Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/272/17-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2018 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань Олевського районного суду кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000381 від 07.07.2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах провадження відсутній, уродженця м.Кишинів Республіки Молдова, росіянина, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, не депутата, не інваліда, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

з участю сторін

кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

06 липня 2015 року, об 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись у лісовому масиві с.Хмелівка Олевського району Житомирської області знайшов предмет схожий на обріз мисливської рушниці, який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи № 1/978 від 23.07.2015 року є однозарядним гладкоствольним пістолетом калібру 18.5 мм., виготовлений кустарним способом, що являється вогнепальною зброєю та є придатним для проведення пострілу мисливськими набоями 16 калібру або іншими набоями, які виготовлені з використанням гільз від мисливських набоїв 16 калібру, де в подальшому, якого переніс до приміщення кафе-бару «У Броніслави», який розташований по вул.Київська в м.Олевську Житомирської області та незаконно, без передбаченого законом дозволу зберігав і носив при собі в цілях самозахисту до 00 години 15 хвилин 07.07.2015 року.

А, затим 07.07.2015 року, в період часу з 00 години 15 хвилин по 00 годину 50 хвилин, в ході проведення огляду місця події, поблизу приміщення кафе-бару «У Броніслави», що по вул.Київська в м.Олевську Житомирської області, працівниками міліції Олевського РВ УМВС України в Житомирській області, було виявлено та вилучено у ОСОБА_3 , зазначену гладкоствольну вогнепальну зброю однозарядний гладкоствольний пістолет калібру 18.5 мм., що виготовлений кустарним способом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України визнав повністю. В ході судового розгляду кримінального провадження надав суду показання, підтвердивши те, що він дійсно 06.07.2015 року, об 19.00 годині зайшовши до лісового масиву в с.Хмелівка Олевського району Житомирської області знайшов предмет схожий на обріз мисливської рушниці, якого переніс до приміщення кафе-бару «У Броніслави», який розташований по вул.Київська в м.Олевську Житомирської області та зберігав і носив при собі в цілях самозахисту до 00 години 15 хвилин 07.07.2015 року. Та цього ж дня, у період часу з 00 години 15 хвилин по 00 годину 50 хвилин, в ході проведення його особистого огляду і огляду місця події, поблизу приміщення кафе-бару «У Броніслави», що по вул.Київська в м.Олевську Житомирської області, у нього було виявлено і вилучено працівниками міліції Олевського РВ УМВС України в Житомирській області зазначену гладкоствольну вогнепальну зброю однозарядний гладкоствольний пістолет калібру 18.5 мм., якого він добровільно видав останнім. Погоджується на скорочений порядок судового розгляду, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту щодо тих обставин, які ніким, у тому числі і ним не оспорюються та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його є добровільним, наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі. У вчиненому щиро розкаюється, розуміючи протиправність своїх дій, що були вчинені ним. Запевнив суд, що вже зробив для себе відповідні висновки. Просить суд, зважаючи на його вік, має на утриманні бабусю похилого віку 1926 року народження, яку самостійно доглядає, повне визнання ним своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні, його каяття у вчиненому не застосовувати до нього суровий вид і міру кримінального покарання, застосувавши до нього мінімальний вид покарання, який передбачений частиною статті пред`явленого обвинувачення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 , повністю визнав свою винність у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України при дослідженні доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановивши чи не має сумніву у добровільності їх позицій, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд користуючись правом, наданим ч.3 ст.349 КПК України і відсутністю заперечень учасників судового провадження, вважає достатнім обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 , надані ним під час судового розгляду про обставини вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення з визнанням у повному обсязі своєї винності у висунутому обвинуваченні, з точки зору належності, допустимості, суд вважає достовірними та об`єктивними, оскільки вони є логічними, детальними, послідовними та достатніми в сукупності з іншими зібраними доказами, з точки зору взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, суд допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого в їх сукупності, вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, повністю доведеною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вчинене проти громадської безпеки, що виразилося в незаконному носінні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Так відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також і те, що він в силу ст.89 КК України є несудимою особою, вчинив кримінальне правопорушення, яке у відповідності до ст.12 КК України є тяжким та проти громадської безпеки, виключно позитивні характеристики по місцю проживання, має на утриманні бабусю похилого віку 1926 року народження, яку доглядає особисто (а.с.29-33), надання показів у судовому засіданні щодо обставин вчиненого ним кримінального правопорушення, де показання його були логічними, послідовними і незміненими, що свідчить про його не байдужість щодо наслідків, які настали від вчиненого кримінального правопорушення, а також разом із конкретними обставинами справи та з врахуванням вказаних вище обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щирого каяття і повного визнання своєї провини у вчиненому, відсутністю обставин, які обтяжують покарання, що свідчить про те, що ОСОБА_3 , як обвинувачений не є суспільно-небезпечною особою, а це істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого, з врахуванням особи винного, його віку, характер вчиненого кримінального правопорушення, його поведінку при вчиненні кримінального правопорушення та після його вчинення, а також думку прокурора, який просить суд застосувати до обвинуваченого покарання у виді позбавлення волі на певний строк із застосуванням до останнього ст.75 КК України, суд вважає необхідним обрання до обвинуваченого ОСОБА_3 , покарання, пов`язаного із позбавленням волі на певний строк та в мінімальних межах санкції частини статті за якою він притягується до кримінальної відповідальності і можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 , ст.75 КК України та на підставі викладеного звільнення його від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього передбачені ч.1 п.п.1, 2 ст.76 КК України обов`язки.

Зазначений вид і міра кримінального покарання на думку суду є справедливою, необхідною і цілком достатньою для виправлення ОСОБА_3 , та попередження вчинення ним нових злочинів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожна особа має право на справедливий суд.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. З огляду на зазначене, із обвинуваченого ОСОБА_3 , підлягають стягненню витрати на користь держави за проведення експертизи, в розмірі 491.04 грн., (а.с.47).

На підставі наведеного та, керуючись ст.8,21,55,63,129 Конституції України, ст.ст.95, 100, 118, 124, 179, 314-318, 349, 368, 370, 373-376, 392, 393, 395 КПК України, ст.ст.12, 50-51, 63, 65-67, 75, 76, ч.1 ст.263 КК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому за ч.1 ст.263 КК України покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з випробуванням із встановленням йому одного року іспитового строку, поклавши на обвинуваченого передбачені ст.76 КК України обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню:

- однозарядний гладкоствольний пістолет калібру 18.5 мм., що виготовлений кустарним способом, який відповідно до постанови «Про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів» від 07.07.2015 року і квітанції № 13 від 01.08.2015 року, перебуває на зберіганні у кімнаті схову речових доказів при Олевському ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області знищити;
- ватний тампон, який протягнутий через канал ствола гладкоствольного пістолета, що знаходиться у конверті та перебуває у матеріалах кримінального провадження № 287/272/17-к залишити при даному провадженні.

Матеріали кримінального провадження № 0000381 залишити при обвинувальному акті, з подальшим їх зберіганні при кримінальному провадженні № 287/272/17-к.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків в матеріалах провадження відсутній, ( АДРЕСА_1 ), на користь держави кошти в сумі 491 (чотириста дев`яносто одна) грн., 04 коп., процесуальних витрат на залучення експертів.

До набрання вироком суду законної сили, обрати обвинуваченому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 , в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1