Єдиний унікальний номер 205/7966/17
Єдиний унікальний номер № 205/7966/17
Провадження №1-кс/205/777/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , розглянувши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України,

офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

перевіривши надані матеріали клопотання, наглядового провадження та дослідивши докази по даних матеріалах,-

ВСТАНОВИВ:
До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий посилається на те, що в провадженні СВ Новокодацького ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0002783, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.11.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів, у невстановленому під час досудового розслідування місці та у невстановлений час набув уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового типу. 14.11.2017 року близько 11:00 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції. В ході поверхневого огляду ОСОБА_5 добровільно надав із лівої нагрудної кишені куртки, яка була одягнена на ньому, два циліндричні вибухові пакети промислового виготовлення та запал типу УЗРГМ-2, які були загорнуті у ганчірку. Відповідно до висновку експерта № 35/5.2/553 від 24.11.2017 року наданий ОСОБА_5 уніфікований запал дистанційної дії типу УЗРГМ-2 промислового виготовлення, являється боєприпасом. Запал УЗРГМ-2 споряджається ініціюючою вибуховою речовиною ТНРС (0,10 г) + азид свинцю (0,20 г) та бризантною вибуховою речовиною ТЕН або Гексоген масою 1,00 г.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України.

Заслухавши думку прокурора та слідчого, які підтримали клопотання і просили його задовольнити, обґрунтовуючи свою позицію наявними у вказаному кримінальному провадженні ризиками, вказаними у клопотанні, заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_5 , який не заперечував проти задоволення клопотання слідчого, дослідивши матеріали клопотання та наглядового провадження, слідчий суддя вважає за необхідне його задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Із матеріалів наглядового провадження вбачається, що підозрюваному ОСОБА_5 інкриміновано скоєння тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 1 ст. 263 КК України, та карається позбавленням волі на строк до 7 років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до 7 років позбавлення волі, та перебуваючи на свободі може вчинити інші злочини, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні.

Крім того, оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема у розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя, відповідно до ст. 178 КПК України, враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачене покарання до 7 років позбавлення волі, враховуючи, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не має стійких соціальних зв`язків, за місцем реєстрації не проживає, раніше судимий 05.12.2012 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, 19.08.2015 року звільнився з Солонянської ВК Дніпропетровської області, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та експертів у кримінальному провадженні, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, усі зазначені обставини, дають обґрунтовані підстави вважати недоцільним застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, оскільки це не зможе забезпечити недопущення ризиків для даного кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК України, а також, з урахуванням положень ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає, що 50 520 грн. є достатнім та адекватним розміром застави, яка може бути внесена в якості забезпечення виконанням підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177-178, 183-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, задовольнити.
Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24:00 год. 26 січня 2018 року включно.
Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 50 520 грн. (п`ятдесят тисяч п`ятсот двадцять гривень).
У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:
- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;
- не відлучатися за межі міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
Повідомити ОСОБА_5 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала набирає законної сили негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1