Справа № 515/1644/15-к
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту

12.09.2017 м. Білгород - Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський кримінальне провадження внесеного в ЄРДР №0000531 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.2, 317 ч.1 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 307 ч.2 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7 , в інтересах обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5

обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:
В провадження БілгородДністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000531 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.2, 317 ч.1 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 307 ч.2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 307 ч.2 КК України,

У судовому засіданні прокурор Петренко просив призначити обвинувальний акт до судового розгляду, вважав, що він відповідає вимогам КПК України та викликати до суду обвинувачених, свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 просив повернути прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України, та навів відповідне обґрунтування своєї правової позиції.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_8 , в інтересах обвинуваченої ОСОБА_5

підтримав думку захисника ОСОБА_7 та просив повернути прокурору обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , як такий, що не відповідає вимогам КПК України, та також навів відповідне обґрунтування своєї правової позиції.

У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали думку своїх захисників.

Вивчивши обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.2, 317 ч.1 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 307 ч.2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 307 ч.2 КК України.
Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

В судовому засіданні встановлено, що до Білгород-Дністровського міськрайонного суді Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000531 від 25.10.2016 року відносно обвинувачених ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.2 ст.307, ч.1 ст.317 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст. 307 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за ч.2 ст. 307 КК України

Обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні підлягає поверненню прокурору Білгород-Дністровській місцевої прокуратури Одеської області, оскільки не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вимогам ст.109 КПК України виходячи з наступного:

Що стосується поверненню обвинувального акту
Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засідання суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України ч. 2 ст.291 КПК України передбачені перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт. Відповідно до п.5 ч.2 ст. 291КПК України, обвинувальний акт повинен містити відомості, які прокурор вважає встановленими, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, яке повинно містити посилання на обставини, які у відповідності до положень ст.91 КПК України входять до предмета доказування, це подія злочину, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої правопорушенням. Вироком Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.03.2016 року обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 були визнанні винні та засуджені за інкриміновані їм кримінальні правопорушення. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 28.04.2016 року вирок Татарбунарського районного суду від 01.03.2016 року був скасований та призначений новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 15 червня 2016 року обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні був повернений прокурору Білгород - Дністровської місцевої прокуратури Одеської області для усунення протягом розумного строку вказаних в ухвалі суду недоліків. Не погодившись з ухвалою суду прокурор оскаржив її до апеляційного суду Одеської області.

22.09.2016 року ухвалою апеляційного суду Одеської області ухвалу Татарбунарського районного суду Одеської області про повернення обвинувального акту від 15 червня 2016 року було залишено без змін. Недоліки щодо обвинувального акту в ухвалі суду про повернення обвинувального акту від 15 червня 2016 року було зазначено про відсутність правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідльність та формулювання обвинувачення. Всупереч вказаним вимогам закону у вступній частині обвинувального акту взагалі не зазначена правова кваліфікація кримінальних правопорушень, інкримінуємих кожному із обвинувачених з посиланням на положення закону та статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

З наданням нового обвинувального акту від 25.10.2016 року у ньому зазначено аналогічний зміст обвинувального акту від 31 серпня 2015 року вступної частини без усунення недоліків відповідно до ухвали суду. При складанні обвинувального акту, прокурор виклав фактичні обставини кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 317 КК України, але формулювання обвинувачення визначив взагалі, хоча відповідно до ухвали апеляційного суду Одеської області від 22.09.2016 року, яка залишила в силі ухвалу суду першої інстанції про повернення обвинувального акту на допрацювання зазначено про відсутність формулювання обвинувачення ОСОБА_9 за кожним епізодом злочинів передбачених ч.1 ст. 317 КК України, так-як згідно обвинувального акту зазначено, що ОСОБА_3 09.04.2015 року у період часу з 16:50 год до 17:00 год , 29.04.2015 року у період часу з 17:20 год до 17:40 год, 11.06.2015 року у період часу з 19:10 год до 19:15 год надав приміщення ОСОБА_10 для вживання наркотичних засобів.

У обвинувальному акті зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 05.11.2014 р. в денну пору добу (встановити більш точний час не представилось можливим) ОСОБА_11 , 1998 р.н. прийшов до ОСОБА_4 , яка мешкає у будинку АДРЕСА_1 з метою купівлі наркотичного засобу, якій передав 50 грн. за що ОСОБА_4 передала йому паперовий згорток з вмістом небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісом. Після придбання наркотичного засобу ОСОБА_11 добровільно видав його працівникам Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області маса якого у висушеному стані становить 0,80 грам. З урахуванням цього не вбачається коли, а саме із зазначенням дати та часу, ОСОБА_11 передав працівникам поліції наркотичний засіб.

Крім того у реєстрі матеріалів досудового розслідування, як додаток до обвинувального акту у розділі І «Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» відсутня процесуальна дія, а саме протокол добровільної видачі наркотичних засобів ОСОБА_11 за 2014 рік, що ставить під сумнів зазначений факт. що стосується реєстру матеріалів досудового розслідування Згідно ч.2 ст. 109 (реєстр матеріалів досудового розслідування) КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: 1) номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; 2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; 3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

В порушення вимог ст. 109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування в хронологічному порядку не відображено проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії та процесуальні рішення, а також не зазначено усі їх реквізити.

В ухвалі суду про повернення обвинувального акту для усунення недоліків було зазначено: 1) Замість часу звернення до експерта і проведення експертизи згідно зі ст. 242 КПК України слідчий в реєстрі помилково вказав на термін приєднання висновків експерта, що є кінцевим етапом такої слідчої дії як отримання висновку експерта (№№ в реєстрі 11,21,31,48,58,69,75,76). Відповідно до нового реєстру обвинувального акут від 25.10.2016 року прокурор не усунув ці недоліки а злишив їх незмінними із зазначенням тих же дат. 2)Недопустимим, на думку суду, є наявні в реєстрі повідомлення про зміну підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , датовані 31.08.2015 року (№№126,128) вже після завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування вказаним підозрюваним 27.08.2015 року (№№120,121,123,124), що не передбачено ст.290 КПК України. При цьому, заслуговує на увагу, на думку суду, як грубе порушення прав підозрюваних, відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування такої процесуальної дії, як внесення негайно після цього відповідної інформації до ЄРДР відповідно до вимог ч.4 ст.278, 279 КПК України. 27.08.2015 р. підозрюваному ОСОБА_9 згідно порядкового №110 реєстру було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри. Крім того після завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 27.08.2015 р. слідчий 31.08.2015 р. повідомляє підозрюваним ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про зміну підозри. Згідно ст.279 КПК України 1. У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу.

Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор. Згідно ч.4 ст. 278 КПК України 4. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У реєстрі матеріалів досудового розслідування у розділу першому « Проведені в ході досудового розслідування процесуальні дії» не зазначено про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань про зміну підозри датовані 31.08.2015 року, що свідчить про те,що прокурором не було усунуто зазначені в ухвалі суду недоліків. 3) В протоколах надання доступу до матеріалів досудового розслідування всім підозрюваним, що значаться в реєстрі процесуальних дій під №123,124,125 (а.с.24-25) від 27.08.2015 року та повторно 31.08.2015 року, після зміни підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (№№137-139 а.с.26), взагалі не зазначено час проведення вказаних процесуальних дій, чим порушено вимоги п.п.1,2 ч.2 ст.109 КПК України, яка передбачає зазначення часу проведення процесуальних дій та їх реквізитів.

На думку суду, у вказаних реквізитах процесуальних дій, на виконання вимог ч.9 ст.290 КПК України, має бути обовязково зазначено про письмове підтвердження протилежній стороні факту надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, який доданий до нового обвинувального акту від 25.10.2016 року у розділі проведені процесуальені дії, а саме протоколах надання доступу до матеріалів досудового розслідування усім підозрюваним зовсім не зазаначено час їх проведення , що також свідчить про невиконання усунутих недоліків. 4) В прийнятих слідчим процесуальних рішеннях (№№ реєстру 45-47), взагалі не зазначено про які та чиї клопотання йде мова, тобто відсутні реквізити вказаних процесуальних рішень в порушення ст.109 КПК України, як не зазначено належних реквізитів і в №№113,114,115 щодо повідомлення кожному із підозрюваних про проведення НСРД від 27.08.2015 року.

У новому реєстрі до обвинувального акут від 25.10.2016 року з тим же порядковими номерами вказані тіж самі процесуальні рішення слідчого, але не вказано які та чиї клопотання йде мова, тобто відсутні необхідні реквізити згідно ст. 109 КПК України Також згідно реєстру вбачається, що під час проведення досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 проводились негласні слідчі та розшукові дії Відповідно до ч.1 ст. 253 КПК України, п.7.1.» Інструкції про організацію проведення негласних слідчих(розшукових) дій та використання їх результатів у кримінальному провадженні», особи, конституційні права яких були тимчасово обмежені під час проведення негласних слідчих (розшукових) дій, а також є підозрюваний, його захисник мають бути письмово повідомлені прокурором або за його дорученням слідчим про таке обмеження.

В матеріалах кримінального провадження відсутнє таке письмове повідомлення як підозрюваному ОСОБА_3 так і його захисника, тому що у реєстрі не зазначена така процесуальна дія Докази зробленого повідомлення долучаються до матеріалів кримінального провадження. Згідно ч.2 ст. 253 КПК України таке повідомлення повинне бути зроблене протягом дванадцяти місяців з дня припинення таких дій, але не пізніше звернення до суду з обвинувальним актом. Викладене свідчить про те, що була порушена процесуальна норма ст. 253 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Водночас ця вимога закону випливає із смислу ст.8 ЄКПЛ (Європейської Конвенції прав людини) і забезпечує реалізацію права кожної особи бути поінформованою у розумний строк про усі таємні дії державних органів, пов`язані із втручанням в її приватне життя, та оскаржити вказані дії. Про таке процесуальне порушення, колегія апеляційного суду Одеської області зазначила у своїй ухвалі від 28.04.2016 р. З цього вбачається., що також прокурором не усунуто ці недоліки. 5) В заходах забезпечення кримінального провадження, застосованих в ході досудового розслідування, під №1 реєстру значиться ухвала слідчого судді Татарбунарського районного суду від 12.06.2015 року про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком, як зазначено слідчим, до 10.12.2015 року, тобто майже на 6 місяців, що не узгоджується з вимогами ч.1 ст.197 КПК України.

У новому реєстрі до обвинувального акту від 25.10.2016 року зазначені недоліки в ухвалі суду злишились незмінними, тобто прокурором не усунуто недолік. Підсумовуючи викладене, щодо невиконання недоліків згідно ухвали суду стосовно реєстру матеріалів досудового розслідування прокурором жодного недоліку не усунуто. З урахуванням цього слідчий при зміні підозри повинен був внести інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань та відобразити це у реєстрі, тому що відноситься до процесуальної дії. Але згідно реєстру така інформація відсутня. Несвоєчасне або невнесення вказаних даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань ставить під сумнів законність наступних процесуальних дій слідчого та прокурора.

Таким чином з матеріалів кримінального провадження, вбачається, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема в ньому не міститься викладення фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а лише викладені анкетні данні обвинуваченого, зміст підозри, а також ті фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється обвинувачений, у відношенні якого був направлений обвинувальний акт до суду, та правова кваліфікація кримінального правопорушення, в якому він підозрюється.

Разом з тим, такі відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому обвинувачений за цим процесуальним рішенням, мають статус підозрюваного.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті пп. «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу, оскільки саме з моменту доведення «обвинувачення» до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомлений про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. Рішення від 19.12.1989 р. у справі «Камасінскі проти Австрії», 9783/82, п.79). Крім того, Суд нагадує що положення під п. а п.3 ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантовано п.1 цієї статті.

У кримінальній справі надання повної детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати, відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див. рішення від 25.03.1999 р. у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції» (ВП) 25444/94, п.58; рішення від 20.04.2006 р. «І.Н. та інші проти Австрії», 4278/98, п.34).

Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд у справі в цілому (див. Рішення від 01.03.2001 р. у справі «Даллос проти Угорщини» №29082/95, п.47). Крім того, право бути проінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі право обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п. 54 а також у справі «Даллос проти Угорщини» п.47).

З урахуванням того, що в обвинувальному акті відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд приходить до висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, чинне законодавство, практику ЄСПЛ суд вважає, що встановлений факт фактичної невідповідності обвинувального акту вимог ст.291 КПК України, що регламентовано ст.2 КПК України, яка визначає завдання кримінального провадження, не усунення недоліків не дають суду процесуальної можливістю ухвалити за результатом підготовчого судового засідання своє рішення, в зв`яку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку з невідповідністю вищевказаним нормам КПК України.

Враховуючи вищевикладене, та встановивши такі порушення, суд дійшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а отже, на теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 291, 314, 315 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Повернути обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.307 ч.2, 317 ч.1 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 307 ч.2 КК України, у зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.
Матеріали досудового розслідування, які долучені до матеріалів кримінального провадження відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 повернути прокурору Білгород-Дністровської місцевої прокуратури.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1