Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 402/1324/15-к
1-кп/385/21/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2017 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайвороні, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження за №0000057 від 15.01.2013 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, співмешкає з ОСОБА_4 , утриманців не має, не працюючого, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:
з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника - адвоката ОСОБА_7
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, за таких обставин:

12.10.2010 року близько 04 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи незаконно заволодівшим автомобілем марки «КАМАЗ-53212» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить товариству з обмеженою відповідальністю «Ятрань», рухаючись по автомобільній дорозі сполученням Київ-Одеса, зі сторони м. Київ в напрямку м. Одеса, в темну пору доби, на 241 км.+963 м. маючи намір на здійснення розвороту в місці розвороту порушуючи п.п.10.1; 10.4 - 2; 19.4 Правил дорожнього руху України відповідно до яких: перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; водій, що виконує поворот, ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам; під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкненні габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна сигналізація, не дав дорогу зустрічним транспортним засобам, виїхав на смугу руху зустрічного транспортного засобу, не в`їхав у розворот, так як не справився із керуванням, та здійснив наїзд на металеву опору автомобілем марки «КАМАЗ-53212» реєстраційний номер НОМЕР_1 , таким чином здійснивши вимушену зупинку та даний автомобіль залишився на проїжджій частині, при цьому не ввімкнувши аварійну сигналізацію, з місця пригоди зник. Внаслідок незабезпечення ОСОБА_3 вказаних вище Правил дорожнього рух України було здійснено зіткнення автомобіля марки «КАМАЗ-53212» реєстраційний номер НОМЕР_2 з автомобілем марки «ВАЗ 21011» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_8 . В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження від яких загинув на місці події.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, не визнав. Пояснив, що він на той час працював охоронником в ТОВ «Ятрань», Ульяновського району, Кіровоградської області, охороняв склади, біля яких знаходилися транспортні засоби. Йому зателефонувала його дівчина і сказала, що вони розходяться, тоді він сів в автомобіль Камаз, який там стояв і поїхав до неї. Це було о 12 годині ночі з 11 на 12 жовтня. Двері автомобіля Камаз були не замкнені, автомобіль не завантажений. Виїхав з території підприємства та поїхав по автодорозі Київ-Одеса в напрямку ресторану «Кропива», там сказали, що його дівчина поїхала в інше місце, тоді вирішив повернутись назад. Розвертав автомобіль у встановленому місці розвороту, але не розрахував відстань та вперся у відбійник. Зупинився і включив аварійні вогні. Була перегороджена Камазом права крайня полоса і половина лівої полоси. Потім побачив начальника охорони який їхав позаду і злякався його через можливе стягнення і одразу пішов, покинувши автомобіль. Самого ДТП не чув, оскільки пішов. Коли вийшов з Камаза, побачив, що зупинилася фура. Після цього пішов в райвідділ міліції. Поки йшов вже був день. Він підійшов до працівників ДАІ, яких зустрів по дорозі. Після того як покинув ОСОБА_9 пішов в міліцію, по дорозі купив пиво, яке випив, перед цим спиртне не вживав.

Потерпіла ОСОБА_6 , пояснила, що близько 10 год., коли вона прийшла на роботу, до неї зателефонував брат чоловіка та сказав, що не може зв`язатись з її чоловіком. 12.10.2010 року вранці біля 4-5 год. чоловік поїхав до м. Умань. Вона зателефонувала на чоловіків телефон, підняв хтось трубку та повідомив, що її чоловік розбився. Про обставини події дізналася від працівників швидкої, а потім від слідчого. Заявлені позовні вимоги підтримує.

Потерпілий ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився. Надіслав до суду заяву в якій просить провести розгляд кримінального провадження у його відсутності, покази надані на досудовому слідстві підтримує, цивільний позов просить задовільнити повністю.

Допитаний до моменту звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.289 КК України у якості представника потерпілого ОСОБА_11 пояснив, що працює керівником ТОВ Ятрань. 12.10.2010 року о 5 годині ранку йому зателефонував працівник ДАІ, і сказав що на трасі знаходиться Камаз його підприємства і сталося ДТП. Виїхав на місце ДТП. Там побачив машину ОСОБА_12 і ОСОБА_9 . Приїхали з охорони, які шукали того кого не було на роботі, це був ОСОБА_3 . ОСОБА_13 повертав і заклинило ОСОБА_9 тому перекрив дві полоси. У ОСОБА_9 був пошкоджений задній міст. Позов не заявляв, оскільки машину відремонтували. Животовського не було, той втік. Камаз належить ТОВ «Ятрань», його вже продали. ОСОБА_13 поїхав покататись на трасу. Кабіна була не зачинена. ОСОБА_3 працював на посаді охоронника, від фірми яка охороняла територію ТОВ «Ятрань». В момент коли він прибув на місце, то ОСОБА_9 вже був в кармані для розвороту техніки. При розвороті ОСОБА_3 не впорався з керуванням і вперся у відбійник. Працівники ДАІ сказали, що ОСОБА_13 п`яний але сам його не бачив.

Свідок ОСОБА_14 , повідомив суд, що 6 років тому був охоронцем ТОВ «Ятрань». Знаходився на комплексі «Кропива». Зі слів дівчини дізнався, що по комплексу вантажним автомобілем їздив ОСОБА_3 . Коли він вийшов, ОСОБА_3 вже поїхав в сторону Києва. Подзвонив Діброві той підїхав і вони поїхали за ОСОБА_3 , щоб зупинити і повернути ОСОБА_9 . Побачив що з польової дороги на трасу в сторону Одеси виїхав Камаз, вони в цей час їхали в сторону Києва. Біля ОСОБА_15 пішов на розворот в сторону Києва і зупинився бо вдарився у відбійник. Побачив, як з ОСОБА_9 вийшов чоловік схожий на ОСОБА_3 та пішов в поле. Після цього він з ОСОБА_16 зупинилися, вийшли та почали йти до автомобіля Камаз і в цей час сталося ДТП. ВАЗ вїхав в Камаз нижче заднього мосту. Перед Камазом зупинилися кілька машин. Всі машини, які стояли перед Камазом були в першій полосі, друга була вільна.

Свідок ОСОБА_17 , повідомив суд, що 6 років тому він працював виконуючим обов`язки начальника охорони, охороняв ТОВ «Ятрань», гаражі та тік. Животовський також працював у цій фірмі охоронником. Йому зателефонували з ТОВ «Ятрань» та повідомили, що ОСОБА_3 їздить Камазом по трасі. Він відразу ж поїхав на об`єкт там ОСОБА_3 не було, пропав і Камаз ТОВ «Ятрань». Тоді поїхав на трасу. Виїхав в напрямку з Одеси на Київ. На посту взяв ще одного охоронника ОСОБА_18 . Побачив, що ОСОБА_13 автомобілем Камаз виїхав зі сторони польової дороги на трасу в напрямку Києва, потім розвернувся та поїхав в напрямку до м. Одеса. А потім знову почав розвертатись в напрямку Києва. За кермом ОСОБА_9 побачив ОСОБА_3 і впізнав його. Побачив, що ОСОБА_9 став при розвороті і перекрив дорогу. Джип та фура зупинились перед Камазом, а потім вискочив ОСОБА_19 та вдарився в задню праву сторону Камаза. Водій автомобіля ВАЗ самостійно вийшов з автомобіля, сперся на вітбійник, а потім ліг. Водія Камаза при ДТП не було. У ОСОБА_9 були включені габаритні вогні. Це було четвертій чи півпятого ранку. Коли зупинився ОСОБА_9 , не бачив як ОСОБА_13 втік.

Свідок ОСОБА_20 , показав, що працює фельдшером на швидкій допомозі. По телефону отримав виклик. Приїхали побачили чоловіка, той лежав біля центрального відбійника, був без свідомості. По дорозі помер. Потерпілий потребував спеціалізованої допомоги.

Свідок ОСОБА_21 , показав, що працював в ДАІ. Повідомили, що відбулось ДТП на трасі Київ-Одеса. Водій який скоїв ДТП втік. Траса в сторону Києва була перекрита, машина Камаз стояла майже рівно перекриваючи дорогу. Водіїв не бачив, в Камаз в`їхав ВАЗ. Передали орієнтування, що вчинив ДТП ОСОБА_13 . Почали його шукати. Біля цукрового заводу стояв автомобіль ОСОБА_3 , останній підійшов до автомобіля. Вони запропонували ОСОБА_13 сісти до них в машину. Той сів і вони завезли його в райвідділ міліції. Чи був ОСОБА_3 п`яний не може сказати.

Свідок ОСОБА_22 показав, що раніше працював в ДАІ. В ту ніч повідомили, що сталося ДТП на трасі ОСОБА_23 і водій зник. Коли приїхали на місце ДТП, то стояв Камаз поперек дороги і Жигуль, який в нього врізався, в`їхав в задню частину. Повідомили, що водієм ОСОБА_9 був ОСОБА_3 . Потім поїхали його шукати. Повідомили де стоїть машина ОСОБА_3 . Вони поїхали до неї, побачили, що ОСОБА_13 іде до машини. Вони йому запропонували сісти до них в машину він погодився і сів до них в машину. ОСОБА_3 був пригнічений, чи був ОСОБА_13 п`яний не може сказати.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується також дослідженими судом документами:

- карткою первинного обліку інформації, у якій зафіксоване повідомлення ОСОБА_24 про вчинення 12.10.2010 року на автодорозі Київ-Одеса ДТП, внаслідок якого є потерпілий (т.3 а.с.12);

- протоколом огляду місця події від 12.10.2010 року - відрізку 241 км +975 м. автодороги Київ-Одеса, у якому відображено сліди дорожньо-транспортної події за участю водіїв автомобіля ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_3 ОСОБА_8 та автомобіля «КАМАЗ`д/н НОМЕР_1 та схемою місця події. Вказаними документами зафіксовані місце події, обстановка на місці події, опис та стан, дорожнього покриття, дорожні знаки та дорожня розмітка, розташування та взаєморозташування автомобілів «КАМАЗ`д/н НОМЕР_1 та ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_3 з замірами відстаней, опис пошкоджень транспортних засобів, предметів, гальмівного шляху автомобілів та їх опис, до протоколу долучено фото таблицю. Після огляду автомобілі «КАМАЗ`д/н НОМЕР_1 та ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_3 вилучені та доправлені до Ульяновського РВ УМВС (т.3 а.с.15-23);

- висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу, від 12.10.2010 року, яким встановлено, що станом на 14 год. 05 хв. 12.10.2010 року ОСОБА_3 перебував у стані алкогольного сп`яніння (т.3 а.с.32);

- експертною довідкою № 76 від 12.10.2010 року, відповідно до якої на тілі трупа гр. ОСОБА_8 наявні пошкодження у вигляді: відриву кореня правої легені, розриву печінки, перелому грудини, забійної рани звороту правої кисті, забійної рани верхньої губи, синців підбородка. Дані тілесні ушкодження стосовно до живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх спричинення. Смерть ОСОБА_8 настала від геморрагічного шоку в результаті політравми з відривом кореня правої легені і розриву печінки (т. 3 а.с.40);

- актом судово-медичного дослідження трупа від 12.10.2010 року № 73, відповідно до якого на тілі трупа ОСОБА_8 наявні тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини з відривом кореня правої легені, переломом грудини. Закритої тупої травми живота з розривом печінки, забійної рани правої кисті, забійної рани нижньої губи, синців підборіддя. Тілесні ушкодження відповідають встановлену строку, і виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею і стосовно живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення (т.3 а.с.41-44);

- протоколом огляду предметів - автомобіля ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_3 та фототаблиці до нього, у якому відображені наявні на ньому пошкодження та інші сліди ДТП (т.3 а.с.68-69);

- протоколом огляду предметів - автомобіля «КАМАЗ» д/н НОМЕР_1 та фототаблиці до нього, у якому відображені наявні на ньому пошкодження та інші сліди ДТП (т. 3 а.с. 72-77);

- свідоцтвом про смерть, виданим 13.10.2010 року, відповідно до якого ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.3 а.с.86);

- висновком експерта від 20.10.2010 року № 138, відповідно до якого гальмова система, рульове керування, та ходова частина представленого на експертизу автомобіля ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_3 станом на час, що передував настанню ДТП, знаходились у працездатному стані (т.3 а.с.108-109);

- висновком експерта від 19.10.2010 року № 139, відповідно до якого гальмова система, рульове керування, та ходова частина автомобіля «КАМАЗ» д/н НОМЕР_1 станом на момент ДТП знаходились у працездатному стані (т.3 а.с.115-116);

- висновком експерта від 04.11.2010 року № 149, відповідно до якого дії водія ОСОБА_8 відповідали п. 12.2 і п. 12.3 Правил дорожнього руху України (т. 3 а.с.123-125);

-висновком експерта від 22.10.2010 року № 73, згідно якого на трупі гр. ОСОБА_8 наявні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітини з відривом кореня правої легені, переломом грудини, закритої тупої травми живота з розривом печінки, забійної рани правої кисті, забійної рани нижньої губи, синців підбороддя. Дані тілесні ушкодження відповідають встановленому строку і виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою поверхнею і стосовно живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення (т.3 а.с.130-131);

- висновком експерта від 04.12.2010 року № 177, відповідно до якого в даній дорожній обстановці водію автомобіля Камаз ОСОБА_3 для забезпечення безпеки дорожнього руху необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.10.1 і п.19.4 Правил дорожнього руху (т. 3 а.с.165-167);

- висновком експерта від 31.05.2011 року № 2143/19, відповідно до якого в умовах розглянутої події автомобіль ВАЗ 21011 передньою частиною контактував з правою боковою задньою частиною автомобіля КАМАЗ 53212. В момент первинного входу в контакт, кут між подовжніми осями автомобіля КАМАЗ-53212 та автомобіля ВАЗ-21011 складав близько 90°-95°, відлічуваний від подовжньої осі автомобіля КАМАЗ-53212 проти ходу годинникової стрілки до перетинання з лінією подовжньої осі автомобіля ВАЗ-21011 (т.4 а.с.88-91);

- висновком експерта від 31.05.2011 року №2145/18, відповідно до якого гальмівна система та ходова частина автомобіля КАМАЗ-53212 д/н НОМЕР_1 на момент огляду експертом знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей, які ведуть до позбавлення водія можливості зниження швидкості автомобіля аж до його повної зупинки за допомогою робочого гальма з відомою водію ефективністю (т. 4 а.с.97-98);

- висновком експерта від 31.05.2011 року № 2144/18, відповідно до якого гальмова система, ходова частина та рульове керування автомобіля ВАЗ-21011 д/н НОМЕР_3 на момент часу, що передував настанню ДТП, знаходився у працездатному стані і не мали ознак несправностей, які ведуть чи обумовлюють виникнення втрати цим автомобілем його поперечної стійкості і раптовому для його водія уводу убік від смуги руху, яка обирається ним (водієм), чи позбавленню цього водія можливості зниження швидкості автомобіля аж до його повної зупинки за допомогою його робочого гальма з відомою водію ефективністю. Деформація та руйнування елементів рульового керування та розрив гальмівного механізму правого переднього колеса стались під час ДТП (т. 4 а.с.104-106);

- висновком експертів від 21.06.2017 року № 17-688, 689, відповідно до якого гальмова система, рульове керування та ходова частина представленого для експертного дослідження а/м ВАЗ-21011 на момент настання розглянутої події (до ДТП) знаходилися в працездатному стані і не мали ознак наявності несправностей, які ведуть до виникнення втрати ним автомобілем його поперечної стійкості і раптовому для його водія уводу убік від смуги руху, яка обирається їм (водієм), чи обумовлюють позбавлення цього водія можливості зниження швидкості автомобіля аж до його повної зупинки за допомогою робочого гальма з відомою водію ефективністю. Деформація та руйнування елементів рульового керування та розрив гальмівного шлангу гальмівного механізму правого переднього колеса стались під час ДТП. Слідам гальмування автомобіля ВАЗ 21011 відповідає швидкість руху близько 80 км/год. Умовам видимості в напрямку руху автомобіля ВАЗ 21011 відповідає припустима швидкість близько 119 км/годину. Автомобіль ВАЗ-21011 передньою частиною контактував з правою боковою задньою частиною автомобіля КАМАЗ-53212. В момент первинного входу в контакт кут між подовжніми осями автомобіля КАМАЗ-53212 та автомобіля ВАЗ-21011 складав близько 90° ... 95°, відлічуваний від лінії подовжньої осі автомобіля КАМАЗ-53212 проти ходу годинникової стрілки до перетинання з лінією подовжньої осі автомобіля ВАЗ-21011. У даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія а/м ВАЗ НОМЕР_4 ОСОБА_8 , регламентувались вимогами п.12.2 та 12.3 ПДР. Дії водія автомобіля Камаз НОМЕР_5 ОСОБА_3 , які мали бути спрямовані на забезпечення безпеки і на можливість запобігання ДТП, регламентувалися вимогами п.п.2.3 (б) і (д), 10.1 та 16.13 ПДР. За умови виконання водієм Животовським вимог п. 10.1 та п. 16.13 ПДР, тобто при відмові від здійснення маневру розвороту перед зустрічними автомобілями та перед а/м ВАЗ 21011, він (водій ОСОБА_13 ) мав технічної можливість не створювати небезпеку для руху водію автомобіля ВАЗ 21011 і тим самим, мав технічну можливість уникнути ДТП (т. 2 а.с.41-48).

Дослідивши докази по справі та перевіривши їх у сукупності, суд вважає доведеними фактичні обставини вчинення обвинуваченим дій, які йому інкриміновані.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч.2 ст.286 КК України знайшла своє підтвердження в суді, оскільки обвинувачений, будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху зокрема:

- п.п.10.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- п.п. 10.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам…;

- п.п. 19.4 Правил дорожнього руху України відповідно до яких під час зупинки на дорозі в темну пору доби і в умовах недостатньої видимості на транспортному засобі мають бути ввімкнені габаритні або стоянкові ліхтарі, а при вимушеній зупинці додатково - аварійна світлова сигналізація.

При цьому суд не приймає до уваги покази обвинуваченого ОСОБА_3 в частині того, що він зупинившись Камазом на трасі, включив аварійні вогні та вважає їх способом захисту від обвинувачення, оскільки вони спростовуються показаннями свідка ОСОБА_17 , який зазначив, що в Камаза були включені габаритні вогні. Крім того, в діях водія ОСОБА_8 , які передували дорожньо-транспортній події суд, на підставі досліджених доказів у їх сукупності, не знайшов фактів допущення порушення останнім Правил дорожнього руху України.

Наслідком зазначених порушень ОСОБА_3 було спричинення смерті потерпілого, тому вказані дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України та суд не погоджується з думкою захисту про відсутність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення.

Призначаючи обвинуваченому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Злочин відноситься до категорії тяжких. Суд також враховує тяжкі наслідки, спричинені злочином смерть людини. Разом з цим, суд бере до уваги і необережну форму вини обвинуваченого щодо наслідків злочину.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого за вчинення даного злочину, судом не виявлено.

Суд не знайшов підтвердження вказаної у обвинувальному акті обставини, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, виходячи з слідуючого: факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 під час вчинення ним порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, підтверджується лише показами обвинуваченого на досудовому слідстві, які суд не приймає до уваги. Медичним оглядом, проведеним 12.10.2010 року, встановлено, що ОСОБА_3 , перебував у стані алкогольного сп`яніння станом на 14 год. 05 хв. 12.10.2010 року (т.3 а.с.32). Обвинувачений в судовому засіданні пояснив це тим, що вжив алкоголь після дорожньотранспортної події, по дорозі в міліцію. Зазначені покази обвинуваченого нічим не спростовуються. Відповідно до частини третьої ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Тому суд, керуючись вказаними положеннями Конституції України, вважає недоведеним факт вчинення ОСОБА_3 порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого, у стані алкогольного сп`яніння.

Характеризуючи особу обвинуваченого, суд приймає до уваги характеристику з місця проживання, згідно якої він характеризується позитивно, як такий, що спокійний за характером, врівноважений, не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, не схильний до порушень громадського порядку, не зловживає алкогольними напоями, приймає активну участь у житті села, з повагою відноситься до старших, користується повагою жителів села.

Також суд враховує те, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є здоровим, працездатним.

Вирішуючи питання про необхідність застосування до обвинуваченого за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами суд вважає, що воно повинно бути призначене, враховуючи тяжкість наслідків вказаного злочину.

Вирішуючи питання про те, чи повинен обвинувачений реально відбувати призначене покарання у виді позбавлення волі, суд враховує наведені дані про особу винного, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, тяжкі наслідки, вчиненого злочину, та вважає неможливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання та необхідність його ізоляції від суспільства. В звязку з викладеним суд не приймає до уваги досудову доповідь представника уповноваженого органу з питань пробації.

Вирішуючи питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов, на чию користь та в якому розмірі, суд виходить із слідуючого:

З представлених потерпілою доказів, зокрема накладної № 186 від 12.10.2010 року, квитанції до прибуткового касового ордеру № 18 від 12.10.2010 року, квитанції до прибуткового касового ордеру № 38 від 18.11.2010 року судом встановлено понесення потерпілою ОСОБА_6 витрат, пов`язаних з поховання чоловіка ОСОБА_8 , смерть якого настала внаслідок дій обвинуваченого. Розмір цих втрат становить 17322 грн. 00 коп. Керуючись ст.ст.22, 1166, 1201 ЦК України суд постановляє стягнути ці витрати з ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_6 , яка понесла ці витрати.

Виходячи з встановлених судом обставин справи, суд, вважає доведеним факт спричинення обвинуваченим моральних страждань рідним ОСОБА_8 , смерть якого настала внаслідок ДТП, спричиненої обвинуваченим - дружині ОСОБА_6 та синам ОСОБА_25 та ОСОБА_26 .

Зважаючи на характер правопорушення, глибину душевних страждань рідних загиблого, ступень вини ОСОБА_3 , враховуючи при цьому вимоги розумності і справедливості, суд вважає обґрунтованим заявлений позивачами розмір відшкодування обвинуваченим вказаної у позові моральної шкоди на користь ОСОБА_6 та - ОСОБА_25 50000 грн. 00 коп., на користь ОСОБА_26 30000 грн. 00 коп.

На підставі ст.81 КПК України речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_3 та автомобіль КАМАЗ -53212 д/н НОМЕР_1 підлягають поверненню законним володільцям.

Судові витрати по справі - 6841 грн. 12 коп. за проведені експертизи підлягають стягненню на користь держави з ОСОБА_3 .

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора щодо обрання відносно обвинуваченого міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, оскільки прокурором не наведено наявність жодних ризиків, які б давали достатні підстави суду вважати, що ОСОБА_3 може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а суд їх, враховуючи особу обвинуваченого та досудову доповідь органу пробації, обєктивно не вбачає.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Призначити ОСОБА_3 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на два роки.

Початок строку відбуття основного покарання обчислювати з часу набрання вироком законної сили. Зарахувати в строк відбуття основного покарання строк перебування ОСОБА_3 під вартою, з 12.10.2010 року до 12.12.2010 року та з 20.07.2012 року до 01.11.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 17322 (сімнадцять тисяч триста двадцять дві грн.) 00 коп. коштів відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 та дитини - ОСОБА_25 50000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди, на користь ОСОБА_26 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати по справі 6841 грн. 12 коп. за проведення експертиз.

Речові докази по справі: автомобіль ВАЗ 21011 д/н НОМЕР_3 повернути ОСОБА_6 ., а автомобіль КАМАЗ-53212 д/н НОМЕР_1 повернути ТОВ «Ятрань» як законним володільцям.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Кіровоградської області через Гайворонський районний суд протягом 30 діб після проголошення.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України .

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

27.10.2017