Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/1458/17
Провадження № 1-кс/572/366/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2017 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області: слідчий суддя ОСОБА_1 при секретареві ОСОБА_2 , за участю представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши скаргу ТОВ «НОВІН КОМ» на бездіяльність слідчого Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області в кримінальному провадженні № 00000699,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «НОВІН КОМ» звернулось зі скаргою в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 00000699, внесеного до ЄРДР за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно положень ст. 169 КПК України, посилаючись на наступні факти та обставини.

19.06.2017 року слідчим Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області було проведено огляд нежитлового приміщення за адресою: смт. Клесів Сарненського району Рівненської області, вул. Центральна, 25, що перебуває у користуванні ТОВ «НОВІН КОМ» відповідно до договору суборенди нерухомого майна № 09/06/2017 від 09 червня 2017 року.

В ході проведення обшуку слідчим було виявлено та вилучено майно, а саме: системні блоки 28 шт.; монітор 1 шт., клавіатуру 1 шт.; оптичний маніпулятор 1 шт.; флеш-накопичувачі 26 шт.

Стверджуючи про те, що вилучене майно утримується органом досудового розслідування без законних на те підстав, за відсутності рішення суду про його арешт, що порушує право ТОВ «НОВІН КОМ» на вільне володіння та користування належним майном, заявник просить зобов`язати орган досудового розслідування повернути тимчасово вилучене майно ТОВ «НОВІН КОМ» згідно протоколу огляду від 19.06.2017 року.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримала доводи та вимоги скарги, вказавши, що ТОВ «НОВІН КОМ» здійснювалась законна діяльність із розповсюдження білетів державних лотерей, які проводяться ТОВ «М.С.Л.», що підтверджується укладеним між ТОВ «Інтелектуальні-Ігри» (розповсюджувачем державних лотерей на підставі укладеного із оператором державних лотерей ТОВ «М.С.Л.» договору про розповсюдження державних лотерей) та ТОВ «НОВІН КОМ» договором про розповсюдження білетів державних лотерей від 03 квітня 2017 року № НК-03-04-2017, згідно з яким ТОВ «НОВІН КОМ» було доручено здійснювати розповсюдження білетів державних лотерей ТОВ «М.С.Л.». Окрім цього на законність проведення господарської діяльності за цією адресою вказує також укладений від 03 квітня 2017 року між ТОВ «Інтелектуальні-Ігри» та ТОВ «НОВІН КОМ» ліцензійний договір № НК-03-04-2017 про передачу невиключної ліцензії на використання програмного забезпечення, що призначене для забезпечення роботи лотерейного обладнання, зокрема для графічного відображення процесу виявлення виграшів білетів державної лотереї «Золота підкова». Також необхідно відзначити, що законний характер господарських операцій, що здійснюються за вищевказаною адресою, підтверджується актом приймання-передачі прав до Ліцензійного договору № ГЛ-03-04-2017 від 14 червня 2017 року, який підтверджує прийняття ліцензіатом програмного забезпечення, передбаченого ліцензійним договором, з метою подальшого здійснення господарської діяльності з розповсюдження білетів державної лотереї «Золота підкова». Вказаний акт підтверджує факт встановлення на комп`ютерному обладнанні, розташованому за вказаною адресою, передбаченого ліцензійним договором програмного забезпечення, яке призначене для здійснення операцій із розповсюдження державних лотерей.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо вимог скарги. Пояснив, що вирішення питання про те, чи є вилучені предмети пристроями за допомогою яких надаються послуги у сфері грального бізнесу буде вирішено під час проведення в призначеної в майбутньому у кримінальному провадженні технічної експертизи.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали скарги, надані матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з п. 18 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Судовим розглядом встановлено, що в межах кримінального провадження № 00000699, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України, 20.06.2017 року відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України слідчий Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області звернувся до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку за результатами слідчої дії 19.06.2017 року з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення та його клопотання було задоволено та надано слідчому СВ Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненської області ОСОБА_5 дозвіл на проведення обшуку належного ОСОБА_6 приміщення АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення зазначених у клопотанні предметів вчинення злочину: USB-накопичувачів, об`ємом 16 Гб марки «PNY» в кількості 25 шт.; USB-накопичувача, сірого кольору марки «OTSE» в кількості 1 шт., системних блоків марки «HP» - 28 шт.; моніторів марки «NEC» в кількості 1 шт., клавіатури марки «Logitech» - 1 шт.; комп`ютерної миші, чорного кольору - 1 шт. Разом з тим, в протоколі огляду від 19.06.2017 року не відображено і не зафіксовано чим керувався слідчий та яким чином він визначив, що вилучене майно є пристроями схожими на гральні пристрої, а системні блоки є такими за допомогою яких надаються послуги у сфері грального бізнесу. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що технічна експертиза вилучених предметів з часу їх вилучення слідчим шляхом винесення процесуального рішення не призначалася.

Зважаючи на резолютивну частину ухвали від 20.06.2017 року про дозвіл на проведення обшуку, слідчий або прокурор зобов`язані абсолютно точно усвідомлювати та розуміти, що саме певне майно, на вилучення якого надає дозвіл слідчий суддя, може мати доказове значення для кримінального провадження, і що саме це майно, наявне в обшукуваному житлі (приміщенні) певної особи.

На виконання вищезазначеної ухвали слідчим Сарненського ВП ГУНП в Рівненській області обшук в подальшому не проводився, сама ж процесуальна дія 19.06.2017 року відповідно до протоколу огляду слідчим поліції проводилася за правилами ст. 237 КПК України для огляду місцевості, приміщення, речей та документів з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ч.1, 7 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Слідчим не надано суду допустимих і достатніх в розумінні ст.86,87 КПК України доказів, які б свідчили про те, що вилучене у ТОВ «НОВІН КОМ» під час огляду майно стосується предмету досудового розслідування в кримінальному провадженні № 00000699.

Згідно з ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право серед іншого, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Більше того, сам по собі факт надання дозволу на проведення обшуку з метою виявлення та вилучення певних речей та документів, предметів і грошових коштів ще не вказують на те, що вилучені речі, предмети та документи відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст.167, ст.98 КПК України. Зазначене також обґрунтовується тим, що у випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст.98, ч. 2 ст.167, ст.170 КПК України.

У відповідності до ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З доводів скарги слідує, і зазначені обставини прокурором не спростовані, що орган досудового розслідування не звертався до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.ст. 170-172 КПК України про арешт вилучено під час обшуку майна, а відтак останнє має режим тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема, за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

Водночас, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зі змісту ст.8 КПК України вбачається, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Отже, за відсутності судового рішення про арешт майна в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України, воно вважається тимчасово вилученим та підлягає негайному поверненню володільцю, у зв`язку з чим скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 98, 100, 168, 169, 171, 173, 303, 305, 307, 309, 372, 376, 532 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати слідчого Сарненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження № 00000699 негайно повернути для ТОВ «НОВІН КОМ» тимчасово вилучене 19.06.2017 року під час огляду нежитлового приміщення, розташованого за адресою: Рівненська область, Сарненський район, смт. Клесів, вул. Центральна, 25, майно, а саме: системні блоки 28 шт.; монітор 1 шт., клавіатуру 1 шт.; оптичний маніпулятор 1 шт.; флеш-накопичувачі 26 шт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали слідчого судді.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 01.09.2017 о 10 год. 00 хв.

Слідчий суддя: