В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою - спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз: 10.09.2014 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, без визначеного місця реєстрації, проживає за адресою АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
установив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, корисливих злочинів, останній раз 10.09.2014 року вироком Шевченківського районного суду м. Львова за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), повторно, з корисливих мотивів, діючи протиправно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння і бажаючи їх настання, попередньо переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, 22 червня 2016 року, близько 15:00 год., перебуваючи у приміщенні катехитичного класу церкви Святого Йосафата, що за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 134, з стільця, викрав цифровий фотоапарат марки «Nikon D 5100 18-55 VR kit», який знаходився в чохлі та належить потерпілій ОСОБА_5 . Після чого, з місця вчиненого кримінального правопорушення втік, а майном розпорядився на власний розсуд. Вказаними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 7149,70 грн.

Таким чином, дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою визнав повністю та пояснив, що він дійсно 22 червня 2016 року близько 15:00 год., перебуваючи у приміщенні катехитичного класу церкви Святого Йосафата, що за адресою: м. Львів, вул. Замарстинівська, 134, з стільця, викрав цифровий фотоапарат марки «Nikon D 5100 18-55 VR kit», який знаходився в чохлі та належить потерпілій ОСОБА_5 . Після чого, з місця вчиненого кримінального правопорушення втік та майном розпорядився на власний розсуд. Чим заподіяв потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 7149,70 грн. У вчиненому щиро розкаявся, просить суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0002956 від 10.07.2016 року.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжку) повторно.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винуватого, який раніше неодноразово судимий, його характеристику з місця проживання, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Речовий доказ по справі, який зберігається при матеріалах кримінального провадження DVD диск з відеозаписом слідчого експерименту - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України, за сукупністю злочинів із врахуванням покарання, призначеного за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 24 липня 2017 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити засудженому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців та зарахувати у строк відбування покарання відбуту частину покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 24 липня 2017 року.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 13 червня 2017р., з часу фактичного взяття під варту за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 24 липня 2017 року.

Речовий доказ по справі, який зберігається при матеріалах кримінального провадження DVD диск з відеозаписом слідчого експерименту - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1