Справа № 461/8652/17
Провадження № 1-кп/461/182/18
УХВАЛА

15.02.2018 року. м. Львів.

Галицький районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

в провадженні Галицького районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 . Свої вимоги мотивував тим, що останній з грудня 2017 року перебуває на лікуванні від наркотичної залежності у Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень. Тому, вважає, що на підставі ч. 4 ст. 309 КК України ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності.

Обвинувачений клопотання свого захисника підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення такого клопотання, посилаючись на те, що проходження лікування обвинуваченого направлене на уникнення кримінальної відповідальності, а не позбавлення залежності. Крім того, в провадження Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання захисника, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до довідки Комунального закладу ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 02.01.2018 року № 05, ОСОБА_4 з 18.12.2017 року по 27.12.2017 року перебував на лікуванні в стаціонарному відділенні № 1 закладу з діагнозом: розлад психіки та поведінки внаслідок вживання кількох лікарських засобів та інших психотропних речовин, синдром залежності вживання речовини (активна залежність).

В той же час, відповідно до рекомендацій Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 23 постанови «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» N 4 від 26.04.2002 року, за чинним законодавством звільнення від кримінальної відповідальності здійснюється виключно судом. У зв`язку з цим слід мати на увазі, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 307 КК за злочини, передбачені частиною 1 цієї статті та частиною 1 статті 309 КК, допускається лише за умови, що винна особа добровільно здала наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги і вказала джерело придбання цих засобів (речовин) або сприяла розкриттю злочинів, пов`язаних із їх незаконним обігом.

Здача наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів визнається добровільною, якщо відбулася за обставин, коли особа мала й усвідомлювала можливість продовжувати протиправну діяльність, але не побажала цим скористатися. Звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінальної справи із зазначених підстав має здійснюватися за правилами, передбаченими статтями 7, 71, 72 КПК. За такими ж правилами звільняється від кримінальної відповідальності на підставі частини 4 статті 309 КК за дії, передбачені частиною 1 цієї статті, винна особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії.

Вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

Судом встановлено, що обставини, що зазначені органом досудового розслідування в обвинувальному актів мали місце 15.09.2017 року, обвинувальний акт був направлений до суду прокурором 12.12.2017 року. А обвинувачений ОСОБА_4 своє добровільне лікування в медичному закладі розпочав 18.12.2017 року, тобто після виявлення злочинної діяльності та після направлення справи до суду. Дана обставин свідчить про вимушеність дій обвинуваченого, які можуть бути направлені на уникнення відповідальності за вчинене.

Крім того, в провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває обвинувальний акт затверджений прокурором 30.01.2018 року відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України. Дії, що є предметом розгляду у зазначеному кримінальному провадженні мали місце в січні 2018 року, тобто після проходження лікування обвинуваченим.

Наведене свідчить про відсутність підстав для застосування положень ч. 4 ст. 309 КК України та звільнення від кримінальної відповідальності. Тому, у задоволенні клопотання захисника слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 350 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 309 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо, можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .