Справа № 359/885/18
Провадження № 1-в/359/168/2018
«13» лютого 2018 р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі прокурора ОСОБА_2 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_3 ,
представник БВК-119 ОСОБА_4 ,
заявника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борисполі клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Глеваха Васильківського р-ну Київської області, українця, гр. України, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , 19.08.2013 р. засудженого Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
02.02.2018 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду з зазначеним клопотанням, яким просить суд винести ухвалу, якою застосувати до нього ст.81 КК України за звільнити умовно-достроково від відбування покарання призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2013 р. З тих підстав, що він відбув більшу половини строку призначеного покарання, наданий час має 4 заохочення, працевлаштований на промисловій зоні БВК-119, своєю поведінкою довів виправлення.
У судовому засіданні прокурор проти задоволення даного клопотання заперечував, обґрунтовуючи це тим, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, не довів, що став на шлях виправлення. Так, останній неодноразово порушував режим відбування покарання та рішеннями комісії йому відмовлено в застосуванні до нього ст. 101 КВК України і більш м`якого покарання, на підставі ст. 82 КК України, оскільки засуджений має нестабільну лінію поведінки.
В судовому засіданні прокурор просив в задоволенні клопотання відмовити.Представник БВК-119 при вирішенні даного клопотання поклався на думку суду.
Заслухавши думку засудженого, прокурора, дослідивши матеріали клопотання та особової справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що клопотання є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2013 р., ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарання за вироком Васильківського міськрайонног осуду Київської області від 20.05.2013 року, ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі.
Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2013 р. набрав законної сили 19.09.2013 р.
Згідно вищевказаного вироку засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування звільнення згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбула покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України тяжким злочином є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Згідно вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.08.2013 р., ОСОБА_5 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку відбуття покарання 29.10.2013 року, закінчення строку 29.04.2019 року.

Судом встановлено, що на момент розгляду клопотання ОСОБА_5 відбув більше 2/3 строку призначеного покарання. Невідбута частина покарання становить 1 рік 10 місяців 28 днів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України, сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки засудженого, яка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

Також пунктом 2 вищезазначеної ППВСУ передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Крім того, пунктом 17 даної Постанови передбачено, що під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Таким чином, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 знаходиться в місцях позбавлення волі з 31.10.2013 р. Під час утримання в в Київському СІЗО зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав.

Починаючи з 14.11.2013 р. засуджений відбуває покарання в БВК № 119. Під час відбування покарання зарекомендував себе посередньо, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання притягувався до дисциплінарної відповідальності.

З довідки Бориспільської ВК № 119 про стягнення та заохочення вбачається, що засуджений ОСОБА_5 за період перебування в колонії мав 3 стягнення за порушення вимог режиму відбування покарання, останнє з яких було 16.03.2017 року, 2 з яких зняті та погашені у встановленому законом порядку, крім того має 3 заохочення за сумлінну поведінку.

Відповідно до характеристики засудженого ОСОБА_5 від 05.07.2017 р., вбачається, що засуджений ОСОБА_5 був працевлаштований на виробництві установи на дільниці деревообробки. На даний час не працевлаштований. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими, як позитивної так і негативної спрямованості. До виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Висновком характеристики визначено, що засуджений ОСОБА_5 не довів свого виправлення та не заслуговує умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з тим що має стягнення, яке не зняте та не погашене в установленому законом порядку.

Таким чином, матеріали особової справи не містять відомостей про те, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання у виді позбавлення волі своєю поведінкою та сумлінним ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки засуджений ще остаточно не став на шлях виправлення.

Беручі до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 має нестабільну лінію поведінки, яка постійно змінюється. З початку він характеризувався негативно, а в подальшому вже почав змінювати свою поведінку в кращу сторону. Однак, потім знову змінив свою поведінку в гіршу сторону, оскільки періодично допускав порушення вимог режиму відбування покарання. Така поведінка засудженого не є зразковою, та не може свідчити про його чесне та сумлінне ставлення до праці за весь період відбування покарання та те, що засуджений твердо став на шлях виправлення. Аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент не досяг необхідного ступеню виправлення, а лише починає ставати на шлях виправлення.

За таких обставив, враховуючи тяжкість та характер вчиненого ОСОБА_5 злочину, дані про особу засудженого, невідбуту частину покарання, яка є досить значною, його нестабільну поведінку, яка постійно змінювалася, та останній характеризувався то з негативного, то з позитивного боку, і на даний час має незняте в установленому порядку стягнення у виді суворої догани, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних умов, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.

З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. ст. 107, 369-372, 376, 536-539 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Глеваха Васильківського р-ну Київської області, українця, гр. України, не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітнього сина, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , 19.08.2013 р. засудженого Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання-відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя Бориспільського

міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1