Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

№10-126

26 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: Мельничук Н.М.

суддів: Андрушкевича С.З. ,3ахарчука С.В.

з участю прокурора: Слизькоухого В.Р.

адвоката: ОСОБА_1

обвинуваченого: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією прокурора, що брав участь в розгляді справи судом першої інстанції на постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2010 року, якою відносно, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, 2-й провул. Польовий,14 , громадянина ОСОБА_3, не судимого, -

продовжено строк тримання під вартою до чотирьох місяців,

встановила:

Органами досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він організував злочинну групу, куди постійно входили ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, метою якої було сприяння підприємствам - фактичним платникам податку на додану вартість в ухиленні від сплати даного податку до державного бюджету. З метою досягнення злочинного умислу була організована злочинна схема, суть якої полягала в незаконному формуванні податкового кредиту по податку на додану вартість у підприємств - платників ПДВ, шляхом документального оформлення придбання товарно-матеріальних цінностей (проведення безтоварних операцій) через ланцюг „транзитних та фіктивних підприємств, які фактично фінансово-господарською діяльністю не займалися, а саме ПП ОСОБА_5, ПП ОСОБА_7, ПП ОСОБА_2 Податкові зобовязання по сплаті до держбюджету податку на додану вартість від діяльності підприємств - платників ПДВ різних регіонів України, незаконно перекладались на підприємства з ознаками фіктивності і до бюджету не сплачувались. Згідно даних оперативних перевірок, в період 2009 року на банківські рахунки вищезгаданих підприємств з ознаками фіктивності надходили кошти як оплата за фактично ненадані товари, роботи, послуги. Ці кошти в сумі понад 1,6 млн. грн. з рахунків фіктивних підприємств членами злочинного угрупування були зняті готівкою.

1 лютого 2010 року відносно ОСОБА_2 та інших було порушено кримінальну справу за ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

12 лютого 2010 року ОСОБА_2 в порядку ст.115 КПК України було затримано, а 15.02.2010 року - предявлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України.

15.02.2010 року постановою Богунського районного суду м. Житомира строк тримання ОСОБА_2 під вартою до десяти діб, а постановою того ж суду від 22.02.2010 року обрано запобіжний захід - тримання під вартою.

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 12.04.2010р. відмовлено в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_2 до чотирьох місяців.

Не погоджуючись з постановою суду, прокурор подав апеляцію, в якій просив постанову суду як формальну, невмотивовану і неналежно обґрунтовану, скасувати і подання направити на новий судовий розгляд.

На обгрунтування апеляції вказував, що подання про продовження строку тримання ОСОБА_2 під вартою було подане слідчим в звязку з неможливістю закінчення розслідування в частині доведеного обвинувачення та враховуючи відсутність підстав для зміни запобіжного заходу. Слідством здобуто докази, які підтверджують обвинуваченого до скоєного злочину, тому слідчий в поданні зазначив підстави необхідності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_2 Перебуваючи на волі, останній буде намагатися ухилитися від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі, здійснювати тиск на свідків і впливати на хід досудового слідства. Крім цього, за таких обставин ОСОБА_2 буде мати можливість координувати свої дії з іншими особами, причетними до злочинної схеми, що не сприятиме обєктивному проведенню розслідування, поскільки один з учасників групи - ОСОБА_5 в даний час оголошений в розшук. ОСОБА_2 вчиняв злочини протягом тривалого часу єдиним джерелом прибутку для нього були кошти, отримані від злочинної діяльності, що вказує на його стійку антисоціальну спрямованість. Судом при розгляді подання всі ці обставини не були взяті до уваги.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який доводи апеляції підтримав, адвоката та обвинуваченого, які заперечили проти апеляції, слідчого в провадженні якого перебуває справа, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів дійшла висновку про те, що

З матеріалів справи встановлено, що по справі проведено майже всі необхідні слідчі дії та встановлена істина . Обвинувачений має постійне місце проживання, утримує неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, раніше до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався.

Як вказує слідчий в поданні, до закінчення досудового слідства йому необхідно провести ряд слідчих дій, провести документальні перевірки та виїмки документів , провести очні ставки та почеркознавчі експертизи, допитати свідків, виконати вимоги ст.ст.218-220 КПК України, скласти обвинувальний висновок.

В поданні слідчого не наведено будь-яких переконливих доказів того, що обвинувачений буде перешкоджати встановленню істини по справі чи ухилятися від слідчих органів та суду.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив в продовженні строків тримання під вартою до чотирьох місяців і з врахуванням тих обставин, на які адвокат посилається в апеляції, та наявних у справі документів, подання слідчого до задоволення не підлягає, а постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 165-3, 365, 366 КПК України, колегія суддів , -

Ухвалила:

Апеляцію прокурора, що брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а постанову судді Богунського районного суду м. Житомира від 12 квітня 2010 року про відмову в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_2 до чотирьох місяців - без зміни.

Судді: