НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
05 грудня 2017 року Справа № 322/1061/17

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Троїцьке Арсеніївського району Тульської області РФ, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має неповну середню освіту, не одружений, раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:
09 серпня 2017 року, близько 17 год. 35 хв., ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, через вхідні двері проник до житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де з корисливих мотивів, діючи таємно, із зали житлового будинку здійснив крадіжку ноутбука марки «Acer», модель «Aspire 5100» у корпусі сірого кольору із зарядним пристроєм, який знаходився у чорній сумці на дивані вказаної кімнати, вартість якого згідно з висновком експерта № 10-1206 від 27.09.2017 складає 1 440,00 грн., що належить ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив їй матеріальний збиток на вищевказану суму.

Зазначені дії ОСОБА_4 під час досудового розслідування були кваліфіковані за частиною третьою статті 185 КК України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

У судовому засіданні ОСОБА_4 , після роз`яснення йому судом суті обвинувачення, частково визнав свою вину в пред`явленому обвинуваченні та обставини, викладені у обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаявся.

Так, допитаний у судовому засіданні обвинувачений, ОСОБА_4 , пояснив суду, що він дійсно, за вищезазначених обставин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, проникнув до будинку потерпілої, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , але зазначив, що перед тим як увійти до будинку він кликав ОСОБА_6 , мешканку цього будинку, і нібито почувши її голос, зайшов до будинку. Але, опинившись у будинку, обвинувачений, за його словами, побачив, що ОСОБА_6 спить, після чого він узяв сумку з ноутбуком, переплутавши її з власною сумкою у якій було придбане обвинуваченим вино, та залишив будинок. Про те що у сумці, яку обвинувачений забрав з будинку виявився ноутбук, за твердженням обвинуваченого, він довідався лише наступного дня.

З урахуванням часткового визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись дослідженням доказів щодо наявності у обвинуваченого умислу на таємне викрадення чужого майна при проникненні до будинку потерпілої та заволодінні її майном. Учасники судового провадження проти зазначеного не заперечили. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, встановлено добровільність їх позицій, а також роз`яснено, що вони позбавляються права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого в частині того, що він заходив у будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , попередньо покликавши одного з його мешканців, спростовуються показаннями свідка ОСОБА_6 , яка пояснила, що у день скоєння злочину вона знаходилася за вказаною адресою та у післяобідній час переглядала телевізійні передачі у своїй кімнаті і не чула, щоб її хто-небудь кликав, а ноутбук знаходився в іншій кімнаті будинку. Також ОСОБА_6 заперечила повідомлену обвинуваченим обставину стосовно того, що вона у вказаний час спала.

Інших мешканців будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент скоєння крадіжки, у ньому не було, що підтверджено показаннями потерпілої та свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

З огляду на викладене, у обвинуваченого станом на 09 серпня 2017 року були відсутні будь-які законні підстави, зокрема дозвіл власника (законного користувача), на перебування у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 .

Твердження обвинуваченого про те, що він припустився помилки, взявши сумку з ноутбуком, переплутавши її з власною, суд визнає неспроможними, оскільки обвинувачений входив до будинку потерпілої, не маючи при собі будь-якої сумки, про що ним було повідомлено під час допиту у судовому засіданні.

Дослідивши та оцінивши вищенаведені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність умислу ОСОБА_4 на таємне викрадення чужого майна при проникненні до будинку потерпілої та корисливого мотиву при заволодінні ноутбуком, що знаходився в цьому будинку, а відтак і про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого частиною третьою статті 185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого.

При обранні виду та розміру покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 67 КК України, є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння.

При призначенні покарання судом також враховано і те, що ОСОБА_4 хоча і не має судимостей, але за раніше вчинені ним корисливі злочини отримував покарання у виді позбавлення волі зі звільненням від його відбування з випробуванням.

Враховуючи вищезазначене, данні про особу обвинуваченого, а також тяжкість вчиненого ним злочину, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі та про неможливість виправлення обвинуваченого без його ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Довідкою Запорізького НДЕКЦ підтверджується розмір витрат на проведення експертизи у 395,48 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речового доказу суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Клопотання про обрання, зміну чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому під час судового розгляду не заявлялось.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 100, 124, 349, 373 376, 393, 395, 532, КПК України, суд

ухвалив:
1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

2. Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

3. Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави суму витрат на залучення експерта в розмірі 395,48 грн. (триста дев`яносто п`ять гривень 48 коп.).

4. Речовий доказ у справі: ноутбук марки «Acer», модель «Aspire 5100» у корпусі сірого кольору, що зберігається у потерпілої ОСОБА_5 , повернути ОСОБА_5 .

5. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1