Дата документу Справа № 325/1041/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1597/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 325/1041/17 Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ч. 1 ст. 164 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку, матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000340 від 21.06.2017 року, за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_7 на вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2017 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Челябінськ, РФ, громадянку України, має середню спеціальну освіту, одружену, не працюючу, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України без призначення їй покарання. Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_8 не обирався.
Згідно зі змістом вироку, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2013 року у справі № 2/183/3544/13, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язана виплачувати аліменти на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягувати з 30.08.2013 року.
Однак ОСОБА_8 в період часу з 01.05.2015 року по 01.01.2017 року, та з квітня 2017 року по червень 2017 року злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_10 , що призвело до виникнення заборгованості по виплаті аліментів у розмірі 11500 грн. На теперішній час ОСОБА_8 на обліку в Приазовському районному центрі зайнятості не перебуває, офіційно не працевлаштована, але згідно довідки Приазовського відділення Мелітопольського ОДПІ має прибуток від продажу молока до ПП «Молокозавод-Олком». Відповідно до листа заборгованості по аліментам, виданого Приазовським районним відділом державної виконавчої служби, ОСОБА_8 в період часу з 01.05.2015 року по 01.07.2017 року необхідний дій для погашення заборгованості по аліментам не вчиняла.
Враховуючи той факт, що ОСОБА_8 є вагітною, що підтверджується лікарською довідкою, обвинувачена відноситься до переліку осіб, яким згідно зі ст.ст. 56, 60, 61 КК України не може бути призначене жодне з видів покарань, передбачених санкцією ч.1 ст.164 КК України.
Враховуючи норми ст.ст. 69, 74 КК України, суд дійшов висновку, що підстав для звільнення від покарання, яке може бути застосоване судом відносно вагітної жінки, не вбачається.
На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідно визнати обвинувачену винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України та не призначати їй покарання.
В апеляційній скарзі заступник прокурора Запорізької області ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини злочину, доведеність вини обвинуваченої, вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог процесуального закону та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність. Апелянт вважає, що судом безпідставно не враховано можливість звільнення обвинуваченої від відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки.
На підставі викладеного прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_8 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, оскільки внаслідок зміни обстановки вона перестала бути суспільно небезпечною, а кримінальне провадження за ч.1 ст.164 КК України закрити на підставі ст. 284 ч.2 п.1 КПК України.
Заслухавши в засіданні апеляційної інстанції доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню.
Так, висновки суду щодо наявності вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення є правильними. Рішення щодо не призначення їй покарання, на переконання колегії суддів також було належним чином обґрунтовано.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що під час розгляду провадження судом першої інстанції, були наявні обставини, які не тільки давали можливість суду не призначати покарання ОСОБА_8 , однак також давали підстави для прийняти рішення щодо звільнення останньої від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, оскільки ОСОБА_8 перестала бути суспільно небезпечною.
Відповідно до ст.48 КК України, особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

ОСОБА_8 скоїла злочин невеликої тяжкості. Остання визнала вину і щиро розкаялась, сприяла розкриттю злочину, раніше не судима, має постійне місце проживання, характеризується з позитивного боку, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, є вагітною, кримінальне правопорушення було скоєно через скрутне матеріальне становище.
Перелічені обставини безсумнівно вказують на те що, що ОСОБА_8 перестала бути суспільно небезпечною, оскільки вона сама, а також обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Колегія суддів вважає, що оскільки в апеляційній скарзі ставиться питання про поліпшення становища обвинуваченої, тому такі вимоги підлягають задоволенню, а вирок суду внаслідок цього підлягає скасуванню.
Враховуючи обставини вказані вище, кримінальне провадження підлягає закриттю відповідно до ч.2 ст.284 КПК України, на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки.
З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області ОСОБА_7 , задовольнити частково.
Вирок Приазовського районного суду Запорізької області від 16 серпня 2017 року відносно ОСОБА_8 , скасувати.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, закрити у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4