АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/268/18 Справа № 200/2717/18 Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2018 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Автономної Республіки Крим, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого :

-вироком Подільського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від призначеного покарання з випробуванням строком на 3 роки,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИЛА :
Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2018 року було задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_9 , подане в межах кримінального провадження № 0000394 від 15 лютого 2018 року, погоджене прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 05 квітня 2018 року з визначенням застави у розмірі 500 000 гривень.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення зазначив, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, що передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від4 до 6 років. Станом на 15 лютого 2018 року відносно підозрюваного, згідно вироку Подільського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року справа № 758/8433/17 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Що відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України передбачає обов`язок ОСОБА_8 не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду. З огляду на те, що затримання ОСОБА_8 , відбулось у зв`язку з підозрою у вчиненні тяжкого злочину у м. Дніпрі, в той час як згідно вироку Подільського районного суду міста Києва від 07 серпня 2017 року місце проживання підозрюваного м. Вишгород, Київська обл. та в судовому засіданні підозрюваним вказано що він мешкає у м. Києві, слідчий суддя визнав доведеними ризики, зазначені у п. 1, п. 5 ст. 177 КПК України.

Крім того, з огляду на пояснення ОСОБА_8 про скоєний на нього напад, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя поклав на прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_10 обов`язок забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_8 з метою встановлення наявності та за наявності ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2018 року.

Обгрунтовуючи свої вимоги, посилається на те, що підозра необгрунтована, оскільки в діях підозрюваного немає складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.186 КК України, останній вину не визнає, оскільки не вчиняв дії, у яких підозрюється та дає пояснення, що золотий ланцюжок з кулоном він не брав і як він опинився у нього під час огляду, йому невідомо.

Зазначає, що ОСОБА_8 було фактично затримано об 11 год 45 хв., а об 12 год. 06 хв. 15.02.2018 року до нього було застосовано спецзасіб кайданки, тоді як протокол затримання було складено о 23 год. 00 хв. 15.02.2018 року, тобто з 12 год. 06 хв. до 23 год. 00 хв. 15.02.2018 року підозрюваний перебував у кайданках під наглядом та контролем співробітників правоохоронних органів, а повідомлення про підозру ОСОБА_8 було вручено о 13 год. 00 хв. 16.02.2018 p., тобто пізніше 24 годин з моменту затримання.

Також звертає увагу, що не визнання підозрюваним вини не може бути підставою для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою. Крім того, газовий балончик ОСОБА_8 застосував до ОСОБА_11 не з метою пограбування останнього, як це зазначено у повідомленні про підозру, а захищаючись від побиття. Крім того, садна ліктів пов`язані з побиттям ОСОБА_8 під час затримання, а гематома грудної клітини пов`язана з побиттям невідомими ОСОБА_8 після затримання, під час перебування в Шевченківському РВ м. Дніпро.

Ще вказує на те, що нi прокурор в судовому засіданні, ні слідчий у своєму клопотанні не навели наявність ризиків для обрання запобіжного заходу, ОСОБА_8 взяття під варту. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України, крім того, слідчим суддею було безпідставно визначено завеликий розмір застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а скаргу без задоволення, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, з наданих матеріалів вбачається що під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, при цьому обставини, що дають підстави підозрювати його у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя врахував, що існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_8 знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим обґрунтовано прийшов до висновку про застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним.

Посилання сторони ж захисту на недоведеність провини підозрюваного у скоєнні вищезазначеного злочину, тобто безпідставність підозри, є неприйнятним для колегії суддів, оскільки при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обгрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування. Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, тож апеляційні вимоги сторони захисту в цій частині є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Крім того, питання визначення моменту затримання ОСОБА_8 також було предметом розгляду слідчого судді та він дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про те, що фактичне затримання підозрюваного відбулося згідно рапорту саме 15 лютого 2018 року о 12:06 годині, що підтверджується наданими матеріалами.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обгрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4