Справа № 570/5354/17
номер провадження 1-кп/570/99/2018
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року м. Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області
в особі судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0001078 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці Чернівецької області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, не одружений, який не є військовозобов`язаним, зареєстрований в с. Йорданешти Глибоцького району Чернівецької області, на даний час відбуває покарання в Державній установі "Городоцький виправний центр (№131)", раніше судимий:
- 25 грудня 2015 року Шевченківським районним судом м. Чернівці Чернівецької області за ч. 3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, 01 березня 2016 року Апеляційним судом Чернівецької області вирок змінено в частині призначеного покарання та засуджено за ч.3 ст. 185 ч.3 ст.357, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 03 січня 2017 року замінено невідбуту частину покарання 1 рік 11 місяців 12 днів більш м`яким у виді обмеження волі;
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 , відбуваючи покарання у виді обмеження волі в Державній установі «Городоцький виправний центр ( № 131)», будучи письмово ознайомлений з правилами поведінки під час короткочасного виїзду та попереджений про відповідальність за їх порушення та кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду, 04 липня 2017 року близько 09 години 40 хвилин, умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, перервав лікування та самовільно покинув Рівненську центральну районну лікарню, що знаходиться в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області та по закінченню наданого дозволу на короткочасний виїзд до установи виконання покарань без поважних причин не повернувся, виїхав за межі Рівненської області та понад чотири місяці переховувався від працівників поліції та змушений був звернутися до органів поліції для отримання лікування травми, яку отримав у вказаний період переховування.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 вину в ухиленні від відбування покарання у виді обмеження волі визнав повністю і суду детально розповів обставини вчинення ним вказаного злочину. Показав, що він відбував покарання у виді обмеження волі в Державній установі «Городоцький виправний центр ( № 131)». Був письмово ознайомлений з правилами поведінки під час короткочасного виїзду та попереджений про відповідальність за їх порушення та кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду. Однак 04 липня 2017 року близько 09 години 40 хвилин, він, умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді обмеження волі, перервав лікування та самовільно покинув Рівненську центральну районну лікарню, що знаходиться в смт. Клевань Рівненського району Рівненської області та по закінченню наданого дозволу на короткочасний виїзд до установи виконання покарань не повернувся. Поважності причин неповернення до установи виконання покарань суду не навів.
Таким чином, дії ОСОБА_4 , який будучи засудженим до обмеження волі, не повернувся до місця відбування покарання після закінчення короткочасного строку виїзду, вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 390 КК України.
Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 висловила свою позицію, вказавши, що хоч її підзахисний і визнає вину, однак здійснювати судовий розгляд в порядку, визначеному ст. 349 КПК України не можна. Вона вважає, що так як не було визначено закінчення періоду короткострокового виїзду та не зазначено в обвинувальному акті, то відсутній склад злочину, передбачений ч.2 ст. 390 КК України.
Враховуючи позицію захисника, суд вважає за доцільне дослідити зібрані по справі наступні докази.
Направлення засудженої особи ОСОБА_4 на лікування до Центральної районної лікарні (а.с. 31), обгрунтовано тим, що у засудженого встановлено діагноз - бронхіальна астма ІІІ, персистуюча середньої важкості, середнього ступеня загострення, ДН ІІ ст.
Обгрунтованість направлення засудженого на лікування до лікувального закладу підтверджується:
заявою самого засудженого до установи виконання покарання про надання йому дозволу на короткочасний виїзд до лікувального закладу (а.с. 32), якою підтверджується, що що він сам просив про надання такого дозволу та зобов`язується повернутися своєчасно з короткочасного виїзду;
висновком про надання дозволу на короткочасний виїзд засудженому у зв`язку з лікуванням в медичному закладі від 27 червня 2017 року (а.с. 33), в якому зазначено, що після закінчення лікування він зобов`язаний повернутися до Державної установи "Городоцький виправний центр (№131)"
наказом № 152/АГ-17 Державної установи "Городоцький виправний центр (№131) про надання дозволу на корокочасний виїзд для лікування ОСОБА_4 (а.с.34), яким доводиться, що період закінчення короткочасного виїзду не зазначено конкретною датою, а вказано "після закінчення лікування";
розпискою засудженого ОСОБА_4 (а.с. 35), якою підтверджується, що він ознайомлений з правилами поведінки під час короткочасного виїзду та попереджений про кримінальну відповідальність за неповернення до місця відбування покарання після закінчення строку виїзду;
графіком перевірки наявності засудженого ОСОБА_4 в Рівненській центральній районній лікарні (а.с. 36), який передбачав перевірку наявності засудженого в медичному закладі;
рапортами працівників установи виконання покарання (а.с.37 - а.с. 39) підтверджується, що о 09 годині 04 липня 2017 року він ще був в палаті №8 ЦРЛ, а о 14 годині 00 хвилин 04 липня 2017 року його вже не було в лікарняній палаті.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.
При призначенні покарання суд враховує, що підсудний сприяв розслідуванню та судовому розгляду справи. Як пом`якшуючі покарання обставини суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю та розслідуванню злочину. Обтяжуючою покарання обставиною судом визнано рецидив злочину.
Враховуючи щире каяття та повне визнання підсудним своєї вини, сприяння досудовому та судовому слідству та зважаючи на наявність обтяжуючої покарання обставини, суд погоджується з позицією прокурора та приходить до висновку про необхідність при призначенні покарання за сукупністю вироків повністю приєднати невідбуту частину покарання.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
з а с у д и в:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 390 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком у один рік.
На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 25 грудня 2015 року, винесеним Шевченківським районним судом м. Чернівці Чернівецької області, замінену засудженому ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 03 січня 2017 на обмеження волі. Остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком на один рік вісім місяців і 7 днів.
Початок строку відбування покарання обчислювати засудженому ОСОБА_4 з моменту затримання з 18 листопада 2017 року.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 залишити попередній у виді тримання під вартою.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1