Справа № 428/2448/16-к
Провадження № 11-кп/782/59/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 березня 2018 року м. Сєвєродонецьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.12.2017 року яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шахан Карагандинської області Казахстану, СРСР, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч.1 ст. 213 КК України до 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік з покладенням на нього обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили не обрано.

Питання про речові докази вирішено згідно ст. 100 КПК України.

В с т а н о в и л а :
Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 213 КК України за наступних обставин.

02 грудня 2015 року, перебуваючи за адресою свого мешкання, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на порушення порядку здійснення операцій з металобрухтом, а саме, здійснення прийому брухту кольорових і чорних металів фізичною особою, відомості про яку не включено до переліку суб`єктів господарювання, організації незаконного пункту прийому металобрухту.
02 грудня 2015 року ОСОБА_8 знаходячись у с. Сиротине, знайшов декілька кілограмів лому чорного металу, після чого він дізнався від місцевих жителів, де здійснюється прийом металобрухту. Прийшовши за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_8 був заведений ОСОБА_7 до гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи у гаражі, ОСОБА_7 зважив металобрухт, принесений ОСОБА_9 , вага лому чорного металу склала 5 кілограмів, за який ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_7 5 гривень. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 зважив металобрухт, принесений ОСОБА_9 , вага лому чорного металу склала 5 кілограмів, за який ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_7 5 гривень.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , 25 грудня 2015 року знаходячись за адресою свого мешкання, а саме АДРЕСА_2 , прийняв у ОСОБА_10 , принесений лом чорного металу вагою 10 кілограмів, за що ОСОБА_10 отримав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 10 гривень.
13 січня 2016 року ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, перебуваючи за адресою свого мешкання, а саме АДРЕСА_2 , здійснив прийом лому чорного металу у ОСОБА_11 , а саме 5 кілограмів металобрухту, за який ОСОБА_11 , отримав 7 гривень.
13 січня 2016 року, за адресою АДРЕСА_2 , проведено обшук, під час якого, у приміщенні гаражу та на дворі, виявлено та вилучено 3715 кілограмів лому чорного металу, ваги напільні з межею зважування 500 кілограм № 46700, ваги напільні з межею зважування 100 кілограм № А9984, облікові записи, які належать ОСОБА_7 .
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження.
Посилається на те, що фактично обвинувачення ґрунтується на показаннях трьох свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .
В обвинувальному акті та у вироку суду в частині формулювання обвинувачення зазначено, що він нібито двічі прийняв від ОСОБА_8 металобрухт, що не відповідає дійсності.
Вказує, що формулювання обвинувачення щодо обставин прийому металобрухту від свідка ОСОБА_10 , показання цього свідка, викладені судом у вироку, та протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками мають суттєві протиріччя в частині адреси мешкання обвинуваченого, за якою приймався металобрухт.
На думку апелянта, співробітники поліції, всупереч положенням ч.2 ст.246 КПК України, згідно якої негласні слідчі дії проводяться виключно у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів, по даному кримінальному правопорушенню, яке є злочином невеликої тяжкості, фактично спровокували його на вчинення злочину при пособництві ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Також вказує, що в обвинувальному акті зазначено, що 13.01.2016 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого вилучено металобрухт, однак у вироку, як на докази вини у скоєному злочині, суд послався на протокол обшуку від 13.01.2016 року, який був проведений за адресою АДРЕСА_1 , який взагалі не зазначений у обвинувальному акті.
Вважає, що протоколи обшуків від 13.01.2016 року є недопустимими доказами у кримінальному провадженні, оскільки проведені неналежними суб`єктами, а саме слідчими ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . В матеріалах справи відсутня постанова про проведення досудового розслідування групою слідчих, а проведення досудового розслідування доручалось слідчому ОСОБА_15 .
Також зазначає, що металеві вироби, які його спровокували купити співробітники поліції, не є металобрухтом в розумінні Закону України «Про металобрухт», однак судом не надано цьому будь-якої оцінки.
Судом не враховано показання свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , в тій частині, що металобрухт залишився у обвинуваченого від його батька, а сам він збирав метал з металошукачем на звалищах.
Зазначає, що в період 2009-2015 років збирав метал для виготовлення металевої скульптури у вигляді герба України, що підтверджується видатковими накладними на суму більше 5 000 грн., що не відповідає висновку суду про ненадання ним вказаних документів під час досудового слідства та судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, просили вирок суду скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, прокурора, який просив відмовити в задоволені апеляційної скарги, а вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали кримінального провадження, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів доходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1. ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Законним є рішення, ухвалене, компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до ст. 94 цього кодексу.
Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Вказаних вимог кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримано не було, докази належним чином не досліджені і їм не дана належна юридична оцінка.

Матеріали кримінального провадження містять два витяги з ЄРДР за єдиним номером кримінального провадження, але від різних дат.
Зокрема, у витягу з ЄРДР від 02.12.2015 року у кримінальному провадженні № 0003194 зазначено про виявлення факту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_3 , яке зареєстровано слідчим ОСОБА_15 (т.2, а.к.п.1).
Відповідно до цього 03.12.2015 року начальником СВ Сєвєродонецького відділу ГУНП ОСОБА_21 доручено проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_15 , в цей же день від слідчого ОСОБА_15 направлено повідомлення прокурору про початок досудового розслідування (а.к.п. 2,3).
Проте матеріали кримінального провадження не містять жодних відомостей щодо проведення слідчих дій за фактом прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_3 , також не містять вони відомостей про проведення слідчих дій слідчим ОСОБА_15 .
Відомості про виявлення факту прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_1 , тобто, за місцем мешкання обвинуваченого, були внесені до ЄРДР за тим же номером кримінального провадження 0003194 лише 17.02.2016 року, тобто, за п`ять днів до направлення обвинувального акту до суду, при чому всі слідчі дії на той час у кримінальному провадженні вже були виконані слідчими ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .
При цьому, в матеріалах кримінального провадження відсутня постанова керівника органу досудового розслідування про проведення досудового розслідування групою слідчих, як і немає доручення керівника органу досудового розслідування про проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_13 та слідчому ОСОБА_14 .
Також, всупереч вимогам ч.6 ст. 214 КПК України, в матеріалах кримінального провадження відсутнє письмове повідомлення слідчого ОСОБА_13 або слідчого ОСОБА_14 керівнику органу прокуратури про початок досудового розслідування за фактом прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім того, як свідчить зміст обвинувального акту, органами досудового слідства взагалі не встановлено фактів прийому металобрухту за адресою: АДРЕСА_1 , за якою обвинувачений проживає. Тоді як згідно пред`явленому обвинуваченню, ОСОБА_7 здійснював незаконні операції з металобрухтом за адресою: АДРЕСА_2 , проте до ЄРДР відомості про виявлення факту прийому металобрухту за цією адресою взагалі не вносилися.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що досудове слідство в даному кримінальному провадженні проведено неналежними суб`єктами, оскільки слідчі ОСОБА_13 і ОСОБА_14 не були наділені повноваженнями відповідно до вимог КПК України проводити слідчі дії у даному кримінальному провадженні, а саме, почали кримінальне провадження без призначення керівним органом досудового розслідування і не включені до складу слідчої групи.
За таких умов, слідчі ОСОБА_13 і ОСОБА_14 є неналежними суб`єктами отримання доказів, а тому відповідно до вимог ст. 86 КПК України всі зібрані ними докази, включаючи отримані показання свідків, є недопустимими, оскільки вони були отримані всупереч порядку, встановленому КПК України, і суд не мав права посилатися на них при постановленні судового рішення.

При цьому колегія суддів вважає неналежними доказами також показання свідків обвинувачення у судовому засіданні, оскільки статус свідків ці особи набули внаслідок їх допиту на досудовому слідстві неналежними суб`єктами отримання доказів.

Суд першої інстанції не звернув увагу на цю обставину і постановив вирок на підставі неналежних доказів.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про невстановлення доказів винуватості обвинуваченого в суді, при цьому можливість отримання будь-яких інших доказів вини ОСОБА_7 вичерпано, що відповідно до п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України є підставою для закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст.417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.
Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 слід задовольнити частково, вирок суду скасувати, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Підстав для закриття провадження у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, як про те клопочеться апелянт, колегія суддів за вищевикладених обставин не вбачає.

Колегія суддів не аналізує доводи апеляції, наведені щодо кожного доказу окремо, оскільки визнає неналежними всі зібрані докази в цілому.

Речові докази, вилучені у ОСОБА_7 , слід повернути обвинуваченому.
Керуючись статтями 407, 409, 411, 417, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 22.12.2017 року щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст.213 КК України скасувати, кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.3 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості обвинуваченого в суді, і вичерпані можливості їх отримати.

Речові докази: ваги підлогові до 500 кг №46700, ваги підлогові до 100 кг №А9984, 3715 кг металобрухту, які знаходяться на відповідальному зберіганні у ТОВ «ДАЙМОНТХІМ» по вул. Б.Ліщини, 24 у м.Сєвєродонецьку Луганської області, ваги кантерні до 10 кг та 4 аркуші паперу, які знаходяться у камері зберігання речових доказів Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області повернути ОСОБА_7 .

На ухвалу суду учасниками кримінального провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3