20.12.2017 Справа № 756/7911/16-к
№ 756/7911/16-к
№1-кп/756/189/17
В И Р О К
Іменем України
20 грудня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

а участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0005268 від 26.05.2016 року за обвинувальним актом щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисника ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В :
26 травня 2016 року приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_5 знаходився за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 40. В той момент він помітив, що назустріч прямує незнайома йому жінка літнього віку, а саме: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на шиї якої знаходився золотий ланцюжок, а на обох вухах золоті сережки із діамантами. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, а саме на відкрите викрадення золотого ланцюжка та золотих сережок із діамантами, які знаходилися на тілі громадянки ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, ОСОБА_5 з корисливих мотивів, з метою власного збагачення підійшов до громадянки ОСОБА_12 , яка не підозрюючи злочинних намірів ОСОБА_5 прямувала у своїх справах, та своєю правою рукою схопився за золотий ланцюжок, що знаходився на шиї громадянки ОСОБА_12 , і ривком намагався його зірвати, однак ланцюжок не розірвався і ОСОБА_5 своєю лівою рукою натиснув на плече вказаної громадянки та повалив її на землю, після чого він же своєю правою рукою зірвав із шиї громадянки ОСОБА_12 золотий ланцюжок, а з лівого вуха зірвав золоту сережку з діамантом та з вказаними відкрито викраденими речами покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому працівниками поліції, які згідно з орієнтуванням чергового по УП відпрацьовували прилеглу територію на виявлення особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 49-Б було затримано ОСОБА_5 та доставлено до Оболонського УП.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 30000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав частково, а саме: він визнав себе винуватим лише у вчиненні замаху на відкрите викрадення чужого майна, належного потерпілій ОСОБА_12 , оскільки свій умисел він з власної волі до кінця не довів і ніяким майном потерпілої він не заволодів.

Обвинувачений ОСОБА_5 показав, що 26 травня 2016 року близько 11 години 30 хвилин він йшов з роботи по Оболонському проспекту в м. Києві, мав поганий настрій, оскільки на роботі йому не заплатили грошей, а кошти потрібні були матері на операцію. В цей час йому назустріч йшла жінка, що мала на шиї золотий ланцюжок. В нього раптово виник умисел на відкрите викрадення в неї того золотого ланцюжка, щоб потім ланцюжок продати та отримати гроші. Коли ривком своєї правої руки він зривав золотого ланцюжка з шиї жінки, яка стояла до нього обличчям, то ланцюжок не розірвався, натомість жінка впала вперед на асфальт обличчям до низу. Побачивши жінку, яка впала, він передумав вчиняти злочин, не став його продовжувати, не зривав з її шиї ланцюжка та не зривав з її вуха сережку, з місця події втік без будь-якого майна потерпілої, попрямувавши дворами у напрямку озера, де і залишався деякий час. Згодом до нього підійшли поліцейські, перевірили документи, сказали, що десь відбулося пограбування, і повезли його на Оболонський проспект, де показали його якимсь людям, після чого привезли до районного управління поліції. Ні ланцюжок, ні сережки, ні інші будь-які речі, належні потерпілій, в нього не вилучалися ні біля озера патрульними поліцейськими, ні іншими працівниками поліції у присутності понятих, оскільки жодних речей, належних потерпілій, він з неї не зривав та в неї не забирав. Золотий ланцюжок та сережка потерпілої йому ніким не пред`являлися та не показувалися, навіть слідчим. Вказаних речей він не бачив. З ним жодних слідчих дій не проводилося, потерпілій його показували у райвідділі, де вона його пізнала, як нападника.

ОСОБА_5 показав, що його протиправні дії, спрямовані на золотий ланцюжок потерпілої ОСОБА_12 , які дійсно спочатку носили корисливий характер, тривали приблизно 10 секунд, ніяких ударів він потерпілій не наносив та з нею не боровся. Протиправні дії вчиняв один, інших співучасників з ним не було. Під час його затримання в нього були вилучені лише його особисті речі. ОСОБА_5 стверджує, що показання свідків про те, що він втік з місця події з відкрито викраденим майном потерпілої, є неправдивими.

Не дивлячись на невизнавальні по суті показання обвинуваченого, його вина у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю підтверджується показаннями потерпілої та свідків, документами та висновком експерта, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні під час судового розгляду. Про дослідження речових доказів сторони кримінального провадження клопотань не заявляли, хоча під час допиту потерпілої вона повідомила, що має їх при собі.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_12 показала, що 26 травня 2016 року після 10 години вона йшла у своїх справах по Оболонському проспекту біля ТРЦ «Дрім Таун-2». На перехресті проспекту Оболонського та провулку їй назустріч йшли двоє хлопців. Була тепла погода, вона була одягнута в легку блузку, поверх якої висів масивний золотий ланцюжок вагою 45 грамів, в її вухах були золоті сережки з діамантами. Один із хлопців, який йшов назустріч, а ним був саме ОСОБА_5 , якого вона впізнає, як нападника, швидко оглянув її, посередині перехрестя правою рукою схопився за її ланцюжок та ривком у напрямку «до себе» хотів його зірвати. Однак, ланцюжок з першого разу не розірвався, проте, хлопець її не залишив, тримаючи за ланцюжок та намагаючись його розірвати повалив її на землю і тягав, тримаючись за ланцюжок до тих пір, поки його не розірвав. Боротьба між нею та нападником тривала близько 5 хвилин. Вона ж весь цей час кричала та кликала на допомогу. Зірвавши ланцюжок ОСОБА_5 зразу ж почав втікати. Перебуваючи на асфальті, вона запам`ятала його яскраві кросівки. До неї підбігли люди, а нападник втік. Куди дівся другий хлопець вона не помітила. Дівчина, що підбігла, надавала їй першу допомогу, оскільки її коліна, пальці на руках та шия були в крові. Тоді ж дівчина звернули її увагу на те, що в неї у лівому вусі відсутня сережка. На асфальті сережки теж не було. Мочка її лівого вуха ніби була без пошкоджень. Очевидно під час боротьби з нападником вона не звернула уваги як той зірвав з неї сережку. Потерпіла вважає, що застібка сережки розстебнулася під час того, як нападник її зривав.

Потерпіла пам`ятає, що коли дівчина надавала їй допомогу, то приїхали працівники поліції, швидко зібралися ще інші люди, прибув дільничний. Вона дуже погано себе почувала. Один із працівників поліції показав їй у своєму мобільному телефоні фотографію молодого хлопця, в якому вона впізнала грабіжника і повідомила про це працівникам поліції. Згодом її відвезли до управління поліції на вул. Автозаводській, де спочатку її опитували і друкували протоколи. Того ж дня в поліції їй повернули зірваний золотий ланцюжок і зниклу сережку.

Допитана у якості свідка ОСОБА_13 у судовому засіданні показала, що 26 травня 2016 року близько 12 години вона гуляла зі своєю дитиною, вони присіли за столик поблизу кофейні, але через деякий час вона почула крик жінки, повернулася у той бік, звідки крик було чути, та побачила, як молодий чоловік сидить на спині у жінки похилого віку, б`є її по спині руками і кулаками, а вона кричить. Свідок пояснила, що вона спочатку розгубилася, однак потім піднялася та попрямувала до жінки, яка кричала, а нападник в цей час підхопився та став втікати. Вона стала допомагати жінці, яка лежала долі, в жінки були збиті коліна та кісточки пальців рук, жінка була в потьоках крові, на її шиї були сліди від травмування ланцюжком, була розірвана ліва мочка вуха. Поки вона допомагала жінці, двоє незнайомих чоловіків привели нападника, ним був нині обвинувачений ОСОБА_5 . Видно було, що ті чоловіки нападника ОСОБА_5 вже побили, заставляли його віддати жінці все, що він в неї забрав. В її присутності ОСОБА_5 зі своїх рук віддав чоловікам, які його затримали, золотий ланцюжок та одну сережку, а вже ті чоловіки зазначений золотий ланцюжок та одну сережку в її ж присутності передали потерпілій, після чого ОСОБА_5 відпустили і той зразу ж знову втік. Як вона зрозуміла, тими двома чоловіками, які першими затримали та привели на місце події ОСОБА_5 , були таксисти, які поблизу стояли та пили каву. На той момент працівників поліції вже було викликано, проте вони ще не прибули. Службовий автомобіль поліції приїхав згодом, після того, як ОСОБА_5 вже вдруге втік. Поліція почала його шукати на прилеглій території за прикметами, які вона та потерпіла повідомили про нападника, а саме те, що він був одягнутий в полосату кофтину, підкочені джинсові штани та яскраві (червоні) кросівки. Згодом хтось із працівників поліції показав їй та потерпілій фотографію у мобільбному телефоні, в якій вони впізнали нападника. Приблизно через 30-40 хвилин тепер вже поліцейські привезли ОСОБА_5 на місце події. Коли прибула слідчо-оперативна группа, то працівники поліції, які входили до складу цієї групи, ланцюжок і сережку, які були нещодавно повернуті потерпілій, у неї вилучили та запакували в пакетик. На момент прибуття поліції, чоловіків, які вперше затримували ОСОБА_5 , вже не було.

Допитаний у якості свідка працівник поліції ОСОБА_14 у судовому засіданні показав, що вдень в кінці травня 2016 року на чергову радіостанцію надійшов виклик про те, що за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 40, вчинено грабіж. Відразу всі наряди поліції поїхали відпрацьовувати місце події та прилеглу територію. На місці події була потерпіла та свідки, які показали в яку сторону побіг грабіжник та повідомили за якими прикметами одягу та взуття його можна було впізнати. Зі своїм напарником ОСОБА_15 він також відпрацьовував місце події та прилеглу територію. Спустившись за будинком № 38-Б по вул. Героїв Дніпра до озера Біле, він з напарником виявив ОСОБА_5 , який був в підкочених джинсах, олімпійці та яскравих кросівках, що співпадало з прикметами, повідомленими свідками та потерпілою. Вони з напарником підійшли до хлопця, запитали дозволу чи можна його сфотографувати, на що той погодився. Сфотографувавши його, вони відправили фото в групу меседжера, в якій перебувають співробітники поліції, на особистий телефон комусь із членів екіпажу, який на той час був на місці події поруч із потерпілою та свідком. Дане фото на місці події показали потерпілій та свідку, по якому вони впізнали грабіжника, про що їм повідомили колеги по радіостанції. Тому він з напарником запропонували ОСОБА_5 сісти до них в службовий автомобіль та проїхати з ними, оскільки є необхідність з`ясувати обставини грабежу, що недавно стався. Особисто він з напарником просили ОСОБА_5 показати їм вміст його карманів, його ж особистий обшук вони не здійснювали і нічого в нього не вилучали.

Свідок ОСОБА_14 повідомив, що він з напарником доставив ОСОБА_5 спочатку на місце події на проспект Оболонський, 40, де вже була слідчо-оперативна група, а потім згодом разом із членами СОГ доставили ОСОБА_5 до Оболонського УП ГУ НП в м. Києві.

Протоколом огляду місця події від 26.05.2016 року та долученими до нього фототаблицями підтверджується місце події - проспект Оболонський, 40 в м. Києві та час і характер події грабіж, оскільки на місці події перебувала ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка повідомила, що на оглянутій проїзній частині невідома особа чоловічої статі застосувавши до неї фізичну силу зірвала з неї золотий ланцюжок та одну золоту сережку, після чого втекла в невідомому напрямку. В ході огляду місця події було вилучено ланцюжок та сережку з камінчиком. У подальшому був виявлений ОСОБА_5 .

Суд зміст протоколу огляду місця події вважає такими, що повністю узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_13 , викладеними вище.

Постановою слідчого від 26.05.2016 року ланцюжок та сережку було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та було постановлено повернути вказані речові докази потерпілій ОСОБА_12 на зберігання до вирішення питання по суті.

Протоколом огляду предметів від 26.05.2016 року та доданими до нього фототаблицями підтверджується, що злочин було спрямовано: 1) на ланцюжок золотистого кольору товщиною 5 мм та довжиною 500 мм, на замку якого під час огляду виявлені механічні пошкодження на надпис «№ 583»; 2) на сережку золотистого кольору з прозорим каменем, де на сережці також виявлено надпис «№ 583», механічних пошкоджень на сережці виявлено не було.

Відповідним протоколом від 26.05.2016 року та особистою розпискою потерпілої від 26.05.2016 року підтверджується, що ОСОБА_12 отримала від слідчого на відповідальне зберігання речові докази: ланцюжок та сережку, що узгоджується з показаннями потерпілої, наданими нею в судовому засіданні.

Згідно протоколу пред`явлення особи до впізнання за фотознімками від 26.05.2016 року потерпіла ОСОБА_12 серед чотирьох фотознімків впізнала ОСОБА_5 як особу, яка вчинила щодо неї грабіж.

Відповідно до висновку експерта № 1411 від 31.05.2016 року за результатами проведеної судово-медичної експертизи у потерпілої ОСОБА_12 були виявлені наступні тілесні ушкодження: садна - на боковій поверхні шиї справа у нижній третині з переходом на передню поверхню, на передній поверхні шиї по центру у середній третині з переходом в ліву підщелепну ділянку, на тильній поверхні правої кисті в проекції проксимальних міжфалангових суглобів 2-го 5-го пальців, на задній поверхні лівого ліктьового суглобу; синці на заднє-зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині, на правій молочній залозі у верхнє-внутрішньому квадранті, на передніх поверхнях правого та лівого колінних суглобів. Виявлені тілесні ушкодження відносяться до легких тілесних ушкоджень, при цьому їх морфологія і локалізація дозволяє спростовувати можливість їх утворення внаслідок однократного падіння з вертикального положення (або близького до нього).

Відповідно до протоколу від 26.05.2016 року затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, було фактично затримано того дня о 12 годині 30 хвилин відповідно до ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину, тому що очевидець, в тому числі потерпіла, за сукупністю очевидних ознак вказали на те, що саме ця особа вчинила грабіж. Відповідно до протоколу затримання ОСОБА_5 під час його обшуку в нього дійсно не було виявлено та не було вилучено працівниками поліції ні золотого ланцюжка, ні золотої сережки, що повністю узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_13 про те, що ще до прибуття поліції та до затримання ОСОБА_5 поліцією він вже попередньо був затриманий двома чоловіками очевидцями злочину, які привели обвинуваченого на місце події до потерпілої ОСОБА_12 та у присутності свідка змусили ОСОБА_5 повернути ланцюжок і сережку потерпілій, після чого його відпустили і він втік. Вже після цього працівниками поліції він був затриманий фактично вдруге.

Суд, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями дійсно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, і такі його дії слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 186 КК України.
При цьому суд не приймає до уваги показання ОСОБА_5 про те, що він вчинив лише замах на грабіж і не довів цей злочин до кінця через свою добровільну відмову за власною волею від продовження злочину, оскільки такі показання обвинуваченого повністю спростовуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів, наведених вище.
Призначаючи покарання обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення, у відповідності зі ст.ст. 65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого особою діяння, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину щодо особи похилого віку. Таку обтяжуючу обставину, вказану у обвинувальному акті, як рецидив злочинів, суд вважає за необхідне виключити із обвинувачення, оскільки вона не знаходить свого підтвердження в суді через те, що попередня судимість ОСОБА_5 є погашеною і рецидиву вже не утворює.

Крім цього, при призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання, судом ураховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.

За місцем проживання обвинувачений характеризується формально позитивно, відповідно до медичних довідок він не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно не працевлаштований, не одружений, не має дітей, був раніше судимий за ч. 1 ст. 122 КК України, вказана судимість погашена, тому відповідно до ст. 89 КК України наразі ОСОБА_5 вважається не судимим.

При призначенні обвинуваченому виду та розміру покарання суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 186 КК України, з врахуванням обставин, передбачених ст.ст. 66-67 КК України. При цьому суд не знаходить підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки перевиховання та виправлення обвинуваченого наразі не можливі без відбування ним призначеного покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України обвинуваченому слід зарахувати в строк покарання строк його попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні, починаючи з 26 травня 2016 року по день ухвалення вироку.
Цивільний позов не заявлявся. Судові витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів судом не вирішується відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, оскільки вони суду не надавалися та судом не досліджувалися.

Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого Закону України «Про амністію в 2016 році», про що він клопотав у відповідній письмовій заяві.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 20 грудня 2017 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діяла до 21 червня 2017 року) зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 26 травня 2016 року по 20 червня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції, що діє з 21 червня 2017 року) зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання його попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» у період з 21 червня 2017 року по 20 грудня 2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін - у виді тримання під вартою.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - з дня вручення йому копії вироку у той же строк.
Суддя ОСОБА_1