АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/36/18 Справа № 178/1731/17 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.П`ятихатки П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-02.10.2014 року П`ятихатським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки, не працюючого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2017 року клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , задоволено та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування на 60 днів, без визначення застави.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.2,3 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також врахував вимоги ст. 178 КПК України, що ОСОБА_8 не має захворювань, які б перешкоджали триманню під вартою, вважав, що для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді утримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи можуть не запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Обґрунтовуючи заявлені апеляційні вимоги, посилається на те, що органами досудового розслідування не надано жодних доказів, зазначених в клопотанні ризиків, а також не доведено, що виключно тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Вважає, що слідчим було порушено право ОСОБА_8 на захист, а також надано апелянту та його підзахисному додаток до клопотання, який не відповідає дійсності. Звертає увагу, що слідчий суддя обрав запобіжний захід підозрюваному на 62 дні, що порушує вимоги ст.ст. 183,197 КПК України, не визначив розмір застави та не вирішив долю заяви сторони захисту в порядку ст. 206 КПК України. Таким чином, на думку апелянта, слідчий суддя повинен був відмовити в задоволенні клопотання слідчого, а отже оскаржувана ухвала підлягає скасуванню судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, що апеляційну скаргу підтримали з викладених у ній підстав, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані належним чином, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зважаючи на наступне.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2,3 ст. 185 КК України, підтверджується документами, долученими до клопотання.

З наведених обставин слідчий суддя зробив правильний висновок про наявність щодо ОСОБА_8 підозри у вчиненні інкримінованих йому злочинів, достатньо обґрунтованої для вирішення питання про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з яким колегія суддів погоджується.

Також є правильним висновок слідчого судді про наявність щодо ОСОБА_8 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, а саме того, що він може переховуватися від слідства та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, що знайшло своє підтвердження як в суді першої так і апеляційної інстанцій, і що цим ризикам не можна запобігти у менш обтяжливий спосіб, ніж тримання підозрюваного під вартою.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя належним чином врахував вагомість вказаних вище доказів, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчинені інкримінованих злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, дані про особу підозрюваного, який раніше був притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення корисливого кримінального правопорушення, вчинив тотожний корисливий злочин проти власності, не має на утриманні дітей, не має захворювань, які б виключали застосування такого виду запобіжного заходу, у зв`язку з чим слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Разом з тим, апеляційний суд не може погодитись з рішенням слідчого судді щодо не визначення застави, як альтернативного запобіжного заходу, при застосуванні тримання під вартою.

В силу ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Кримінальним процесуальним законом передбачено виключення з вказаного правила, а саме: слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею (ч. 4 ст. 183 КПК України).

Обставин, передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України, під час апеляційного провадження не встановлено, як і не зазначено в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової ухвали про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з визначенням застави в достатньому розмірі.

При вирішенні питання про розмір застави, колегія суддів керується положеннями ст. 182 КПК України та практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 слідчим суддею визначений в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів, з 16 грудня 2017 року, що перевищує строк, передбачений ч. 1 ст. 197 КПК України, у зв`язку з чим він має бути зменшений.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 .

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись ст. ст. 183, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2017 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Криничанського ВП Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Криничанського відділу Дніпродзержинської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10 лютого 2018 року включно.

Встановити заставу у розмірі двадцяти дев`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок, у разі внесення якої ОСОБА_8 підлягає звільненню з-під варти.

У випадку внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти, покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора чи суду без поважних причин або не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.
Судді:

______________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3