Справа № 524/6918/17
Провадження № 1-кп/524/528/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 жовтня 2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №000415 по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Грузії, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
06.03.2017 року близько 11 год. ОСОБА_6 , перебував біля буд. АДРЕСА_3 , в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалузіючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечений характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, за допомогою відмички виготовленої зі сталевого дроту діаметром 1,5мм, відчинив врізаний замок дверей та проник до квартири АДРЕСА_4 , яка на праві власності належить ОСОБА_8 , звідки таємно викрав ноутбук «HP pavilion 15-ad252ur» сріблястого кольору, вартістю 11899 грн. та фотоапаратом «Nikon Coolpix L29», вартістю 1274 грн., які належить потерпілій ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 13173 грн.

Він же, потворно, 15.03.2017 року близько 12 год. перебував біля буд. АДРЕСА_5 , в цей час у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалузіючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у відсутності сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечений характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, за допомогою відмички виготовленої зі сталевого дроту діаметром 1,5мм, відчинив врізаний замок дверей та проник до квартири АДРЕСА_6 , яка на праві власності належить ОСОБА_9 , звідки таємно викрав ноутбук «Lenovo IdeaPad G570GL», вартістю 1750 грн. та грошовими коштами в сумі 5000 грн., які належать ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на суму 6750 грн.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднані з проникненням у житло.

Під час досудового розслідування між прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 і обвинуваченим ОСОБА_6 12.09.2017 року укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_6 буде призначене покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст.. 75 КК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами укладення угод по яким не допускається , крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Прокурором надано заяви потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відповідно до яких вони надають згоду на укладення угоди між прокурором та обвинуваченим, а отже угода відповідає вимогам закону.
При цьому судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів та погоджується на призначення узгодженого покарання.

Потерпіла ОСОБА_7 в суді проти затвердження укладеної угоди не заперечувала , посилаючись на те , що шкоду їй відшкодовано, ніяких матеріальних претензій до обвинуваченого вона не має, добровільно надала письмову згоду прокурору на укладення угоди .
Захисник ОСОБА_4 в суді проти затвердження укладеної угоди не заперечував і просив її затвердити , посилаючись на добровільність її укладення обвинуваченим, на наявність письмової згоди потерпілих та на те , що угода відповідає вимогам чинного законодавства.
Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 .

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_6 та прокурором Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_3 , укладену 12 вересня 2017 року.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі..

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обовязки періодично зявлятися на реєстрацію в уповноважений орган з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі фотоапарат «Nikon Coolpix L29» - повернути потерпілій ОСОБА_7 ; ноутбук «Lenovo IdeaPad G570GL» - повернути потерпілій ОСОБА_9 ; предмет «відмичка»- знищити.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: