Справа № 635/6210/17
Провадження № 1-в/635/883/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 засуджений за вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 липня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням та просить застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, відповідно до ст. 81 КК України, посилаючись на те, що він засуджений за ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; початок строку покарання 02 квітня 2015 року; кінець строку покарання 29 вересня 2018 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , посилаючись на те, що він неодноразово засуджений, відбування покарання за тяжкий злочин, має одне дисциплінарне стягнення та тільки два заохочення і таким чином не довів свого виправлення.

Представник Державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

ОСОБА_4 подав суду заяву про розгляд без його участі клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд, заслухавши прокурора, розглянувши заяви представника державної установи «Темнівська виправна колонія № 100» та засудженого, дослідивши матеріали особової справи на засудженого ОСОБА_4 , приходить до наступного.

Статтею 81 КК України, зокрема частинами 1 і 2 передбачено, що до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Лозова Харківської області, громадянин України, інваліда ІІІ групи який має середньотехнічну освіту, неодружений, не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засуджений за вироком Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2000 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 46-1 КК України (в редакції 1960 року) звільнений від призначеного покарання з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14 листопада 2003 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі; звільнений 13 березня 2006 року за відбуттям строку покарання; вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 березня 2007 року за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 липня 2015 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 28 січня 2016 року ОСОБА_4 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі з 02 квітня 2015 року до 06 жовтня 2015 року.

Початок строку покарання 02 квітня 2015 року. Кінець стоку покарання 29 вересня 2018 року.

З 02 квітня 2015 року засуджений ОСОБА_4 перебуває в місцях позбавлення волі. За час утримання в СІЗО міста Харкова характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 20 жовтня 2015 року відбуває покарання в Державній установі «Темнівська виправна колонія (№ 100)». За час відбування покарання характеризується позитивно, мав одне дисциплінарне стягнення 23 червня 2017 року у виді оголошення догани за порушення правил безпеки праці, яке зняте у встановленому законом порядку, за сумлінну поведінку та ставлення до праці заохочувався адміністрацією установи два рази: 25 липня 2016 року та 18 жовтня 2017 року; працевлаштований до промислової зони установи та працював у період листопада-грудень 2015 року; січень вересень (включно) 2016 року, листопад-грудень 2016 року; січень - вересень (включно) 2017 року, до праці ставиться з розумною ініціативою.

Станом на 27 листопада 2017 року ОСОБА_4 відбув 2 роки 7 місяців 25 днів фактичного строку покарання, до відбуття залишилось 10 місяців 02 дні.

Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, заохочувався адміністрацією установи два рази, а саме: за сумлінну поведінку та ставлення до праці 25 липня 2016 року йому надано додаткове тривале побачення, а єдине дисциплінарне стягнення від 23 червня 2017 року за порушення правил безпеки праці, рішенням дисциплінарної комісії установи від 18 жовтня 2017 року знято, працевлаштований до промислової зони установи і працював весь період відбування покарання, до праці ставиться з розумною ініціативою, на момент розгляду подання відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, суд вважає за необхідне звільнити засудженого від відбування покарання умовно-достроково. До посилань прокурора на те, що обвинувачений має стягнення і тільки дві подяки, а також, що обвинувачений є засудженим неодноразово, суд ставиться критично, оскільки стягнення є єдиним та знято в установленому законом порядку за виконання обвинуваченим обов`язків покладених КВК України та ПВР установи, виконання правил трудового розпорядку та дотримання вимог пожежної безпеки, а те, що обвинувачений є раніше засудженим, не є обставиною яка спростовує дані, що він відбуваючи покарання довів своє виправлення.

Враховуючи, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, на момент розгляду заяви відбув понад 2/3 фактичного строку покарання, суд вважає за необхідне звільнити засудженого від відбування покарання умовно-достроково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_4 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Харкова від 13 липня 2015 року умовно достроково на невідбутий строк 10 місяців 02 дні.

Ухвала протягом семи днів з дня її проголошення може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1