Кагарлицький районний суд Київської області
Справа № 368/1344/17
Провадження № 1 кп/368/33/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.02.2018 рокум.Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області у складі:
Головуючий: суддя ОСОБА_1

З участю учасників процесу:
Сторона обвинувачення:
Прокурор - ОСОБА_2

Сторона захисту:
Обвинувачений - ОСОБА_3

Захисник - адвокат ОСОБА_4

При секретарі - ОСОБА_5

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Кагарлицького районного суду Київської області в м. Кагарлик кримінальне провадження за ч. 1 ст. 185 КК України, яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000488 від 21.09.2017 щодо обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кагарлик Київської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимого, якому в рамках даного кримінального провадження 26.09.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, який передбачено ч. 1 ст. 185 КК України, - викрадення чужого майна (крадіжка), відносно якого міра запобіжного заходу не обиралася, суд, -
В С Т А Н О В И В :
20.09.2017 орієнтовно о 11 год. 00 хв. обвинувачений ОСОБА_3 перебував за місцем свого проживання, а саме, - за адресою: АДРЕСА_2 , в цей час в нього виник раптовий умисел на вчинення крадіжки будь-якого майна з території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить потерпілій ОСОБА_6 .

20.09.2017 орієнтовно о 12 годині обвинувачений ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний умисел, який спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), прийшов до домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна шляхом вільного доступу, зайшов зі сторони дороги АДРЕСА_2 на не огороджену територію цього домогосподарства, звідки таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_6 металеву сітку - рабицю довжиною 16 метрів, висотою 1,5 метра, вартістю 209,04 грн. та двох металевих стовпчиків, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

В подальшому ОСОБА_7 з місця події з викраденим майном зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 209,04 грн. (двісті дев`ять) гривень 04 копійки.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового слідства попередньо були кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як умисні, протиправні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
20 липня 2018 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 471 КПК України, укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.
Згідно вказаної угоди:
Сторони цієї угоди про примирення, у кримінальному провадженні № 0000488 від 21.09.2017 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, а саме: Потерпіла - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 та Обвинувачений - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Кагарлик Київської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружений, на утриманні малолітніх дітей немає, раніше не судимий, на підставі ст. ст. 469, 471 КПК України уклали цю угоду про таке:
1. Згідно з матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000488 від 21.09.2017 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, 20.09.2017 близько 11:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , вирішив вчинити крадіжку будь - якого майна з території домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_6 .

20.09.2017 приблизно о 12 годині ОСОБА_7 , реалізуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, пройшов до домогосподарства, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна зайшов зі сторони дороги АДРЕСА_2 на неогороджену територію цього домогосподарства, звідки таємно викрав належну потерпілій ОСОБА_6 металеву сітку рябицю довжиною 16 метрів, висотою 1,5 метра, вартістю 209,04 грн. та двох металевих стовпчиків, які матеріальної цінності для потерпілої не представляють.

В подальшому ОСОБА_7 з місця події разом з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 209,04 грн. (двісті дев`ять) гривень (чотири) копійки.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено;

2. Потерпіла - ОСОБА_6 та Обвинувачений - ОСОБА_3 визнають, що обставини події досудовим розслідуванням встановлено правильно;

3. Обвинувачений - ОСОБА_3 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених в обвинувальному акті. Інші учасники досудового розслідування також не оспорюють вищевикладених фактичних обставин правопорушення, сторони не мають сумнівів, щодо добровільності та істинності їхніх позицій під час укладення даної угоди;
4. Сторони визнають правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна;

5. З врахуванням того, що обвинувачений щиро розкаявся, сторони узгоджують вид і розмір покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих доходів громадян, що складає 850 гривень (вісімсот п`ятдесяти гривень);
6. Сторони даної Угоди розуміють, що відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України, наслідком укладання та затвердження означеної угоди для сторін є:

- для обвинуваченого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

- для потерпілого - обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Частиною 3 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Частиною 3 ст. 424 КПК України визначено, що Вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок можуть бути оскаржені в касаційному порядку:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди потерпілого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; не роз`яснення потерпілому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 474 КПК України передбачено, що обвинувачений має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь;

7. Обвинувачений розуміє вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;

8. Сторони розуміють наслідки невиконання цієї угоди, передбачені ст. 476 КПК України, зокрема, те, що у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку утоду, з клопотанням про скасування вироку;

9. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом;

10. Угода укладена "20" лютого 2018 року в та направляється до суду;
11. Потерпіла ОСОБА_6 та Обвинувачений ОСОБА_7 підтверджують, що перед підписанням, дана Угода про примирення ними особисто прочитана і підписана без зауважень та доповнень та жодного примусу з сторони третіх осіб.

Прокурор ОСОБА_2 не заперечував щодо затвердження угоди про примирення з огляду на її відповідність чинному законодавству.
Суд, розглянувши угоду про примирення, вислухавши думку учасників процесу, приходить до висновку про прийняття угоди між потерпілим та обвинуваченим, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.
Суд переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним.
Судом роз`яснено, що відповідно до ч. 3 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:
- обвинуваченим, - виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 5-7 ст. 474 КПК України, і в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- потерпілим виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджено сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення судом наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених ч. 6, 7 ст. 474 КПК України;
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.
Суд вважає правильною кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України, - як умисні, протиправні дії, які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка).
Санкція ч. 1 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або позбавленням волі на строк до трьох років.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України по ступеню тяжкості відноситься до злочинів середнього ступеню тяжкості.
Перед затвердженням угоди про примирення, суд згідно з вимогами ч. 5, 6 ст. 474 КПК України з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_3 розуміє права, надані законом, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.
Відповідно до ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого в будь який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження даної угоди про примирення для сторін є: для потерпілого та обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та для обвинуваченого, - відмова від здійснення прав, передбачених ст. 474 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 , потерпіла ОСОБА_6 розуміють, що у разі невиконання угоди про примирення, виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ними Закону і будь-якого положення укладеної угоди.
У разі невиконання угоди про примирення, потерпіла ОСОБА_6 відповідно до ст. 476 КПК України має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389 - 1КК України.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Також, судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_6 цілком розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Також судом встановлено, що умови цієї угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права та інтереси сторін, або інших осіб, укладення угоди було добровільним, відсутні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_3 не виконає взяті на себе зобов`язання та фактичні обставини для визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, а тому угода підлягає затвердженню судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілим і призначення йому узгодженої сторонами міри покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Одночасно судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 положення ч. 5 ст. 53 КК України.
Згідно ч. 5 ст. 53 КК України:
- у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Одночасно судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_3 положення ч.ч. 1, 3 ст. 26 КВК України.
Згідно ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Згідно ч. 3 ст. 26 КВК України у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально- виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Заходи забезпечення кримінального провадження в ході досудового розслідування не застосовувались.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі.:
В матеріалах кримінального провадження міститься постанова слідчого від 21 вересня 2017 року про визнання та приєднання до провадження речових доказів, згідно постановляючої частини якої слідчим визнано в якості речового доказу сітку рабицю довжиною 16 метрів, висотою 1,5 м., яку передати на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 .
В матеріалах кримінального провадження міститься письмова розписка потерпілої ОСОБА_6 від 21.09.2017 року, в якій зазначено, що потерпіла отримала від слідчого на відповідальне зберігання металеву сітку, яку зобов`язується зберігати до вирішення питання по суті.
Вирішення питання щодо речових доказів врегульовано ст. 100 КПК України, так:
Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішення законної сили, при цьому:
- згідно п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).
Враховуючи вищевикладену норму КПК України, що стосується речових доказів, суд приходить до висновку щодо наступного:
- речові докази, а саме, - сітку рабицю довжиною 16 метрів висотою 1,5 м., яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки місто Кагарлик Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серія НОМЕР_1 , виданий 4 квітня 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , - залишити у потерпілої ОСОБА_6 .
На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 1 ст. 185 КК України, ст.ст. 349, 370, 373, 374, 376, 468-476 КПК України (в редакції 2012 року), суд, -
З А С У Д И В :
Затвердити угоду від 20 лютого 2018 року про примирення між потерпілою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженкою місто Кагарлик Київської області, громадянкою України, паспорт громадянки України серія НОМЕР_1 , виданий 4 квітня 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем місто Кагарлик Київської області, громадянином України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 19 липня 1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , укладену у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000488 від 21.09.2017 року відносно громадянина України, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця місто Кагарлик Київської області, паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий 19 липня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, реєстраційний номер облікової картки НОМЕР_3 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), тобто у вчиненні ним кримінального правопорушення, яке передбачено ч. 1 ст. 185 КК України.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (в редакції 2001 року), як за вчинення умисних, протиправних дій, які виразилися у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, - 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Цивільний позов по справі не заявлено.
Речові докази по справі.
Сітку рабицю довжиною 16 метрів висотою 1,5 м., яка знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки місто Кагарлик Київської області, громадянки України, паспорт громадянки України серія НОМЕР_1 , виданий 4 квітня 1997 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , - залишити у потерпілої ОСОБА_6 .
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_3 положення:
- ч. 5 ст. 53 КК України, згідно з яким:
- у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

- ч. 1 ст. 26 КВК України, згідно з яким:
- засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

- ч. 3 ст. 26 КВК України, згідно з яким:
- у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально- виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

На вирок на підставі угоди з підстав, передбачених ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його оголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_9 Закаблук