В И Р О К
Іменем України
14.02.2018 р.
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ;
при секретарі: - ОСОБА_2 ,
із участю: - прокурора ОСОБА_3 ,
- обвинуваченого ОСОБА_4 ,
- потерпілої ОСОБА_5 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Жмеринка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000804 від 23.11.2017 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, уродженця м.Морозовськ Ростовської області Російськоі Федерації, мешканця АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, пенсіонера, розлученого, невійськовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого: востаннє вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 30.03.2017 року за ч.2 ст.185 КК України до арешту строком на шість місяців, звільнений 30.03.2017 року по відбуттю строку покарання,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
УСТАНОВИВ :
Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обинувачений у тому, що він близько 13 годин 15 хвилин 23.11.2017 року, перебуваючи на автовокзалі "Привокзальний", що розташований по бульв. Б.Олійника, в м.Жмеринка Вінницької області, та переслідуючи мету таємного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, діючи умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу під час посадки пасажирів до маршрутного автобуса "Жмеринка - Гута-Мовчанська", йдучи позаду ОСОБА_5 , наблизившись до неї впритул, відчинивши блискавку сумочки останньої, що вісіла у неї на плечі, з якої таємно вчинив крадіжку гаманця, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 3100 гривень та 180 злотих Республіки Польща, після чого із викраденим майном з місця вчинення злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 4396 гривень.
Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч.2 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якого є крадіжка, вчинена повторно.
Одночасно із обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 суду одночасно представлено укладена між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 угода про примирення від 22.12.2017 року за змістом погодження вказаними сторонами вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення за викладених в обвинувальному акті обставин із аналогічною кваліфікацією його протиправних дій за ч.2 ст.185 КК України; із вказівкою про здійснення повного відшкодування обвинуваченим завданої майнової шкоди потерпілій; визначення міри кримінального покарання у виді позбавлення волі строком на два роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік, із покладенням згідно вимог ст.76 КК України обов`язків повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи, періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації; застереження щодо усвідомлення сторонами наслідків укладання та затвердження судом даної угоди, а також наслідків її невиконання.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що він цілком розуміє характер та суть обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185 КК України, в повному обсязі, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини справи, встановлені в ході досудового розслідування.
Потерпіла ОСОБА_5 підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення. Вимог матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не заявила.
Потерпіла та обвинувачений просили затвердити укладену ними угоду про примирення, пояснивши, що дану угоду кожен з них укладав добровільно, без примусу чи обіцянок з боку інших осіб.
Прокурор не заперечувала проти затвердження судом укладеної сторонами кримінального провадження угоди про примирення, посилаючись на відповідність її умов вимогам кримінального та кримінального процесуального закону.
Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, угоду про примирення, а також матеріали кримінального провадження №0000804 суд доходить висновку, що угода про примирення підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
У відповідності до вимог ч.3 ст.474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.
Згідно ч.7 ст.474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.
Так, подана на затвердження угода про примирення у повній мірі відповідає вимогам ст.471 КПК України щодо її форми та змісту, датована та підписана відповідними сторонами.
Кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого обвинувачено ОСОБА_4 , за максимальною санкцією відповідно до визначеної у ст.12 КК України класифікації є злочином середньої тяжкості, можливість застосування угоди про примирення щодо якого законом прямо передбачена.
Погоджена сторонами міра покарання перебуває в межах санкції відповідного кримінального закону.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України, а потерпіла ОСОБА_5 усвідомлює наслідки затвердження угоди, за наслідком чого не отримано заяв сторін про відмову від угоди.
Суд також переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є їх добровільним прагненням, яке не стало наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Таким чином, під час підготовчого провадження судом встановлено відповідність умов угоди про примирення вимогам кримінального процесуального та кримінального закону, визначено правильність правової кваліфікації кримінального правопорушення, тяжкість якого передбачає можливість укладення угоди про примирення; умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; не виявлено обгрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирились; неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань та відсутність фактичних підстав для визнання винуватості не є очевидними, що у сукупності визначає відсутність в даному конкретному випадку застережених законом умов для відмови у затвердженні умов угоди про примирення, за наслідком чого остання підлягає затвердженню судом.
Приймаючи до уваги, що вчинене кримінальне правопорушення є злочином середньої тяжкості, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який вчинив дане кримінальне правопорушення після повного відбуття покарання за попереднім вироком суду, є непрацездатною особою та має літній вік, враховуючи наявність обставин, що пом`якшують його покарання, зокрема, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданої шкоди, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, та приймаючи до уваги відповідну думку потерпілої, суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання шляхом звільнення його від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього певних обов`язків на період терміну випробування.
Речовий доказ: відеозапис від 23.11.2017 року з камери зовнішнього спостереження автовокзалу "Привокзальний" на CD-R диску "ANV" (а.к.п.65) підлягає залишенню у матеріалах кримінального провадження.
Про наявність процесуальних витрат у справі суду не повідомлено.
Цивільного позову наразі не заявлено.
За відсутності клопотань щодо обрання запобіжного заходу обвинуваченому судом дане питання не вирішується.
Враховуючи викладене, керуючись ст.314, 373, 374, 471, 474, 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ :
Затвердити угоду про примирення, укладену 22.12.2017 року між потерпілою ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити йому за ч.2 ст.185 КК України узгоджене сторонами покарання у виді двох років позбавлення волі.
Відповідно до вимог ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину чи систематичних адміністративних правопорушень і виконає покладені на нього наступні обов`язки:
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;
- періодично з`являтись для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації;
- не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.
Речовий доказ: відеозапис від 23.11.2017 року з камери зовнішнього спостереження автовокзалу "Привокзальний" на CD-R диску "ANV" - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строків його оскарження, якщо не було подано апеляційну скаргу.
На вирок суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляціна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, Апеляційному суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1