Справа № 1-кс/415/177/18
Провадження № 11-сс/782/74/18
іменем України
16 березня 2018 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю секретаря - ОСОБА_4
прокурорів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьку
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8
на ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області ОСОБА_9 від 05 березня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_10 , накладено арешт на тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_11 майно, а саме грошові кошти у сумі 1 506 гривень,
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до клопотання, 02 лютого 2018 року, в період часу з 20 години 30 хвилин до 22 години, ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, діючи за попередньою змовою, знаходячись біля будинку № 63 по вул.Макаренко м.Лисичанська, підійшли до ОСОБА_16 , після чого ОСОБА_13 вдарив її рукою в область голови, в результаті чого потерпіла впала на землю і втратила свідомість, та їй було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин чола лівої половини обличчя, забою поверхні рани слизової порожнини рота зліва, після чого обшукали потерпілу та заволоділи її майном: двома сережками із золота, трьома золотими каблучками, золотим браслетом та підвіскою зі срібла, мобільним телефоном марки «iPhone-5», чим спричинили майнову шкоду на загальну суму 66 000 гривень.
В ухвалі слідчий суддя зазначив, що відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Тимчасово вилучені у ОСОБА_8 речі, а саме грошові кошти у сумі 1506 гривень, із них: 3 купюри по 500 гривень - серія ВГ № 1097029, серія ЗД № 9931597 та серія СБ № 5514935; 2 купюри по 2 гривні - серія РБ № 7457972 та серія ТБ № 52463861; 2 купюри по 1 гривні - серія НИ № 6288159 та серія ТБ № 755874, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому є достатні підстави для арешту тимчасово вилученого майна.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати вказану ухвалу слідчого судді, відмовити стороні обвинувачення у задоволенні клопотання та визнати порушеними права підозрюваного ОСОБА_11 , закріплені та гарантовані ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Рішення про накладення арешту слідчий суддя обґрунтував тим, що вилучені грошові кошти у ОСОБА_11 відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України та є достатні підстави для арешту вилученого майна.

В порушення вимог ст.370 КПК України, рішення суду не є законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Слідчий суддя не взяв до уваги, що вилучені у ОСОБА_8 грошові кошти ніяким чином не можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки, відповідно до підозри, у потерпілої були викрадені вироби з золота та ніяк не гроші. Будь-яких показань свідків, що саме ОСОБА_13 викрав або заволодів грошима ОСОБА_16 , сторона обвинувачення слідчому судді не надала. Відсутні об`єктивні дані про те, що ОСОБА_8 збув золоті вироби, які належать потерпілій, а тому у слідчого судді не було законних підстав накладати арешт на вилучені у ОСОБА_11 грошові кошти.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурорів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вважали апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, пояснення слідчого ОСОБА_17 , перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження, та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів, тобто, тих матеріальних об`єктів, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі, предмети, що були об`єктом протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом (ст.98 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої вищезазначеної статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2018 року (а.с. 2), Лисичанським ВП ГУНП в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000319 від 03.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

Згідно протоколу обшуку затриманої особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.02.2018 року (а.с. 8), у затриманого ОСОБА_8 вилучені грошові кошти у сумі 1506 гривень.

Постановою про визнання речовими доказами та долучення їх до кримінального провадження від 03.02.2018 року (а.с. 16), вилучені у ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1506 гривень визнані речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Як слідує із показів підозрюваних ОСОБА_12 та ОСОБА_14 (а.с. 8-10, 11-13), викрадені у потерпілої ОСОБА_16 ювелірні золоті вироби були реалізовані на Центральному ринку м.Рубіжне та у ювелірному магазині м.Лисичанська, а отримані грошові кошти розділені між ними, а також Мотко та ОСОБА_8 .

Допитаний 04.02.2018 року у якості свідка ОСОБА_18 зазначив, що є приватним підприємцем та має ювелірну майстерню у м.Лисичанськ. 03.02.2018 року в майстерню зайшли незнайомі чоловік та жінка, які залишити під заставу у розмірі 11000 гривень золотий браслет та одну сережку із золота. Він віддав їм вказану суму купюрами: 20 шт. по 500 гривень та 20 шт. по 50 гривень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що вилучені у ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 1506 гривень відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у ст.98 КПК України.

Висновки, викладені в ухвалі слідчого судді, належним чином умотивовані та обгрунтовані наявними доказами.

Доводи апеляційної скарги, що вказані грошові кошти не можуть бути речовими доказами по кримінальному провадженню, оскільки у потерпілої ОСОБА_16 були викрадені ювелірні золоті вироби, є безпідставними, так як є достатні підстави вважати, що вилучені грошові кошти набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст.173, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області ОСОБА_9 від 05 березня 2018 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області ОСОБА_10 , накладено арешт на тимчасово вилучене у підозрюваного ОСОБА_11 майно, а саме грошові кошти у сумі 1 506 гривень, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий
Судді: