Ухвала
іменем україни

13 вересня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу прокурора на ухвалу Апеляційного суду Хмельницької області від 14 червня 2017 року щодо ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

За вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 21 квітня 2017 року, залишеним без змін апеляційним судом,

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сокола Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців без позбавленням права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 26 серпня 2016 року близько 14.20 год., керуючи технічно справним автомобілем марки Hyundai Accent (державний номерний знак НОМЕР_1 ) і рухаючись в с. Соколівці Ярмолинецького району Хмельницької області на 220 км + 30 м автодороги Житомир-Чернівці в напрямку м. Кам`янця-Подільського, порушив пункти 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху і допустив зіткнення із мікроавтобусом марки Mercedes-Benz 313 CDI (державний номерний знак НОМЕР_2 ) під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку, внаслідок чого той виїхав на узбіччя і зіткнувся з автомобілем марки Citroen Jumpy (державний номерний знак НОМЕР_3 ) з причепом марки KMZ (державний номерний знак НОМЕР_4 ) під керуванням ОСОБА_6 , який виїжджав з торгівельного майданчику, розташованого на прилеглій до дороги території.

Після зіткнення з мікроавтобусом автомобіль ОСОБА_4 у некерованому стані продовжив рух по зустрічній смузі в напрямку Кам`янця-Подільського та здійснив блокуюче зіткнення з автомобілем марки Renault Logan (державний номерний знак НОМЕР_5 ) під керуванням ОСОБА_7 , який рухався за мікроавтобусом.

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля марки Renault Logan: ОСОБА_8 отримала легкі, ОСОБА_9 легкі та середньої тяжкості, а пасажирка автомобіля Hyundai Accent ОСОБА_10 тяжкі та легкі тілесні ушкодження, від яких 31 серпня 2016 року остання померла.

У касаційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності винуватості і правильності кваліфікації діяння засудженого, просить скасувати ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, оскільки вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання є м`яким (вважає, що апеляційний суд безпідставно відхилив апеляційні доводи прокурора про безпідставність незастосування до засудженого додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами). Також скаржник стверджує, що ухвала апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Розглянувши касаційну скаргу, дослідивши долучені до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до ст. 65 КК при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно з вимогами ст. 75 КК в разі, якщо суд при призначенні покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи ступінь тяжкості злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням.

При призначенні ОСОБА_4 покарання місцевий суд, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину (тяжкий), фактичні обставини його вчинення, дані про особу засудженого, який позитивно характеризується за місцем проживання, уперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце роботи, його майновий та сімейний стан, що він вчинив злочин з необережності, намагався відразу надати допомогу потерпілим. Враховано судом і обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування завданої потерпілим шкоди, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

З огляду на викладене місцевий суд обґрунтовано призначив ОСОБА_4 основне покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 286 КК, та навів достатні обґрунтування, чому не призначив додаткового (засуджений тривалий час не використовує належний йому на праві власності транспортний засіб, відсутність грубих порушень вимог ПДР та не притягнення до адміністративної відповідальності з цього приводу) й дійшов обґрунтованого висновку про можливість звільнення ОСОБА_4 на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням, але зі здійсненням контролю за його поведінкою.

Підстав вважати таке покарання явно несправедливим унаслідок мякості не вбачається.

Усі доводи прокурора, аналогічні доводам касаційної скарги, з приводу м`якості призначеного ОСОБА_4 покарання (тому, що до нього не застосовано додаткового покарання у виді позбавленням права керувати транспортними засобами) ретельно перевірив апеляційний суд і у межах своїх повноважень та в порядку, визначеному ст. 404 КПК, для їх спростування у своїй ухвалі навів відповідні аргументи з дотриманням вимог ст. 419 КПК.
Переконливих доводів про необхідність скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції з касаційної скарги прокурора не убачається.

Таким чином, оскільки зі скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення касаційної скарги немає, у відкритті касаційного провадження належить відмовити згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК.

Керуючись п. 6 розділу XIІ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3