В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"07" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0011228 від 07 серпня 2016 року, відносно:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, громадянина України, одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Судом визнано доведеним, що ОСОБА_8 , 06 серпня 2016 року приблизно о 21 годині 00 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , після вживання алкогольних напоїв, на ґрунті неприязних стосунків розпочав словесний конфлікт з ОСОБА_6 .
Під час конфлікту, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свої наміри та усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, ОСОБА_8 , взяв зі столу ніж побутового призначення та наблизившись до ОСОБА_6 , наніс останній два удари ножем в область грудної клітини, чим спричинив ОСОБА_6 , ушкодження у вигляді: проникаючого колото- різаного поранення грудної клітки зправа, та непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва.
В подальшому ОСОБА_6 , з отриманими тілесними ушкодженнями, було доставлено до КМКЛШМД та надано невідкладну медичну допомогу.
Згідно з висновком експерта № І743/е від 25.l0.20l6 року у ОСОБА_6 , 1985 року народження, на момент звернення за медичною допомогою 06.08.2016 року об 21 годині 18 хвилин виявлені наступні тілесні ушкодження:.
А) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана на передній поверхні грудної клітки справа по середнє-ключичній лінії в проекції 3 ребра, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, доверху та дещо назовні, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в грудну порожнину з явищами гемопневмотораксу (наявність в плевральній порожнині крові та повітря);
Б) непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана на передній поверхні грудної клітки зліва по кологрудинній лінії в проекції 6-7 ребра, від якого відходить рановий канал, направлений ззовні до середини, та дещо назовні, по ходу якого ушкоджується м`які тканини грудної стінки з лінійним надсіченням нижнього краю хряща 6 ребра, що сліпо закінчується в товщі міжреберних м`язів.
Виявлені тілесні ушкодження у п. а) відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; у п. б) відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я).
Суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вказаних висновків суд дійшов провівши судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, виходячи з наступного.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України визнав повністю та показав, що 06 серпня 2016 року він разом із ОСОБА_9 повернулись додому на підпитку між ними в приміщенні кухні виникла сварка. В цей час на них почала кричати донька ОСОБА_9 ОСОБА_6 , яка на трой час проживала разом із ними. Щоб налякати ОСОБА_6 він взяв кухонний ніж та потім завдав два удари потерпілій. Чому так сталось пояснити судові не зміг. Потерпіла вибігла до сусідки, а він пішов на вулицю чекати поліцію. Щиро кається, частково відшкодував завдану матеріальну шкоду.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала суду, що ОСОБА_8 вже тривалий час проживає із її мамою ОСОБА_9 , вона так само разом із своєю донькою проживала у вказаній квартирі. Так, 06.08.2016 року після 20-години повернулись її мама та ОСОБА_8 та через деякий час почула крики мами з кухні. Вона вийшла із своєї кімнати та побачила, що мама стояла в дверному пройомі, спиною до неї, а ОСОБА_8 стояв до неї обличчям та вона побачила у нього ніж, а потім побачила кров в себе. Той факт, що були нанесені удари відразу не відчула. На кухні були лише ОСОБА_10 , її мама та сама потерпіла. Після чого вона схопила свою доньку та побігла до сусідки , яка в свою чергу викликала швидку та поліцію. Після цих подій вимушена була піти з квартири оскільки боїться ОСОБА_8 .

Так, з досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Як вбачається з протоколів огляду місця події, від 06 серпня 2016 року та долученої фототаблиці (т. 1 а.с. 132-138), проведеного старшим слідчим Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_11 , за участі понятих було оглянуто квартиру АДРЕСА_3 та вилучено змиви, ніж, футболку.

Відповідно до протоколу огляду місця події, від 07 серпня 2016 року та долученої фототаблиці (т. 1 а.с. 128-131), проведеного слідчим Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_12 , за участі понятих було оглянуто та виявлено футболку ОСОБА_8 .

Відповідно до висновку експерта №526 (т.1 а.с.105-109) на наданій на дослідження футболці, вилученій у ОСОБА_8 виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілої ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта №527 (т.1 а.с.112-115) на наданому на дослідження марлевому тампоні зі змивом з кухні, вилученим при огляді місця події в квартирі АДРЕСА_3 виявлена кров людини. При визначенні групової належності виявлений антиген Н, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілої ОСОБА_6 .

Відповідно до висновку експерта № 375ц від 03.11.2016 року при судово-цитологічному дослідженні клинка кухонного ножа знайдені кров та клітини сполученої тканини людини, статева належність яких невизначена. При серологічному дослідженні слідів виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО, що не виключає походження слідів від потерпілої ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 116-121).

Відповідно до висновку експерта № І743/е від 25.l0.20l6 року у ОСОБА_6 , 1985 року народження, на момент звернення за медичною допомогою 06.08.2016 року об 21 годині 18 хвилин виявлені наступні тілесні ушкодження:.
А) проникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана на передній поверхні грудної клітки справа по середнє-ключичній лінії в проекції 3 ребра, від якої відходить рановий канал, направлений ззовні досередини, доверху та дещо назовні, по ходу якого ушкоджуються м`які тканини грудної стінки, проникає в грудну порожнину з явищами гемо пневмотораксу (наявність в плевральній порожнині крові та повітря);
Б) непроникаюче колото-різане поранення грудної клітки: рана на передній поверхні грудної клітки зліва по кологрудинній лінії в проекції 6-7 ребра, від якого відходить рановий канал, направлений ззовні до середини, та дещо назовні, по ходу якого ушкоджується м`які тканини грудної стінки з лінійним надсіченням нижнього краю хряща 6 ребра, що сліпо закінчується в товщі міжреберних м`язів.
Виявлені тілесні ушкодження у п. а) відноситься до тяжкого тілесного ушкодження; у п. б) відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6 але менш ніж 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я) (т. 1 а.с. 123-128).
Про порушення вимог ст.ст. 104-106, 223 КПК України сторони кримінального провадження не повідомляли.
Вказані документи суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні відповідають вимогам КПК України, а безпосередньо порушень вимог ст.ст. 87, 99 КПК України, судом не встановлено та сторонами не доведено.
При цьому, вищевказані експертизи були проведені на підставі постанов слідчого про призначення експертиз, а отже у відповідності до Кримінального процесуального Кодексу України.

Порушень положень § 5 Глави 4 КПК України в ході судового розгляду сторонами не доведено та судом не встановлено.

Згідно ч. 5 ст. 356 КПК України, в ході судового розгляду кожна сторона кримінального провадження для доведення або спростування достовірності висновків експертів, мала право надати суду відомості, які б стосувалися знань, вмінь, кваліфікації, освіти та підготовки цих експертів, однак стороною захисту такі відомості суду надані не були та в судовому засіданні судом не встановлені.

Таким чином, зазначені висновки суд визнає належними і допустимими доказами, оскільки останні містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб передбачених КПК України, враховуючи, що суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, зважаючи на визнання обвинуваченими своєї вини, враховуючи належність та допустимість доказів, досліджених в судовому засіданні, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом.
Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння ОСОБА_8 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.
Обставиною, згідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та часткове відшкодування шкоди потерпілій у розмірі 15 000 гривень.
Обставиною, згідно ст. 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має місце реєстрації та місце проживання, одружений, проте проживав тривалий час із іншою жінкою, стан здоров`я, раніше не судимий, позицію потерпілого у справі, щодо необхідної міри покарання; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення злочинних дій та вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у межах, установлених у санкцією ст. 121 ч. 1 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчиненні нових злочинів, у виді позбавлення волі.
Суд враховує, що обвинувачений скоїв тяжкий злочин проти особи, об`єктом посягання якого є здоров`я людини, яке відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України, серед інших визнано найвищою соціальною цінністю. Також приймає до уваги характер і спосіб скоєного кримінального правопорушення нанесення двох ударів ножем у грудну клітину, а також обставини, які передували скоєному, навіть за версією самого обвинуваченого, а саме правомірна вимога потерпілої про припинення сварки. Поведінка обвинуваченого після нанесення ударів ножем, а саме той факт що саме потерпіла була змушена залишити зареєстроване місце проживання (т. 1 а.с. 57-58) та із малолітньою дитиною шукати допомоги по благодійним організаціям.
Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані

Стосовно цивільного позову, заявленого потерпілим, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.
Твердження захисника, що цивільний позов про стягнення моральної шкоди слід лишити без розгляду, суд сприймає критично, оскільки відповідно п.2 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи, а саме обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 121 КК України потерпілий обґрунтовано звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, що кореспондується з нормами ст. 1177 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У судовому засіданні цивільним позивачем надано у розумінні ст. 60 ЦПК України, належні та допустимі докази понесеної ним матеріальної шкоди у сумі 4969,75 грн. в цілому, пов`язаної з лікуванням, спричиненого вчиненням злочину, а також втраченим заробітком. Дана матеріальна шкода є обґрунтованою, підтверджується відповідними чеками (т. 1 а.с. 48-56). Більш того, обвинувачений у судовому засіданні цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди визнаний в повному обсязі та добровільно оплачений відповідно до наданої квитанції від 19.09.2017 року (т. 1 а.с. 38).
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує, за яких обставин і якими діями вона завдана, яким є ступень вини заподіювача, в якій грошовій сумі потерпілий вказує на пов`язані з нею втрати та з чого при цьому виходить.

Зокрема, статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Зокрема, п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» N 4 від 31.03.95 року регламентовано, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
За таких обставин суд, враховуючи наявність моральної (немайнової) шкоди у потерпілого, яка була завдана кримінальним правопорушенням (злочином), та виходячи з положень ст. 128 КПК України, та норм ЦК України, визначає розмір такої шкоди з урахуванням характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), стану здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану та з урахуванням інших обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості й вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 130 000 грн. моральної шкоди. При цьому суд, також враховує, що ОСОБА_8 на адресу потерпілої було добровільно перераховано 10 000 грн. (т.1 а.с. 213).

Щодо запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , слід зазначити, що на момент отримання обвинувального акту головуючим суддею, тобто 12 липня 2017 року, термін дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту закінчився.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 повторно не обирався та підстави його визначення на цьому етапі відсутні.

Процесуальні витрати за проведення експертиз відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку суду.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк відбуття призначеного покарання, строк попереднього ув`язнення з 06 серпня 2016 року (т. 1 а.с 99-101) по 09 серпня 2016 року (т.1 а.с 218-219) включно, з розрахунку, що 1 (один) день попереднього ув`язнення відповідає 2 (двом) дням позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІН ) 120 000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди завданої злочином (кримінальним правопорушенням). В решті позовних вимог відмовити.
Речові докази змиви, ніж, футболку, (т. 1 а.с. 103, 110), які зберігаються у камері схову речових доказів знищити, диск з відеозаписом (т. 1 а. с.140) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1