Справа № 466/67/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2018 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого- судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові кримінальне провадження №0003031 від 17.11.2017 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 335 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2017 року видано Указ Президента України №44/2017 «Про звільнення у запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2017 році», у відповідності до якого, на території України оголошено весняний та осінній призови 2017 року на строкову військову службу.

Обвинувачений ОСОБА_4 , станом на момент прийняття вказаного нормативно-правового акту, перебував на обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_2 та у відповідності до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХII підлягав проходженню строкової військової служби.

07 листопада 2017 року обвинувачений ОСОБА_4 отримав під особистий розпис повістку від ІНФОРМАЦІЯ_3 з терміном прибуття до військового комісаріату на 09.11.2017 року з подальшим вибуттям до війська в складі команди № НОМЕР_1 для проходження строкової військової служби, однак, у зазначений термін та в подальшому без поважних на те причин до військового комісаріату не прибув та жодних обставин свого неприбуття не повідомив, чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ст.335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю і пояснив, що він отримав під особистий розпис повістку від ІНФОРМАЦІЯ_3 з терміном прибуття до військового комісаріату на 09.11.2017 року з подальшим вибуттям до війська в складі команди № НОМЕР_1 для проходження строкової військової служби, однак, у зазначений термін та в подальшому без поважних на те причин до військового комісаріату не прибув та жодних обставин свого неприбуття не повідомив, чим ухилився від призову на строкову військову службу.

Просив його суворо не карати, оскільки він щиро кається.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, показаннями обвинуваченого, доказами, що характеризують особу обвинуваченого, які долучені до матеріалів кримінального провадження.

Фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні обвинуваченим, ні іншими учасниками судового розгляду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.335 КК України повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого слід вірно кваліфікувати за ст.335 КК України як ухилення від призову на строкову військову службу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. „Про практику призначення судами кримінального покарання, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання - відсутні.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, його характеристику з місця проживання, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано кримінальне правопорушення, у виді обмеження волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у справі не обирався.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування даного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації,

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1