Справа №752/4586/18
Провадження по справі № 1-кс/752/1969/18

У Х В А Л А
про арешт майна

12.03.2018 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 , розглянувши у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, внесене в кримінальному провадженні № 001294 слідчим слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м.Києві лейтенантом поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , клопотання про арешт майна, подане в порядку глави 17 Кримінального процесуального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий слідчого відділу Голосіївського УП ГУНП у м. Києві лейтенант поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Київської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на АДРЕСА_1 , яка на даний час відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 .
В обґрунтування поданого клопотання зазначено про те, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 001294 від 12.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в невстановлений слідством день та час, невстановлені розслідуванням особи, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою між собою, шахрайським шляхом заволоділи об`єктом нерухомого майна квартирою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_6 , чим спричинили останній майнової шкоди в особливо великих розмірах.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що 13.01.2018 власниця квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_6 оформила у приватного нотаріуса Золотоніського міського нотаріального округу ОСОБА_7 довіреність на право володіння та користування квартирою АДРЕСА_1 на ОСОБА_8 .

З 15.01.2018 ОСОБА_8 почала робити ремонт квартири АДРЕСА_1 . 08.02.2018 року ОСОБА_8 приїхавши до вказаної квартири виявила, що замки вхідних дверей замінені та в дверях наявна записка в якій зазначено, що вони стали жертвами шахраїв та щоб розібратись в ситуації зателефонувати за номером НОМЕР_1 . Зателефонувавши, слухавку взяв чоловік, який представився адвокатом, та повідомив, що в нього наявні документи на вказану квартиру.

ОСОБА_8 повідомила, що зайшовши у єдиний реєстр нерухомого майна, вона побачила, що власником квартири АДРЕСА_1 являється ОСОБА_9 , на підставі договору купівлі-продажу № 79 від 30.10.2017 року. Також було з`ясовано, що невідома особа ОСОБА_10 , використовуючи нотаріально посвідчену довіреність нібито видану на її ім`я від ОСОБА_6 , уклала договір купівлі продажу від 30. 10.2017 відповідно до якого власником квартири стала ОСОБА_11 .

Повідомивши справжню власницю квартири ОСОБА_6 , про дану ситуацію, остання повідомила, що квартиру вона не продавала, жодних договорів купівлі-продажу, іпотеки вона не підписувала, довіреностей не видавала, хто такі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вона не знає і попросила звернутися до поліції, щоб розібратися в ситуації.

Будучи допитана як потерпіла ОСОБА_6 повідомила, що дійсно право власності на квартиру вона отримала на підставі розпорядження органу приватизації № 4149 від 17.09.1993, квартиру вона не продавала, жодних договорів купівлі-продажу, іпотеки вона не підписувала, довіреностей не видавала, хто такі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вона не знає.

Відповідно до інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на квартиру АДРЕСА_1 , на даний час оформлено за ОСОБА_5 .

У зв`язку з вищевикладеним, на даний час у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане нерухоме майно, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити..
Власник майна ОСОБА_5 в судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.
Вислухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.
У провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 001294 від 12.02.2018 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Враховуючи вищевикладене, з метою не допущення до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження відповідного майна, яке набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для арешту майна в розумінні положень ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене вище, керуючись ст. ст. 170-172, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка на даний час відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно належить ОСОБА_5 .
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя