ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/1784/14-к
Провадження № 1-кп/210/9/17

"09" жовтня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 222 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 23 липня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дзержинського арайонного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 222 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000178 від 23 липня 2013 року.

В судовому засіданні призначеному на 09.10.2017 року представником потерпілого ОСОБА_6 заявлено цивільний позов у кримінальному провадження, відповідно до якого просить визнати Товариство з обмеженою відповідальністю «ШЕФІЛД» цивільним позивачем, товариство з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХРЕСУРС» цивільним відповідачем, а також стягнути з цивільного відповідача на користь цивільного позивача в порядку відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, грошову суму у розмірі 12 499 600,00 грн.

Прокурор під час вирішення питання про прийняття позовної заяви до провадження не заперечував стосовно задоволення клопотання представника потерпілого.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_5 заперечували щодо прийняття цивільного позову, з мотивів не підсудності заяви відповідно до ст.115 ЦПК України, оскільки позов заявлено юридичною особою до юридичної особи, у зв`язку з чим клопотали про повернення цивільного позову стороні потерпілого.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 КПК України цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Отже, згідно ч. 1 ст. 61 КПК України, юридична особа може бути цивільним позивачем.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 62 КПК України цивільним відповідачем у кримінальному провадженні може бути фізична або юридична особа, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану злочинними діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, та до якої пред`явлено цивільний позов у порядку, встановленому цим Кодексом. Отже, згідно ч. 1 ст. 62 КПК України, юридична особа може бути і цивільним відповідачем.

Таким чином, згідно Кримінального процесуального кодексу України, цивільний позов може бути заявлено юридичною особою до юридичної особи при дотриманні відповідних вимог, передбачених законодавством.

Як виявлено в ході встановлення анкетних даних підсудної, вона на час подій, які їй інкримінуються згідно обвинувачення, перебувала у трудових відносинах з юридичною особою, до якої заявлено позов.

Згідно ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Отже, на даний час вбачаються підстави для висновку про можливість заявлення такого позову.

Разом з тим, суд зауважує, що на даній стадії судового розгляду, без вивчення і дослідження обставин справи, неможливо дійти однозначного висновку чи несе юридична особа-відповідач в силу кримінального закону відповідальність за дії особи, яка є обвинуваченою у даному кримінальному провадженні. Водночас, суд допускає, що юридична особа-відповідач може нести відповідальність за такі дії, як і одночасно не виключається можливість її відсутності за вчинене не діяння. У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що відмова в прийнятті цивільного позову може звузити права цивільного позивача на відшкодування шкоди від заподіяного злочинного діяння.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При вирішенні даного питання, суд керується п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів», згідно якого особа, якій заподіяно шкоду і яка пред`явила вимогу про її відшкодування, визнається одночасно потерпілим та цивільним позивачем. Їй забезпечуються всі передбачені законом права як потерпілого, так і цивільного позивача.

Положення п. 13 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02.07.2004 орієнтує суди не тільки на роз`яснення потерпілому прав, передбачених КПК України, а й на забезпечення можливості їх реального здійснення.

Крім того, як зазначає ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Крім того, як передбачено ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Однак до ухвалення судового рішення у даній справі суд не може давати оцінку будь-яким фактичним обставинам справи, вирішувати питання про визнання цивільного відповідача належним або навпаки, оскільки вина особи обвинуваченої не доведена, як і не встановлена вина юридичної особи-відповідача за дії ОСОБА_4 .

З урахуванням викладеного, з метою забезпечення реалізації законних прав потерпілої особи на поновлення її порушених прав, відшкодування майнової шкоди, спричиненої злочинними діяннями, суд доходить висновку про необхідність прийняття цивільного позову, при цьому визнавши ТОВ «ШЕФІЛД» цивільним позивачем, а ТОВ «БУДТЕХРЕСУРС» - цивільним відповідачем, та вирішити питання стосовно належності цивільного відповідача під час вирішення справи по суті шляхом винесення судового рішення за результатами розгляду даного кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 61, 62, 128, 129, 370 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти до кримінального провадження цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ШЕФІЛД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХРЕСУРС» про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Визнати у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 23 липня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 222 КК України, цивільним позивачем потерпілу особу Товариство з обмеженою відповідальністю «ШЕФІЛД», роз`яснивши їм права цивільного позивача.

Визнати у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 23 липня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 222 КК України, цивільним відповідачем Товариство з обмеженою відповідальністю «БУДТЕХРЕСУРС», роз`яснивши права цивільного відповідача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1