Справа № 473/593/18
Номер провадження1-кп/473/140/2018
ВИРОК
іменем України
"13" квітня 2018 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0000035 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Таборівка, Вознесенського району, Миколаївської області, українець, громадянин України, з середньою освітою, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

09.11.2010 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ст.71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений по відбуттю строку покарання 04.09.2014 року;

15.12.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В ніч з 04 січня 2018 року на 05 січня 2018 року, приблизно о 23-00 годині, ОСОБА_4 проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_6 та розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де на подвір`ї він побачив велосипед марки «Мінськ». В цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел на незаконне заволодіння майном, ОСОБА_4 переліз через огорожу на подвір`я та помітив, що двері літньої кухні не зачинені, проник до даного приміщення де викрав велосипед спортивний німецької марки «KONBIKE», дві кутові шліфувальні машини «Зеніт 23/25», а інша невідомої моделі, електричний фарбопульт, генератор до автомобіля ВАЗ, перфоратор, електричну дрель-викрутку «Startex», які склав до полімерної сумки, що знайшов на місці. Після чого ОСОБА_4 усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, завантажив викрадені речі на велосипед та зник з місця події. Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 шкоду на суму 7220 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 - вину за пред"явленим обвинуваченням визнав повністю та пояснив, що він в м. Вознесенську в районі сільгосптехніки після нового року з літньої кухні викрав майно, яке належить потерпілому, та яке зазначено в обвинувальному акті. Велосипед викрав один «Конвайк». Генератор він видав співробітникам поліції. Болгарка знаходилась в ломбарді і була продана. Велосипед у нього після того, що сталося,- викрали. Обвинувачений визнав поданий потерпілим позов у сумі 7220 грн. - згідно з розміром, який вказаний в обвинувальному акті, а не в позовній заяві потерпілого.

Потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що крадіжку належного йому майна він виявив вранці о 07-30 год., коли побачив в кінці городу біля огорожі велосипед, моток кабелю, знімач для авто. Коли зайшов до літньої кухні, то виявив розкидані речі, з мішка було розсипано корм для собаки. Одразу він виявив, що викрадено дрель, перфоратор, ручну дрель, болгарку. Відразу звернувся до поліції. Слідчий майже відразу повернув йому генератор, вкраденення якого він не помітив одразу після того, що сталось, болгарку він виявив у ломбарді, але вона була продана і не була вилучена поліцією. Подвір`я його будинку загороджене, проте огорожа не висока і двір проглядається. Літня кухня не була зачинена на ключ, оскільки двері просіли і він не встиг їх полагодити.

Окрім показань обвинуваченого та потерпілого, вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що передбачений ч.3 ст.185 КК України, підтверджується фактичними даними, які є в матеріалах провадження, які надані стороною обвинувачення.

Так, вартість викраденого у потерпілого майна на загальну суму 7220 грн. встановлено на підставі товарознавчої експертизи (оцінки) визначення залишкової вартості майна від 23.02.2018 року.

Крім того, постановою слідчого від 26.02.2018 року в якості речового доказу визнано генератор до автомобілю ВАЗ, який відповідно до розписки від 26.02.2018 року передано на зберігання потерпілому ОСОБА_6 .

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені в порядку ст.ст.89, 94 КПК Українидокази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю та кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникнення у інше приміщення.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, про що зазначено у обвинувальному акті. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, - судом не встановлено.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, новий злочин вчинив в період іспитового строку за попереднім вироком суду, характеризується негативно; не має місця роботи, засобів для існування, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра - не перебуває; наявність пом`якшуючих обставин та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений згідно із ст.12 КК Україниналежить до тяжких злочинів, суд вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому суд враховує вимоги ч.3 ст.78 КК України згідно із якою у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Враховуючи наведене і те, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий згідно із вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.12.2017 року за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком 2 роки та вчинив новий злочин в період іспитового строку, суд приходить до висновку, що йому слід призначити покарання із врахуванням вимог ч.3 ст.78 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням вимог ст.71 КК України.

Потерпілим ОСОБА_6 було пред`явлено до обвинуваченого ОСОБА_4 цивільний позов про стягнення 9100 грн. шкоди, завданої злочином. Позов потерпілого обвинувачений визнав у межах, встановлених обвинувальним актом в сумі 7220 грн., - тому суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, в залежності від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково.
Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
В цивільному позові потерпілого зазначено про викрадення предметів, які не увійшли до обвинувального акту, тому судом при вирішенні питання в частині цивільного позову потерпілого про стягнення матеріальної шкоди приймаються до уваги положення ст.206 ЦПК України (в редакції чинній на момент ухвалення вироку) згідно із ч.1 якої відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Частина 4 ст.206 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, тому суд вважає, що на користь потерпілого слід стягути шкоду, визначену в обвинувальному акті, розмір якої визнано обвинуваченим.

Судові витрати за провадженням відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374, 376 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71, 72, ч.3 ст.78 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.12.2017 року та призначити йому остаточно покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту взяття під варту після набрання вироком законної сили.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 та доставки його до Миколаївського слідчого ізолятора в Миколаївській області доручити Вознесенському відділу поліції ГУНП України в Миколаївській області після вступу вироку з законну силу.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 9100 грн. матеріальної шкоди, завданої злочином, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 7220 (сім тисяч двісті двадцять) грн. матеріальної шкоди, завданої злочином.
Речові докази, а саме: генератор до автомобіля ВАЗ, переданий під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_6 , - залишити останньому, як власнику.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя підпис ОСОБА_1

згідно оригіналу

Суддя: