У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" грудня 2017 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , секретар судових засідань ОСОБА_2 , за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального праводження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001132 від 07.09.2017, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в :
Прокурор у кримінальному провадженні третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням відносно підозрюваного враховуючи наявність у провадженні обставин передбачених ст.ст. 177, 178, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, зокрема клопотання умотивоване тим, що третім слідчим відділом прокуратури міста Києва проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001132 від 07.09.2017 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Проведеним розслідуванням встановлено, що відповідно витягу з наказу № 136 від 22.10.2001 року ОСОБА_6 зараховано на посаду провідного наукового співробітника експертизи харчових продуктів та товарів широкого вжитку Інституту екогігієни і токсикології імені Л.І. Медведя.

Згідно посадової інструкції провідного наукового співробітника відділу гігієни та токсиколого-гігієнічної експертизи харчових продуктів та товарів широкого вжитку (далі ВЕСХП) впровадженої 08.07.2005 року на ОСОБА_6 покладено наступні обов`язки: провідний науковий співробітник здійснює наукове керівництво групою співробітників при дослідженні самостійних тем, або проводить наукові дослідження і розробки як виконавець найбільш складних і відповідальних робіт; провідний науковий співробітник повинен знати наукові проблеми з тематики досліджень, вітчизняну і закордонну літературу з цих питань; володіти сучасними методами планування і організації досліджень, проведення експериментів, у тому числі з використанням електронно-обчислювальної техніки; перевіряє слушність результатів, отриманих співробітниками, що працюють під його керівництвом; здійснює підготовку наукових кадрів і приймає участь в підвищенні їх кваліфікації; провідний науковий співробітник бере участь у розробці документації системи управління якості Інституту; у відповідності з чинним законодавством України зобов`язаний здійснювати професійну перепідготовку і підвищення кваліфікації; розробляє плани і методичні програми проведення досліджень і розробок. Організує збір і вивчення науково-технічної інформації з теми, проводить аналіз і теоретичне узагальнення наукових даних, результатів експерименту і спостережень. Впроваджує результати проведених досліджень і розробок; дотримуватися правил з техніки безпеки виробничої санітарії, гігієни праці і протипожежної охорони.

Крім цього, відповідно до п.п. 7.3, 7.4 посадової інструкції провідного наукового співробітника щодо взаємостосунків з вищестоящим і іншим персоналом зазначено що в підпорядкуванні провідного наукового співробітника ВЕСХП можуть знаходитися провідні наукові співробітники, наукові співробітники, молодші наукові співробітники, інженери та лаборанти відділу, а також провідний науковий співробітник ВЕСХП проводить свою роботу у взаємодії з другими співробітниками відділу.

Таким чином ОСОБА_6 є особою яка відповідно до посадової інструкції обіймає посаду на державному підприємстві пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих функцій, тобто є службовою особою.

Так, на початку серпня 2017 року ОСОБА_7 на підставі довіреності від фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 від 01.04.2017 року, приїхав до «Наукового центру превентивної токсикології харчової та хімічної безпеки ім. Академіка Л.І. Медведя» Міністерства охорони здоров`я України розташованого за адресою: м. Київ, вул. Героїв Оборони, 6 в м. Києві. Зайшовши до приміщення закладу, останній звернувся до приймальні громадян даного закладу з питанням щодо роз`яснення йому процедури виготовлення технічної документації на продукцію у сфері виробництва та реалізації очищеної питної води. Після чого, до ОСОБА_7 запросили фахівця з цього питання. Через деякий час до вітальної кімнати зайшов чоловік який представився ОСОБА_6 та повідомив, що займає посаду старшого наукового співробітника в ДП «Науковому центрі превентивної токсикології харчової та хімічної безпеки ім. Академіка Л.І. Медведя».

В цей час, у ОСОБА_6 з корисливих мотивів виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , для себе та невстановлених досудовим розслідуванням осіб за вчинення в інтересах ОСОБА_7 , чи в інтересах третьої особи дії з використанням наданого йому службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб та поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , ОСОБА_6 роз`яснив останньому процедуру оформлення технічної документації, вказавши що, даний процес вже налагоджений. Крім цього, ОСОБА_6 зазначив що він відповідає за виготовлення документації та проведення експертиз. Також ОСОБА_6 зазначив що у підготовці, реєстрації технічної документації на об`єкт ОСОБА_8 , та порядок оформлення документів які необхідні для подальшого виготовлення технічної документації приймають участь ще ряд осіб.

31.08.2017 ОСОБА_7 , знову приїхав до м. Києва в зазначене раніше державне підприємство, де відбулася друга зустріч з ОСОБА_6 . Під час розмови, ОСОБА_7 було передано ОСОБА_6 пакет реєстраційних документів на ФОП ОСОБА_8 , а також результати лабораторних досліджень очищеної питної води торгової марки «Аквіум», проведених в м. Нікополь.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , ОСОБА_6 після передачі документів, вивів ОСОБА_7 на вулицю, де біля будівлі підприємства за адресою: м. Київ, вул. Героїв Оборони, 6 продовжив розмову.

Під час розмови ОСОБА_6 зазначив, що за укладання договорів на виготовлення технічних умов та технічних інструкцій, звіту на продукцію та за проведення реєстрації і додаткових розширених лабораторних досліджень, ОСОБА_7 , має офіційно сплатити близько 13000 гривень.

При цьому ОСОБА_6 повідомив, що у випадку не надання останньому ОСОБА_9 3500 доларів США, питання ОСОБА_9 щодо технічних умов навіть не буде розглядатись, пояснивши що до вказаної суми входять офіційні платежі в розмірі, близько, 13000 гривень, а інші кошти це йому особисто, та іншим посадовим особам, які підписують і реєструють виготовлену ним технічну документацію.

Окрім цього, ОСОБА_6 було зазначено, що строк виготовлення документації складатиме від одного до двох місяців. Для початку виконання робіт необхідно передати 50% від вказаної суми, а залишок коштів - після того, як документи пройдуть реєстрацію в усіх відповідних інстанціях. В разі відмови, від передачі першої частини коштів, документи виготовлятись не будуть.

У подальшому, в період з 31.08.2017 по 03.10.2017 у ході неодноразових телефонних розмов, ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел з корисливих мотивів, спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 , неодноразово запевняв ОСОБА_7 про необхідність передати 50% від вказаної суми для початку виконання робіт з проведення експертизи та виготовлення необхідної документації, на що останній погодився. При цьому, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обумовили, що грошові кошти передаватимуться у національній грошовій валюті гривні в сумі 40 000 грн.

Після цього, 04.10.2017, приблизно о 16 год. 10 хв., провідний науковий співробітник ДП «Науковий центр превентивної токсикології харчової та хімічної безпеки ім. Академіка Л.І. Медведя» ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка відповідно до посадової інструкції обіймає посаду на державному підприємстві пов`язану з виконанням організаційно - розпорядчих функцій, перебуваючи на проїжджій частині в автомобілі марки «SUBARU OUTBACK» сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , яка на праві власності належить останньому, біля ДП «Науковий центр превентивної токсикології харчової та хімічної безпеки ім. Академіка Л.І. Медведя» розташованого за адресою: м. Київ, вул. Героїв Оборони, 6, доводячи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, до кінця, діючи умисно, з корисливого мотиву, вчиненому за попередньою змовою групою осіб одержав від ОСОБА_7 , грошові кошти в сумі 40 000 грн., за вчинення в інтересах фізичної особи - підприємця ОСОБА_8 , дій з використанням наданого йому службового становища, а саме: за розроблення та затвердження технічної документації, позитивне проведення державної санітарно-епідеміологічної експертизи та в подальшому підписання, реєстрацію і видачу технічної документації .

Одразу після отримання грошових коштів, 04.10.2017 о 16 год. 14 хв. ОСОБА_6 було затримано слідчим прокуратури міста Києва на місці вчинення злочину.

04.10.2017 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України під час вчинення злочину.

05.10.2017 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Іванків, Київської області, обіймаючого посаду провідного наукового співробітника ДП «Науковий центр превентивної токсикології харчової та хімічної безпеки ім. Академіка Л.І. Медведя», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Від допиту та надання свідчень як підозрюваний, ОСОБА_6 відмовився.

Разом з тим, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними доказами, зокрема: заявою ОСОБА_7 та його показаннями викладеними в протоколах допитів свідка; показаннями свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду речей та документів від 04.10.17; протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст.208 КПК України; протоколами проведених обшуків від 04.10.17; іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Враховуючи наведене заявник, просить продовжити обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 необхідно, враховуючи, що він вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до трьох років, а також з конфіскацією майна.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваного та його соціальний статус.

Сторона захисту проти задоволення клопотання прокурора не заперечувала, однак просили змінити адресу, за якою ОСОБА_6 тримається під домашнім арештом з адреси - АДРЕСА_1 на АДРЕСА_2 , зважаючи на те, що підозрюваний лише зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак місцем проживання останнього є АДРЕСА_2 .
Прокурор проти продовження строку тримання підозрюваного під домашнім арештом за адресою АДРЕСА_2 , не заперечував.
За таких обставин, слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).
Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Заходами забезпечення кримінального провадження в т.ч. є: 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).
При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
У цьому випадку, вимоги ч.ч. 1 та 2 ст. 132 КПК України, заявником дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинуваченою, як передумовою, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.
Органами досудового розслідування підозрюваний підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за вищевказаних в цьому судовому рішенні та підозрі обставин.

04.10.2017 ОСОБА_6 затриманий в порядку ст. 208 КПК України під час вчинення злочину та 05.10.2017 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

12.10.2017 до підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В подальшому досудове слідство по цьому кримінальному провадженню було продовжено та подано до слідчого судді це клопотання при розгляді якого слідчий суддя враховує таке.

Як убачається з матеріалів клопотання, підозрюваний обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у зв`язку з чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду чим перешкоджати проведенню процесуальних дій та встановленню істини по справі, та незаконно впливати на свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

З положень норм ст. 199 КПК України випливає, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

При цьому, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що з рішення ЄСПЛ від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», п. 32, Series А, № 182 убачається, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

А тому, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити правопорушення, прямо і непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, та отримані у порядку встановленому Кримінально процесуальним Кодексом України.

Питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не можна вирішувати абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (див. рішення у справі «Єчюс проти Литви», заява № 34578/97, п. 93, ECHR 2000-IX). Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою (sine qua non) належності її продовжуваного тримання під вартою рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 219, заява № 42310/04).

Аналогічні висновки ЄСПЛ викладено і у п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року та випливають з ч. 3 ст. 17 КПК України.

Тож, у цій ситуації, на думку слідчого судді, беручи до уваги вищевказані правові висновки ЄСПЛ тривалість утримання особи під домашнім арештом не виходить за межі розумних строків та строків визначених ст. 181 КПК України.

Крім того, ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

В судовому засіданні встановлено, що строк тримання під домашнім арештом підозрюваного закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити досудове розслідування, оскільки у кримінальному провадженні необхідно отримати та проаналізувати висновок експертизи, провести ще ряд слідчих дій, зокрема: виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Вказані обставини, які, на даний час, унеможливлюють закінчення досудового розслідування, до закінчення строку дії попередньої ухвали, слідчий суддя визнає обґрунтованими, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим та підтверджуються наявними матеріалами.

В даному судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ст. 132 КПК України, не надано жодних належним та допустимих доказів, які б свідчили про те, що встановлені слідчим суддею ризики при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час, втратили свою актуальність, а особа підозрюваного перестала бути суспільно небезпечною.

В свою чергу, мотиви наведені стороною обвинувачення дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, будучи підозрюваним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду чим перешкоджати проведенню процесуальних дій та встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя, враховує факт, наявності по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, передумов регламентованих п. п. 1-3 ч. 1 ст. 194, п. п. 1-2 ч. 3 ст. 199 цього Кодексу, низки об`єктивних обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, вважає за доцільне клопотання задовольнити та продовжити підозрюваному строк тримання під домашнім арештом.

Щодо визначення домашнього арешту за адресою : АДРЕСА_2 , то слідчий суддя вважає, що в даному випадку клопотання сторони захисту є обґрунтованим, та підлягає задоволенню в цій частині, оскільки повністю відповідає інтересам осіб у даному кримінальному провадженні.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-179, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :
Клопотання - задовольнити частково.

Строк тримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом з забороною залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 20:00 до 08:00 наступного дня продовжити до 01.02.2018.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_2 , у вказаний час.

Зобов`язати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимогою до слідчого в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження в межах строку дії заходу забезпечення кримінального провадження та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України до 01.02.2018, але не більше строку самого досудового розслідування в цьому провадженні, продовжити дію наступних обов`язків:

? прибувати до визначеної службової особи слідчого, прокурора із встановленою періодичністю;

? не відлучатися з Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

? повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

? здати при наявності на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники УП з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвалу передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора третього відділу процесуального керівництва управління з розслідування кримінальних проваджень слідчими органів прокуратури та процесуального керівництва прокуратури міста Києва ОСОБА_3 .

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Копія ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 17:00 год. 06.12.2017.

Слідчий суддя: ОСОБА_1