АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-кп/796/1745/2017 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без зміни - тримання під вартою. Строк відбування покарання зараховано з 17.04.2017 року. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 з 17.04.2017 року по 20 червня 2017 року зараховано включно в строк відбування покарання з розрахунку, один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі..

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_7 27.02.2017 року близько 13:00 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та, вони діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, підійшли до будинку АДРЕСА_2 , де, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, та в тому, що за їх діями ніхто не спостерігає, згідно заздалегідь розподілених ролей, піднялися на 5-й поверх будинку, викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_9 , а саме: велосипед Corrado Target 500 Lux вартістю 2300 гривеньта велосипед марки Bergamond вартістю 2400 гривень. З викраденим майном з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4700 гривень.

Крім того, 17.04.2017 року близько 17.35 годин обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік будинку № 1 по вул. Глинки в м. Києві, підійшов зі спини до потерпілої ОСОБА_10 , поклав їй на плечі дві руки та, різко смикнувши потягнув її тулуб назад, внаслідок чого ОСОБА_10 відчула фізичний біль, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої. Подолавши таким чином волю потерпілої до опору ОСОБА_7 шляхом ривка вирвав з правої руки потерпілої належний їй мобільний телефон «Meizu M2 Note». Після чого з місяця вчинення злочину ОСОБА_7 з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_10 майнову шкоду на загальну суму 4704 гривень.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченого, порушує питання про зміну вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року в частині призначення покарання, просить застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
Вважає, що вирок суду в частині призначеного ОСОБА_7 покарання є явно несправедливим внаслідок його суворості; суд необґрунтовано не застосував до ОСОБА_7 положення ст. 75 КК України за наявності до того підстав, зокрема не врахував у повній мірі особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрацію у місті Києві, працював, добровільно відшкодовував заподіяну шкоду, а також пом`якшуючу обставину - щире каяття.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги; пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчинених кримінальних правопорушень та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, апелянтом не оспорюються та не оскаржуються, а тому відповідно до вимог ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.

Відповідно до положень ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, один з яких згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, а інший - до злочинів середньої тяжкості, обставини їх вчинення, дані про особу ОСОБА_7 , обставини, що пом`якшують покарання (у тому числі й ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі), та призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України.

Визначаючи остаточнє покарання на підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів суд застосував принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, тобто суд призначив ОСОБА_7 фактично мінімальне покарання, яке можливе у даному випадку.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вимоги ст.ст. 50, 65 КК України дотримано, призначене ОСОБА_7 покарання відповідає ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

З огляду на характер злочинних дій обвинуваченого, підвищену суспільну небезпечність вчинених ним злочинів проти власності, наслідків, що настали, колегія суддів підстав для застосування положень ст. 75 КК України не вбачає, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 про можливість виправлення ОСОБА_7 без ізоляції від суспільства вважає необґрунтованими.
Як наслідок, підстав вважати призначене ОСОБА_7 покарання надмірно суворим та явно несправедливим колегією суддів не встановлено.
З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 необхідно залишити без задоволення, а вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року на підставі ч. 2 ст. 404 КПК України - без змін.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418КПК України колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 18 липня 2017 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України - без зміни.
Касаційна скарга на дану ухвалу суду може бути подана до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з дня вручення копії судового рішення.

Судді:

___________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4