Ухвала
Іменем України

12 березня2018 року

м. Київ

Справа № 479/1291/13

Провадження № 51- 4621 ск18
Верховний Суд колегією Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 3 жовтня 2014 року із клопотанням про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій виклав вимогу про перевірку вказаних судових рішень у касаційному порядку у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Просить скасувати вирок суду першої інстанції і ухвалу апеляційного суду та пом`якшити йому покарання.
Водночас засуджений ОСОБА_4 заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, зазначивши, що він та його захисник, протягом строку на касаційне оскарження в 2014 році неодноразово зверталися з касаційними скаргами до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яким їхні скарги було залишено без руху з підстав наявності недоліків скарг, та надано строк на їх усунення, а в подальшому їм було відмовлено судом касаційної інстанції у відкритті провадження. При цьому, вказує, що недоліки касаційної скарги не зміг усунути через юридичну необізнаність і не надання правової допомоги зі сторони захисника. Просить врахувати зазначені обставини, розглянути його клопотання в порядку ст. 117 КПК України (далі ? КПК) та поновити строк на касаційне оскарження.
У прохальній частині касаційної скарги посилається на докази, які вважає поважними причинами пропуску строку: акт судово-психіатричної експертизи та виписку з медичної картки.
Суд, перевіривши доводи, викладені у касаційній скарзі та клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, дослідивши надані засудженим копії судових рішень, акт судово-психіатричної експертизи та виписку з медичної картки, дійшов висновку про те, що клопотання про поновлення строку задоволенню не підлягає, а касаційну скаргу слід повернути з таких підстав.
Згідно з ч.2 ст.426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Засуджений ОСОБА_4 21 лютого 2018 року звернувся до Суду зі скаргою на вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 3 жовтня 2014 року, тобто поза межами визначеного процесуальним законом строку на касаційне оскарження.
На думку Суду, зі змісту поданого клопотання не вбачається обґрунтованих підстав для поновлення ОСОБА_4 строку касаційного оскарження, оскільки ним не зазначено доводів та не надано доказів на підтвердження того, що він був позбавлений реальної можливості у порядку та строки, передбачені законодавством, реалізувати свої права на подання скарги. Так, засудженим не зазначено у клопотанні, чи звертався він у зв`язку з юридичною необізнаністю і не наданням правової допомоги зі сторони захисника, у відповідні органи із заявами про надання такої правової допомоги, і які були результати таких звернень. Сам фактюридичної необізнаності, на думку Суду, не є безумовною і поважною причиною поновлення строку на касаційне оскарження.
Також засуджений ОСОБА_4 посилається на поважні причини пропуску строку, зокрема, на наявність у нього ряду захворювань у зв`язку із якими він знаходився на стаціонарному лікуванні (згідно наданих ним акту судово-психіатричної експертизи від 22 квітня 2013 року та виписки з медичної картки про знаходження ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні після 14 січня 2015 року). Проте, зі змісту клопотання не вбачається, яким саме чином, факт лікування за межами строку касаційного оскарження судового рішення, вплинув на можливість своєчасного подання касаційної скарги.
А також засуджений не зазначив, яким чином акт судово-психіатричної експертизи виданий в період, що не стосується періоду оскарження, доводить поважність пропуску строку на касаційне оскарження.
Крім того, з дня постановлення ухвали апеляційного суду минув досить тривалий час, і навіть без урахування часу на лікування, засуджений не обгрунтував своїх доводів про те, що він був позбавлений можливості, як самостійно, так із залученням безоплатної правової допомоги, подати касаційну скаргу в межах передбаченого законом трьохмісячного строку, або належним чином усунути недоліки.

Інших причин пропуску строку, які б Суд міг визнати поважними, у поданому клопотанні, засудженим не наведено.
Згідно з положеннями п.3 ч.3 ст.429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
З урахуванням наведеного, касаційна скарга засудженого ОСОБА_4 підлягає поверненню.

Враховуючи положення ч.7 ст.115 КК України та керуючись ст.429 КПК України, Суд
постановив:
У поновленні строку касаційного оскарження вироку Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2014 року та ухвали Апеляційного суду Миколаївської області від 3 жовтня 2014 року засудженому ОСОБА_4 , відмовити.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 3 жовтня 2014 року разом з усіма доданими до неї матеріалами, повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3