Справа № 444/2028/17
Провадження № 1-кп/444/35/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 лютого 2018 року Жовківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жовква кримінальне провадження №0000032 від 11.01.2017 року про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадів Жовківського району Львівської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта вища, працює у ПАТ «Львівобленерго», керівник групи з експлуатації приладів обліку, має на утриманні малолітню дитину, українця, громадянина України, освіта вища, військовозобов`язаного, не судимого
за ст. 125 ч. 2 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ :
Обвинувачений ОСОБА_4 03 травня 2015 року, приблизно о 01 год. 00 хв., перебуваючи у ванній кімнаті в приміщенні літньої кухні, розташованої на території господарства під АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 під час сварки із ОСОБА_6 , підійшов до останньої з заду, схопив її своєю правою рукою за волосся та не відриваючи своєї руки, спрямував голову ОСОБА_6 до стіни ванної кімнати, внаслідок чого спричинив ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми діями вчинив умисне легке тілесне ушкодження що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.125 КК України.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину не визнав. Суду пояснив, що 02.11.2014 року з Італії приїжджала його теща. Після того, як теща поїхала, почалися непорозуміння через будинок, який він збудував на земельній ділянці, котра належить тещі, оскільки теща хотіла записати будинок на внучку ОСОБА_8 та обділити молодшу внучку ОСОБА_9 . Сам він є категорично проти такого розподілу, та хотів би, щоб будинок був переданий двом дочкам. З цього приводу почалися непорозуміння та сварки. Тому 02.05.2015 року він прийшов додому та хотів поговорити з дружиною на цю тему. Вони досить спокійно розмовляли хвилин сорок. Потім до хати зайшла дочка ОСОБА_8 та сказала, щоб дружина його вигнала, оскільки він більше їм не потрібний. Він був шокований такими словами дочки. Він вибіг на двір та облив себе бензином. У нього почали дуже пекти очі, а тому дружина взяла його за руку, завела до кухні та помила обличчя. Соломія поїхала за його батьками. Деякий час вони порозмовляли. Далі усе змінилося, на нього почали кричати та погрожувати батькам, що посадять їх сина. Після чого він переодягнувся та поїхав з батьками до с. Завадів, де і переночував. Наступного ранку він поїхав додому. Дорогою зустрів ОСОБА_10 , котра повідомила його, що дружина дуже побита та знаходиться у реанімації. Також йому дзвонила теща та стверджувала, що це він побив її дочку, вона вся в синцях, побита, ребра поламані. 04.05.2015 року він поїхав відвідати дружину у лікарню. Ні про побиття, ні про бензин розмови не було, вона лише повідомила що вони розлучаються. Вказав, що ОСОБА_11 спочатку була в хірургії та далі її перевели в неврологію. Крім цього заявив, що у випадку, якщо суд прийде до висновків про достатність доказів для винесення обвинувального вироку, просить застосувати до нього п. "в" ст.1 ЗУ "Про амністію у 2016 році", оскільки в нього на утриманні є малолітня дитина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Незважаючи на невизнання ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочину, така підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 03 травня 2015 року близько першої години ночі, в приміщення будинку, де вона проживає з двома дочками, перебуваючи в нетверезому стані, прийшов її колишній чоловік (шлюб розірвано 24.11.2015 року), розпочав сварку, обзивав її. Дочка ОСОБА_8 сказала йому, щоб він пішов. Тоді він вибіг з хати, але за декілька хвилин прибіг з каністрою бензину та почав усе обливати та кричати, що всьому кінець. Каністру вони з дочкою намагалися забрати та виштовхати його на вулицю. Вона почала просити ОСОБА_4 заспокоїтися та піти помитися. Коли вона включила воду що змити собі лице, ОСОБА_4 схопив її за волосся, хотів витягнути в коридор та вдарив її об одвірок. В коридорі продовжував бити її по обличчю. Вона його відштовхнула та він упав. Потім почав плакати та не давав вийти з кухні. Дочка ОСОБА_8 поїхала за допомогою до батьків обвинуваченого у сусіднє село Завадів, вони залишились у домогосподарстві з ОСОБА_4 удвох. Далі приїхала дочка з батьками ОСОБА_4 . Потерпіла вийшла з літньої кухні та пішла до хати. Почувалася погано. Дочка хотіла викликати швидку. Однак, на її прохання (телефоном) на допомогу прибули її друзі, які на своєму автомобілі доставили її у Жовківську ЦРЛ. В лікарні лікувалась два тижні.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показала, що вона є дочкою обвинуваченого ОСОБА_4 02.05.2015 року зі своїм хлопцем пішла на дискотеку, але оскільки стосунки з батьком були складні, вона переживала за маму, а тому кожних пів години приходила додому. Була вдома, коли батько почав скандалити, вийшов з хати, повернувся з каністрою та облив усе бензином. Погрожував усе підпалити. Вони виштовхали його на вулицю. Батько сильно облив очі бензином, а тому мама завела його до ванни, що у літній кухні та почала обмивати його водою. Коли мама сама вмивалася, батько почав її бити. Бачила як батько тримав маму за волосся. Тоді вона спустилася вулицею, сіла в автомобіль свого хлопця та поїхала по допомогу до батьків тата. Коли повернулися, батько плакав. Мама почувалася погано, а тому вони сіли в автомобіль та поїхали в лікарню. По дорозі заїхали в ОСОБА_14 та взяли ОСОБА_15 , яка працює старшою медсестрою в лікарні. У мами на лівій половині голови був синець.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показав, що він зустрічався з ОСОБА_17 . Він підвозив її додому, залишався в машині. Соломія вийшла з мамою та просила завезти її в лікарню. По дорозі заїжджали в ОСОБА_14 . Потерпілій було погано. Дорогою зупиняв автомобіль. Соломія розказувала, що батьки сварилися, причини сварок не знає. Не помітив тілесних ушкоджень на потерпілій, але вона скаржилася, що їй було погано. Не знає, чи був запах бензину в машині. Зазначив, що вони ще їздили за батьками ОСОБА_8 тата, однак детально не пригадує, як це було.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні показала, що вона була вдома, коли їй подзвонила ОСОБА_8 з телефону потерпілої і сказала, що вони їдуть до неї. Коли підїхала машина, з неї вийшов якийсь чоловік, потім вийшла потерпіла. Від потерпілої було чути бензином. ОСОБА_8 пояснила, що були розбірки мами з батьком. Вони поїхали в лікарню. Дорогою зупинялися, оскільки потерпілій було погано. В лікарні їх прийняв лікар, який теж сказав, що від потерпілої чути бензином. Потерпілій було надано медичну допомогу. Синців не було. Були почервоніння з лівої сторони. Потерпіла спочатку знаходилась у хірургії, а далі у неврології. Їй відомо, що в сім`ї були конфлікти. ОСОБА_4 приїжджав у лікарню з квітами. Хотів помиритися.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що він є двоюрідним братом обвинуваченого. Він був вдома, коли ОСОБА_11 подзвонила його дружині та сказала, що у неї проблеми і вони приїдуть. Коли приїхала потерпіла, він теж виходив до машини. Слідів побоїв не бачив. По розмові розумів, що з обвинуваченим вони щось не погодили. ОСОБА_11 почувалася недобре, а тому її повезли у лікарню. Знає, що обвинувачений хотів помиритися з дружиною. ОСОБА_11 перебувала в лікарні десь тиждень, але точно не пам`ятає. Чи був запах бензину від потерпілої теж не пригадує.
Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні показала, що вона є дружиною дядька потерпілої. Після конфлікту була в ОСОБА_6 вдома. Питалася, як це сталося, що чоловік її побив. Однак, потерпіла відповіла, що той її не бив, ну хіба лише, коли вони шарпалися, вона вдарилася головою до одвірка. Знає, що між сторонами (чоловік та дружина з матір`ю) є спір з приводу будинку. Про конфлікт дізналася від сестри ОСОБА_11 ОСОБА_21 , котра розказала, що ОСОБА_22 сильно побив дружину, бив головою об плитку, а тому вона в лікарні,
З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що у гр. ОСОБА_6 при поступленні в лікарню, як свідчать медичні документи, виявлено наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, забійні садна лівої лобної ділянки (колір, розміри їх в медичних документах не вказані. Вказані ушкодження могли утворитися незадовго до поступлення в лікарню від дії тупих предметів, удари об такі при падінні, і відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
З протоколу проведення слідчого експерименту від 17.08.2017 року та фототаблиць до нього вбачається, що потерпіла ОСОБА_6 добровільно розказала та показала про обставини вчинення щодо неї злочину, а саме побиття її ОСОБА_4 .
З протоколу проведення слідчого експерименту від 17.08.2017 року та фототаблиць до нього за участю свідка ОСОБА_13 вбачається, що свідок ОСОБА_13 добровільно розказала та показала про обставини вчинення злочину щодо ОСОБА_6 , а саме побиття останньої ОСОБА_4 .
Аналізуючи усі докази надані суду стороною обвинувачення та стороною захисту в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні злочину в судовому засіданні є доведеною повністю.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 полягає в тому, що він вчинив умисне легке тілесне ушкодження потерпілій, що спричинило короткочасний розлад здоров`я і тому суд такі його дії кваліфікує за ст.125 ч.2 КК України.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину та особу винного, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, працює, має на утриманні малолітню дитину.
Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання обвинуваченого не вбачається.
Враховуючи вищенаведене, характер скоєного злочину та особу винного, тяжкість вчиненого злочину та враховуючи майновий стан винного, суд вважає за необхідне обрати щодо підсудного покарання в межах санкції статті за якою він судиться у виді виправних робіт.
Згідно з ч.2 ст. 3 ЗУ "Про застосування амністії в Україні" , установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння , суд , за доведеності вини особи , постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ст. 1 п. "в" ЗУ "Про амністію у 2016 році" , звільняються від відбування покарання особи, які не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей , яким не виповнилося 18 років і які вчинили умисний злочин середньої тяжкості. Внаслідок викладеного суд вважає, що до підсудного необхідно застосувати ст. 1 п. "в" ЗУ "Про амністію у 2016 році".
Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Цивільний позов не заявлений, запобіжний захід не обирався.
Керуючись ст.ст. 373 , 374 КПК України , суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_4 визнати винним за ст. 125 ч. 2 КК України та засудити до покарання у виді виправних робіт на строк 6 (шість) місяців із відрахуванням 10% із заробітку в дохід держави..
Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання на підставі ст. 1 п. "в" ЗУ "Про амністію у 2016 році" від 22.12.2016 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 діб з часу проголошення. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження , який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1