АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 642/1379/17 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/237/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Харківської області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харцизьк, Донецької області, українця, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одруженого, який офіційно не працевлаштований який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

19.04.2005 Харцизьким міським судом Донецької області за ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

16.06.2005 Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

22.01.2007 на підставі постанови Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12.01.2007 звільнився із Маріупольської виправної колонії Донецької області умовно-достроково не відбутий строк 1 рік, 5 місяців, 4 дня;

16.07.2008 Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 5 років позбавлення волі;

29.05.2013 звільнився з Микитівської виправної колонії № 87 Донецької області по відбутті строку покарання;

25.11.2013 Харцизьким міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 395, ст. 70 КК України до 6 місяців арешту,

Визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

Строк покарання ОСОБА_7 відрахований з дня затримання - з 19 лютого 2017 року.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувано в строк відбуття покарання ОСОБА_7 перебування його під вартою з 19 лютого 2017 року по день постановлення вироку їз розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 процесуальні витрати на користь держави в сумі 2859 грн.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст.. 100 КПК України.

Згідно вироку 19.02.2017 близько 00 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , діючи повторно, із корисливих мотивів, переслідуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний з проникненням у сховище, тобто приміщення складу, відведеного для постійного чи тимчасового зберігання матеріальних цінностей, яке обладнане сигналізацією Управління поліції охорони Харківської області, прибув до охоронюваної території ТОВ «Будінструмент (код ЄРДПОУ 31438340), розташованої за адресою: м. Харків, Холодногірський район, вул. Благовіщенська (Карла Маркса), буд. 8, де реалізуючи свій злочинний намір, переліз через металеві ворота на територію вказаного товариства, потім підійшов до одного із вікон приміщення складу, яким, на підставі договору зберігання від 01.11.2016, користується ФОП « ОСОБА_8 », відігнув руками цвяхи на віконній рамі, витягнув із неї скло та через металеву решітку незаконно проник до приміщення вказаного складу, обладнаного сигналізацією, яким, на підставі довіреності виданої ФОП « ОСОБА_8 » від 21.09.2015, має право користуватися потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після чого, ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні складу, таємно викрав зі столу монітор «TFT 19» «Pfilips193V5LSB2/10» у корпусі чорного кольору, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи від 16.03.2017 за № 2605 - 2028 гривень 60 копійок. Після чого, ОСОБА_7 біля вказаного столу таємно викрав системний блок комп`ютера у корпусі чорного кольору, який складається з наступних комплектуючих: корпус «FrimeCom LB-053 Black 400w», вартістю, згідно вказаного вище висновку товарознавчої експертизи - 627 гривень 20 копійок; вінчестери «HDD SATA 11 250Gb», «8 Mb еш», «Seagate ST3250820SCE» - вартістю, яких згідно вказаного вище висновку товарознавчої експертизи складає - 427 гривень 28 копійок; пам`ять «DDR3 4096 Mb GoodRam частота 1600 MHv» (GR1600D364L11/4G) вартістю, яких згідно вище вказаного висновку товарознавчої експертизи складає - 819 гривень 28 копійок; процесори «AMD A4 X2 5300 3400 socket-FM2 (Box) AD5300OKHJBOX» - вартістю, згідно вище вказаного висновку товарознавчої експертизи - 940 гривень 80 копійок; материнська плата «s-FM2+ AMD A68H Gigabyte GA-F2A6SHM-S1» - вартістю, згідно вище вказаного висновку товарознавчої експертизи - 1215 гривень 20 копійок, які належать потерпілій ОСОБА_9 . Загальна вартість викраденого майна складає 6058 гривень 36 копійок. Вищевказані речі ОСОБА_7 взявши у обидві руки намагався покинути місце вчинення злочину, однак, не встиг покинути місце вчинення кримінального правопорушення оскільки о 00.05 був затриманий співробітниками взводу реагування батальйону Управління поліції охорони Харківської області ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які прибули до вказаного приміщення складу, оскільки спрацювала сигналізація. Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі та не зміг розпорядитися викраденим майном, так як був затриманий на місці вчинення злочину.

Прокурор у кримінальному провадженні, відмовився від апеляційної скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

При цьому зазначає, що визнав провину, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання.

Крім того звертає увагу на те, що вкрадене майно повернуто власнику, який не має до нього претензій, а злочин було вчинено через збіг тяжких життєвих обставин.

Також, просить зарахувати у строк відбування покарання строк тримання під вартою після ухвалення оскаржуваного вироку до набрання ним законної сили, а також застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році»

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу в частині необхідності застосування ч.5 ст. 72 КК України до набрання вироком законної сили, обвинуваченого ОСОБА_13 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд дотримався вимог ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, який неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі за вчинення корисливих злочинів, а також ставлення його до вчиненого, обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого - щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Таким чином висновок суду стосовно виду та розміру покарання яка необхідно призначити ОСОБА_7 є обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_7 , призначено на мінімальне покарання, визначене ч.3 ст.185 КК України.

Підстав для визнання будь-яких інших обставин такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують суспільне небезпеку обвинуваченого, окрім тих, що наведені у вироку, колегія судів не вбачає.

Відтак, призначене ОСОБА_7 покарання є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 , про застосування до нього Закону України про «Про амністію у 2016 році», то воно не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 9 зазначеного закону, амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні".

Відповідно до п. «в» ст.4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія не застосовується до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії;

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 був засуджений за ч. 3 ст. 185 та ч. 2 ст. 186 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами.

За таких обставин застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» є неможливим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вирок суду законним та обґрунтованим, а підстави для його скасування або зміни відсутні.

Разом з тим, на підставі ч.5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) ОСОБА_7 належить зарахувати в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 5 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року до 25.01.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 419 КПК України, ч.5 ст. 72 КК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2017 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» залишити без задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції 26.11.2015 року) зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з

5 квітня 2017 року по 20 червня 2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21.06.2017 року до 25.01.2018 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, що тримається під вартою у той же строк з дня з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий- Судді-