печерський районний суд міста києва
Справа № 757/1742/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту, -

В С Т А Н О В И В :
Прокурор відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що ГСУ Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003591 від 09.11.2017 за ознаками вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364-1 КК України. 29.12.2017-30.12.2017 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.12.2017 проведено обшук в приміщеннях за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , що належать ТОВ «Слобожанських миловар», за результатами якого виявлено та вилучено: етикетки виконанні на аркушах паперу із зазначенням дати, прізвища, ініціалів та по батькові, суми та підпису на 97 арк. (щодо виплати заробітної плати «в конвертах»); грошові кошти в сумі 70,00 грн. купюрами по 20 грн. і 50 грн., які завернути в етикетку з написом «07.09.2017 ОСОБА_7 70»; грошові кошти в сумі 6200,00 грн. купюрами по 200 грн. (11 штук), 100 грн. (40 штук), і 50 грн., які завернути в етикетку з написом «28.12.2017 ОСОБА_8 6200»; грошові кошти в сумі 3260,00 грн. купюрами по 200 грн. (16 штук), 50 грн. і 10 грн., які завернути в етикетку з написом «28.12.2017 ОСОБА_9 3260»; грошові кошти в сумі 2720,00 грн. купюрами по 200 грн. (5 штук), 100 грн (5 штук), 50 грн. (22 штуки) і 5 грн. (4 штуки), які завернути в етикетку з написом «28.12.2017 ОСОБА_10 2720»; грошові кошти в сумі 615,00 грн. купюрами по 200 грн. (3 штуки), 10 грн. та 5 грн., які завернути в етикетку з написом «28.12.2017 ОСОБА_11 615». Необхідність накладення арешту обґрунтована необхідністю збереження речових доказів.
Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходжу до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016 (далі КПК України), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
При цьому, у відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Судовим розглядом встановлено, що клопотання про арешт майна, тимчасово вилученого за результатами проведення обшуку в приміщеннях за адресою Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях (вул. Свердлова), 53, АДРЕСА_1 -Є, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , що належать ТОВ «Слобожанських миловар» вже двічі було предметом розгляду слідчих суддів.
Так, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2018 клопотання слідчого в особливо важливих справах четвертого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_12 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні Генеральної прокуратури України ОСОБА_13 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003591 було повернуто прокурору для усунення недоліків, а ухвалою слідчого судді від 05.01.2018 в задоволенні клопотання про арешт майна було відмовлено.
Право на справедливий судовий розгляд, передбачене ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини передбачає повагу до принципу верховенства права. Одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду і встановлені ним факти та обставини носять обов`язковий характер (рішення «Салов проти України» від 06.09.2005). Окрім того, щодо преюдиціальності судових рішень, які набрали законної сили, Верховний Суд України, як найвищий судовий орган у системі судів загальної юрисдикції, неодноразово висловлювався про обов`язковість прийняття судом, що розглядає справу, тих доказів та фактичних даних, які раніше були встановлені судовим рішенням у будь-якій іншій справі, що набрали законної сили.
Окрім того, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину ( п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання.
Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею за результатами розгляду клопотання не встановлено достатніх та допустимих в розумінні ст. 86 КПК України доказів, які б свідчили про те, що тимчасово вилучене майно, на яке прокурор просить накласти арешт, є предметом чи об`єктом кримінального правопорушення або містять відомості, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні.
Крім того, згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Обшук проведено 29.12.2017-30.12.2017, а дане клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано прокурором 11.01.2018, тобто зі значним пропуском, встановленого ч. 5 ст. 171 КПК України, строку.
Поважних причин, які б об`єктивно перешкодили органу досудового розслідування внести клопотання про арешт тимчасово вилученого майна у визначений законом строк, слідчим суддею не встановлено.
Зважаючи на викладене, органом досудового розслідування не доведено та при розгляді клопотання не встановлено підстав, як для поновлення процесуального строку, так і достатніх доказів для безспірного висновку про наявність підстав, які б виправдовували доцільність накладення арешту на тимчасово вилучене майно, у зв`язку з чим слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 167, 170, 172,173 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотанням прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про накладення арешту,- відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1