Єдиний унікальний номер 227/2781/17
Номер провадження 11-кп/775/313/2018

УХВАЛА
Іменем України

28.02.2018р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ, та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області розглянувши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області 30.11.2018 року яким
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівка, Добропільського району Донецької області, громадянина України, з середньою освітою, раніше судимого, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки,
за участі прокурора ОСОБА_6
в с т а н о в и л а:
Вироком суду першої інстанції ОСОБА_5 визнано винуватим у тому, що він 25.07.2017р., о 20:00 год., маючи намір на таємне, повторне, викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, з корисливих мотивів, проник на територію домоволодіння АДРЕСА_2 через незачинену хвіртку, після чого проник на горище житлового будинку, де реалізуючи свій злочинний намір таємно, повторно викрав бідон металевий, ємністю 40 л., вартістю 258,75 грн. та бідон металевий, ємністю 40 л., вартістю 506,25 грн. Заволодівши викраденим і отримавши його в своє повне розпорядження ОСОБА_5 з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 764,50 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 з посиланням на те, що вирок є надмірно суворим, ухвалений без застосування принципів гуманізації та справедливості покарання, прохав його змінити в частині призначеного покарання, призначивши покарання із звільненням від відбування покарання з випробуванням строком на три роки. В обґрунтування своїх доводів посилається на те, що він вже багаторазово пожалкував про скоєне, щиросердно покаявся, сприяв розкриттю злочину, а суд першої інстанції за цих обставин мав призначити менш суворе покарання в межах санкції статті.

Вказує, що судом не враховано досудову доповідь органу пробації, в які зазначено, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без позбавлення або обмеження волі, що не буде становити небезпеку для суспільства.

Учасники судового провадження належним чином повідомлені про дату час та місце судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 у судове засідання не заявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання не надав. Неявка учасників процесу у судове засідання, які належним чином сповіщені про дату час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого та прохав залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга обвинуваченого не обґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину за наведених у вироку суду першої інстанції доведена сукупністю об`єктивних доказів, встановлених на досудовому слідстві та досліджених під час судового розгляду та не оскаржується у апеляційній скарзі.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України кваліфіковані вірно.

Згідно вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, тому вирок суду першої інстанції в апеляційному порядку в цій частині не переглядається.

Згідно вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції при призначенні покарання належним чином враховано обставини що пом`якшують покарання обвинуваченого, а саме: його щире каяття та сприяння розкриттю злочину. Враховано відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Вирішуючи питання щодо міри кримінального покарання судом першої інстанції враховано особу винного та ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого, який вчинив злочин, котрий відповідно до вимог ст. 12 КК України є тяжким, а також має непогашену та не зняту судимість.

Обґрунтування призначеної міри покарання, на думку колегії суддів, є вірним з огляду на наступне. Надаючи оцінку особі винного ОСОБА_5 колегія суддів звертає увагу на те, що обвинувачений є судимою особою, раніше був засуджений 4 рази, з яких двічі від відбування покарання був звільнений з випробуванням, судимість за останнім вироком не знята та не погашена.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений не робить належних висновків та не прагне до адаптації у суспільстві шляхом здійснення корисної діяльності (працевлаштування, допомого по господарству, тощо), засобом власного збагачення обрав злочинну діяльність, знов вчинив умисний злочин проти особистої власності громадян. Така поведінка обвинуваченого свідчить про його суспільну небезпеку та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, а тому висновки суду першої інстанції про неможливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства є вірними.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку що міра кримінального покарання призначена обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі винного, обрана у межах санкції інкримінованої статті. З урахуванням обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання, міра кримінального покарання ОСОБА_5 обрана у мінімальному розмірі, а тому доводи апеляційної скарги про надмірну суворість покарання є безпідставними, а підстави для зміни вироку суду першої інстанції відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.11.2017 року залишити без задоволення.

Вирок Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 30.11.2017року відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду на протязі трьох місяців з дня отримання копії ухвали обвинуваченим, а іншими учасниками у той же строк з дня її проголошення.

Колегія суддів: