Справа №: 398/2528/17
провадження №: 1-кп/398/178/18
ВИРОК
Іменем України
"17" січня 2018 р. Олександріський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії кримінальне провадження, внесене у ЄРДР під №0001512 29 травня 2017 року та кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під №0002115 від 21 липня 2017 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Олександрія, Кіровоградської області, місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , громадянин України, неодруженого, не утриманні дітей не має, зі слів обвинуваченого працює електрогазосвартником ТОВ Ангар-інверст, раніше не судимиого,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України,

встановив:
Суд визнає доведеним, що 24 травня 2017 року близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в с. Пантаївка, біля будинку №25 по вулиці Пархоменка м. Олександрія Кіровоградської області, помітив козу, яка була прив`язана до кілка біля вищевказаного будинку. У цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, впевнившись, що його дії нікому не помітні, ОСОБА_5 , скориставшись відсутністю уваги власниці, зняв з прив`язі козу, вартість якої становить 1580 грн. 00 коп., та потягнув її в бік залізної дороги. Таким чином, ОСОБА_5 , таємно викрав майно ОСОБА_4 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Крім того, суд визнає доведеним те, що у період часу з 20 год. 30 хв. по 21 год.00 хв. 17 липня 2017 року ОСОБА_5 , перебуваючи на території будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 по сусідству на сараї будинку АДРЕСА_2 , побачив два металеві листи та в цей час у ОСОБА_5 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, вважаючи, що його дії не будуть ніким помічені, повторно, скориставшись відсутністю уваги власника та інших осіб, ОСОБА_5 , проникнувши на територію будинку АДРЕСА_2 , таємно з даху сараю викрав два металеві листи, товщиною 2 мм та розміром 2 х 1.5 м., вартість яких згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2466 від 28.07.2017 року становить 1005 грн. 18 коп., які належали громадянину ОСОБА_6 на праві приватної власності. У подальшому ОСОБА_5 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на загальну суму 1005 грн. 18 коп.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів вчинення злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Суд переконався, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, і також роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати зазначені обставини в апеляційному порядку. Суд обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням письмових характеризуючих матеріалів щодо обвинуваченого та відомостей щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину. Він підтвердив наведені у двох обвинувальних актах та зазначені вище фактичні обставини вчинення злочинів. ОСОБА_5 запевнив суд у своєму щирому каятті.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 також підтвердила наведені у двох обвинувальних актах та зазначені вище фактичні обставини вчинення ОСОБА_5 крадіжки кози. Додатково пояснила, що сусіди розповідали їй, що у день вчинення злочину бачили ОСОБА_7 і ОСОБА_8 разом з належною потерпілій білою козою.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні таємного викрадення чужого майна, тобто злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і у таємному викраденні чужого мана, вчиненому повторно, тобто злочину, передбаченого частиною 2 статті 185 Кримінального кодексу України.

При призначенні ОСОБА_5 покарання суд згідно вимог статей 50 та 65 КК України враховує, що злочин, який він вчинив є злочином середньої тяжкості, обвинувачений не має судимості і не притягався раніше до кримінальної відповідальності, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та у лікаря-психіатра, має неповну загальну середню освіту, зі слів обвинуваченого він з листопада 2017 року працює електрогазосвартником ТОВ Ангар-інверст, неодружений, дітей не має, має негативну характеристику Пантаївського селищного голови.

Відповідно до ст. 66 КК України суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації також вважає, що існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства. Також висновок органу пробації містить позитивну соціально-психологічною характеристику обвинуваченого.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів за ч.1 ст.185 КК України є покарання у виді громадських робіт у нижній межі передбаченої законом санкції, а за ч.2 ст.185 КК України - покарання у виді обмеження волі у нижній межі передбаченої законом санкції. Призначення суворішого виду покарання серед тих, які передбачені санкціями зазначеної статті КК України, є неспівмірним із встановленим судом рівнем суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 злочину. Остаточне покарання відповідно до ст.70 КК України та враховуючи характер вчиненого злочину і особу обвинуваченого слід призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Разом з тим, враховуючи зазначені вище відомості, які характеризують особу обвинуваченого, встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання, і висновки досудової доповіді, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, тобто наявні підстави для застосування ст.75 КК України.

Згідно ст.76 КК України на ОСОБА_5 мають бути покладені обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Підстав для покладення додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК, судом, враховуючи зазначені вище обставини, не вставнолено.

Цивільний позов потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_6 не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ, а саме козу вагою 27 кілограм, яка передана на зберігання потерпілій ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.100 КПК УКраїни слід залишити законному володільцю ОСОБА_4 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочинів, передбачених ч.1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст.185 КК України 80 годин громадських робіт,

за ч.2 ст.185 КК України 1 рік обмеження волі.

Відповідно до ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом поглинання більш суворого покарання менш суворим остаточне покарання у виді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ, а саме козу, повернути законному володільцю ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно.

Суддя ОСОБА_1