Справа № 645/573/18
Провадження № 1-кп/645/337/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2018 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
01.12.2018 року до Фрунзенського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт та додані до нього документи відносно ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, які мали місце на території Фрунзенського району м. Харкова 09.03.2017 року, приблизно о 13 год. 10 хв., в магазині одягу «Чемпіон» за адресою: м. Харків, проїзд Стадіонний, 17/1, відносно потерпілої ОСОБА_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд направити справу до Апеляційного суду Харківської області для визначення підсудності. Клопотання мотивовано тим, що в провадженні Київського районного суду м. Харкова (в межах територіальної юрисдикції якого ОСОБА_4 було вчинене останнє кримінальне правопорушення 11.01.2018 року), також перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 та він вважає доцільним та відповідаючим його інтересам розгляд вказаних кримінальних проваджень в одному провадженні.
Прокурор проти заявленого клопотання не заперечувала.
Вислухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення клопотання про направлення справи до Апеляційного суду Харківської області для визначення підсудності.
Судом встановлено, що на теперішній час в провадженні Київського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0000192 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, в межах територіальної підсудності якого було вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення 11.01.2018 року.
Згідно ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 цього Кодексу.

В силу положень ч.1 ст. 217 КПК України у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

Одним із завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України є забезпечення повного судового розгляду.

Забезпечення виконання цього завдання можливе лише при спільному розгляді вищевказаних кримінальних проваджень, що можливе за умови їх об`єднання в одне провадження та здійснення судового розгляду одним і тим самим судом.

Виходячи з положень КПК України, суд першої інстанції не вправі вирішувати питання про направлення того чи іншого кримінального провадження на розгляд іншого суду. Згідно з ч. 2 ст. 34 КПК України таке право належить колегії суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне звернутися до Апеляційного суду Харківської області у порядку, встановленому ч. 2 ст. 34 КПК України з поданням для вирішення питання про направлення зазначеного кримінального провадження № 0000489 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, що мали місце на території Фрунзенського району м.Харкова, для його об`єднання в одне провадження з кримінальним провадженням № 0000192, що перебуває у провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, що включає останній за часом епізод від 11.01.2018 року.

Крім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15.02.2018 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.04.2018 року.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 5 років. Тобто злочин, у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_4 , є злочином середньої тяжкості за критерієм, визначеним ст.12 КК України.

В той же час суд наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, однак у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного, при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про його особу. Зокрема, той факт, що ОСОБА_4 раніше був неодноразово засуджений, будучи засудженим 30.11.2015 року Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі за вчинення корисливого злочину, судимість, за яке не знята та не погашена в установленому законом порядку, знов вчинив умисний корисливий злочин, переховується від органу досудового розслідування. Стійких соціальних зав`язків обвинувачений не має, офіційних джерел свого існування довести суду не може. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості з боку обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.За таких обставин, суд вважає обґрунтованими доводи обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_4 має стійку схильність до противоправної діяльності, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду. За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
За таких обставин, суд вважає підставним вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та/або переховатися від суду.

За сукупності таких обставин суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 34, 334, 344 КПК України, суд, -

постановив:
Направити подання та обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000489 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, до Апеляційного суду Харківської області для вирішення питання про визначення підсудності.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 28 травня 2018 року.
Строк дії ухвали в частині продовження строків тримання під вартою закінчується 28 травня 2018 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий- суддя ОСОБА_1