Бучацький районний суд Тернопільської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2010 року Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Король Т.М.,

з участю обвинувача Оринчука Б.О.,

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, 23 квітня

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя

с.Пишківці Бучацького району Тернопільської

області, громадянина України, українця, з

неповною середньою освітою, який не працює,

не одруженого, раніше не судимого

за ч.2 ст.15, ч.1 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ :

30 серпня 2010 року, приблизно о 13 год. 00 хв., ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в м.Бучач біля штучного ставка, що знаходиться поблизу ГЕС м.Бучач, на землі побачив предмет, схожий на вибуховий пристрій, який без передбаченого законом дозволу засунув собі в рукав куртки, в яку був одягнений, після чого пішов в напрямку центру м.Бучач. Одразу ж після цього, приблизно о 14 год. 00 хв., був затриманий працівниками міліції для складання адміністративного протоколу, під час складання якого в приміщенні Бучацького РВ був проведений особистий огляд ОСОБА_2, в результаті чого у нього виявлено та вилучено саморобний вибуховий пристрій, не придатний для проведення вибуху, типу «ручна граната», споряджений вибуховою речовиною метальної дії - одноосновним бездимним порохом на основі нітроцелюлози (піроксиліну) та дифеніламу як стабілізатора, маса якої становить 124,01 грам.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 суду показав, що 30 серпня 2010 року, зранку, він перебував в м.Бучач, де зустрів свого знайомого ОСОБА_3, який був із невідомим йому чоловіком по імені Ігор. Вони втрьох вирішити разом вжити алкогольні напої, які придбали в магазині, а тому пішли в напрямку басейну м.Бучач, що знаходиться неподалік від центру міста. Підійшовши до першого столика, що біля басейну, він біля лавки побачив предмет, схожий на вибуховий пристрій, який використовується для того, щоб глушити рибу у водоймищах. Про те, що це вибуховий пристрій, йому сказав ОСОБА_3. Він вирішив його підібрати та заховав його в рукав светра. Після цього вони почали вживати алкогольні напої. Приблизно о 14 год. 00 хв., коли вони втрьох поверталися із басейну, були затримані працівниками міліції за появу в громадському місці в стані алкогольного спяніння, після чого в приміщенні Бучацького РВ УМВСУ в ході складання адміністративного протоколу під час його особистого огляду в нього було виявлено та вилучено знайдений ним вибуховий пристрій. В присутності понятих вищевказаний предмет було поміщено в поліетиленовий пакет, горловину якого було завязано ниткою, до якої прикріплено бірку з підписами понятих, опечатано і вилучено для проведення експертизи.

Оскільки підсудний в судовому засіданні визнав повністю вину в скоєнні злочину, дав показання згідно змісту пред'явленого йому обвинувачення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст.299КПК України слід обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного.

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що вина підсудного в скоєнні злочину доведена повністю, а його дії за ч.2 ст.15 та ч.1 ст.263 КК України органом досудового слідства кваліфіковано вірно, як замах на незаконне придбання та носіння вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують покарання визнання вини особою, що вчинила злочин, щире каяття, позитивну характеристику за місцем проживання, а також обставину, що обтяжує покарання - вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, і приходить до переконання, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, звільнити його від відбування покарання з випробуванням і покласти на нього окремі обовязки, передбачені ст.76 КК України.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 та ч.1 ст.263 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю один рік.

Згідно ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Речовий доказ, яким є вибуховий пристрій, знищити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області (розрахунковий рахунок 0215, код 24524727, МФО 838012, банк одержувач УДК в Тернопільській області) 1133,76 грн. судових витрат у виді вартості проведених в справі експертиз.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_2 залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення в апеляційний суд Тернопільської області через Бучацький районний суд.

Суддя В.Б.Федорончук