На підставі ч.2 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає; судом роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Вирішуючи питання про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 цивільного позову, в сумі 20655 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди, заявленого цивільним позивачем ОСОБА_8 , суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) витрати, яких особа зазнала у зв"язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Разом з тим, заявляючи цивільний позов в сумі 20655 гривень, що становить вартість ремонут автомобіля ВАЗ 21213, доведено висновком експерта, що пошкодження вище заначеного автомобіля відбулася внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 11.08.2016 року.

Крім того, згідно матеріалів цивільного позову позивач також заявляє моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, яка являє собою компенсацію, за незручності також у неможливості використання автомобіля більше 15 місяців, зміну ритму життя, страждання пов`язані із цією подією.

У відповідності до положень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди (Із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду №5 від 25.05.2001, №1 від 27.02.2009).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації.

При вирішенні заявленого цивільного позову, суд враховує те, що дана категорія кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до злочинів, вчинених із необережності, і на спричинення матеріальної шкоди цивільному позивачеві у нього прямого умислу не було.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості судового рішення (ч.3 ст.23 ЦК України).

З урахуванням п. 9 вщезазначеної Постанови та характеру правопорушення, обставин справи, ступеню вини обвинуваченого, який скоїв злочин з необережності, беручи до уваги, що граничний мінімальний розмір на відшкодування моральної шкоди визначений чинним закондавством встановлений на рівні 1700 гривень, з урахуванням вище зазначених принципів, визначення межі відшкодування, матеріального стану самого обвинуваченого, враховуючи що суму 5000 гривень як моральну шкоду, обвинувачений визнав добровільно, зобов"язався відшкодувати, суд вважає, що дана сума є достатньою, та розумною щодо відшкодування моральної шкоди, тому суд приходить до переконання, що змінений цивільний позов в частині стягнення моральної та матеріальної шкоди слід здоволити в повному обсязі, стягнувши з ОСОБА_4 в користь цивільного позивача ОСОБА_7 25655 гривень.

Речові докази: мотоцикл Viper моделі ZS125P який знаходиться на зберіганні на майданчику зберігання транспортних засобів Рахівського ВПГУНП в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_4 як власнику; автомобіль ВАЗ-21213 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на зберіганні власника ОСОБА_7 по вступу вироку в законну силу залишити там же.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому суд враховує те, що він вперше притягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав вину та розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, даючи послідовні покази. Також суд враховує, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 суд враховує вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі викладеного, беручи до уваги тяжкість вчиненого злочину, особу винного, конкретні обставини справи, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, що прямо передбачено санкцією ч.2 ст. 286 КК України, без позбавлення права керування транспортними засобами, поскільки ОСОБА_4 не має посвідчення водія, з застосуванням щодо його особи положення ст. 75,76 КК України, поскільки саме такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі, без позбавлення права керування транспортними засобами..

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 , від відбування покарання призначеного за даним вироком, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців іспитового строку не скоїть новго злочину, та виконає покладені на нього судом обов"яки передбачені ст. 76 КК України : не виїзджати на постійне місце проживання за межі України, без дозволу органу пробації; періодично з"являтися до органу пробації для реєстації.

Стягути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 25655 гривень.

Речові докази: мотоцикл Viper моделі ZS125P який знаходиться на зберіганні на майданчику зберігання транспортних засобів Рахівського ВПГУНП в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_4 як власнику; автомобіль ВАЗ-21213 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на зберіганні власника ОСОБА_7 по вступу вироку в законну силу залишити там же.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Рахівський районний суд, протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 в той же строк з часу вручення йому копії судового рішення, з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку вручити ОСОБА_4 та прокурору після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1

з оригіналом вірно:

Суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1