Справа № 199/371/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2018 року лютого місяця 01 дня м. Дніпро
Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі
головуючого судді: ОСОБА_1
секретаря судового засідання: ОСОБА_2
за участю: прокурора ОСОБА_4 ; обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника ОСОБА_5
1) Визначені Статутом підприємства:
11.8. Виконавчим органом Товариства є Директор, який обирається та відкликається зборами Учасників Товариства. Директор вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції зборів Учасників. Збори Учасників Товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції Директора.
11.9. До компетенції Директора входить:
Представляти інтереси товариства в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та інших організацій;
Організація ведення бухгалтерського обліку та звітності Товариства;
Без доручення діяти від імені Товариства, укладати договори та інші угоди;
Посадові особи відповідають за нанесені Товариству збитки згідно з діючим законодавством України.
2) Визначені посадовою інструкцією №1 директора ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель»:
п. 1. Загальні положення.
1. Директор належить до категорії керівників.
2. Директор являється власником підприємства ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель».
п. 2. завдання та обов`язки.
6. Забезпечує виконання підприємством обов`язків перед державним бюджетом, постачальниками, замовниками і банками.
27. Представляє підприємство ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» в органах державної влади і взаємовідносинах з партнерами.
1. Директор має право без доручення діяти від імені підприємства ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель».
2. Представляти інтереси ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» у взаємовідносинах з громадянами, юридичними особами та органами державної влади.
3. Розпоряджатися майном підприємства ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» з дотриманням вимог, визначених законодавством, Статутом, іншими нормативно-правовими актами.
п. 4. Відповідальність.
1. Директор підприємства ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» несе відповідальність:
1.1. За належне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, - в межах, визначених діючим законодавством України про працю.
1.2. За правопорушення, скоєні в процесі здійснення своєї діяльності, - в межах, визначених діючим адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством України.
2. Директор підприємства ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» несе персональну відповідальність за наслідки прийнятих ним рішень, що виходять за межі його повноважень, які визначені діючим законодавством, Статутом, іншими нормативними правовими актами. Директор підприємства ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель`не звільняється від відповідальності, якщо дії, тягнуть відповідальність, були здійсненні особами, яким він делегував свої права.
3. Директор підприємства ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель», який недобросовісно використовує майно та кошти підприємства у власних інтересах, або в інтересах, протилежних інтересам замовників, несе відповідальність в межах, визначених цивільним, кримінальним та адміністративним законодавством.
п. 5. Повинен знати.
1. Закони, постанови, укази, розпорядження, рішення та інші нормативно-правові акти органів державної влади і місцевого самоврядування, які регулюють порядок діяльності підприємства ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель».
п. 7. Взаємовідносини (зв`язки) за професією, посадою.
1. Директор підприємства ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» являється начальником для всіх працівників приватного підприємства.
3. Для виконання обов`язків та реалізації прав директора підприємства
ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» взаємодіє:
3.3. З податковими органами з питань: - дотримання податкового законодавства.
Крім того, ОСОБА_3 , будучи службовою особою, у зв`язку з виконанням організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, на підставі вимог діючого законодавства зобов`язаний при виконанні своїх службових обов`язків як директора товариства додержуватись:
Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. № 996-ХІV, із змінами та доповненнями (далі - Закон № 996) та Податковим кодексом України від 02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями (далі - Кодексу), оскільки:
«Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку (п.2 ст.3 Закону № 996) .
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій» (ст.9 Закону
№ 996).
Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів i звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе власник (власники) або уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів. (п.3 ст. 8 Закону № 996).
Відповідно до Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI зі змінами та доповненнями:
«п. 198.6. Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу)».
Крім того, статтею 44 Розділу 2 Податкового кодексу України встановлено вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності. Згідно з пунктом 44.1 статті 44 для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до ст. 67 Конституції України, «Кожний зобов`язаний платити податки й збори в порядку й розмірах, встановлених законом».
Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «Мерентал» зобов`язалося надати, а ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» сплатити вартість товарно-матеріальних цінностей. При цьому, директор ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» ОСОБА_3 , завідомо знав і усвідомлював, що договір купівлі-продажу №2108 від 21.08.2015 року складений з метою ухилення від сплати податків, жодні товари, роботи, послуги за ним фактично надаватись не будуть, тобто договір є фіктивним.
З метою доведення свого злочинного умислу, направленого на ухилення від сплати податків до кінця, та з метою надання офіційності виконання умов вказаного договору, проведення вказаних фіктивних операцій по бухгалтерському обліку, а в подальшому і у відображенні в податковому обліку і податковій звітності, ОСОБА_3 , знаходячись у м. Дніпро (Дніпропетровськ) у період з 01.06.2015 по 30.09.2015 отримував від невстановлених осіб документи первинного обліку (видаткові та податкові накладні) з реквізитами підприємства ТОВ «Мерентал», діяльність якого була спрямована на надання незаконних послуг з мінімізації податкових зобов`язань підприємствам реального сектору економіки, за період з 01.06.2015 по 30.09.2015, які у подальшому стали підставою для неправомірного формування податкового кредиту з податку на додану вартість ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель», та дані в яких не відповідали дійсності, так як операції по них були безтоварними.
Не будучи обізнаною щодо наявності у директора ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» ОСОБА_3 , наміру на умисне ухилення від сплати податків, а також щодо фіктивності укладеного ним вищевказаного договору, не усвідомлюючи неправдивість наданих їй ОСОБА_3 видаткових та податкових накладних по взаємовідносинам із ТОВ «Мерентал», головний бухгалтер ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» ОСОБА_6 відобразила зазначені в них дані у документах податкової звітності підприємства, тим самим сформувала незаконний податковий кредит з податку на додану вартість у наступних деклараціях: декларація з податку на додану вартість за червень 2015 року (в сумі 5000 грн.), декларація з податку на додану вартість за липень 2015 року (в сумі 5000 грн.), декларація з податку на додану вартість за серпень 2015 року (в сумі 639 529,63 грн.).
Продовжуючи реалізовувати свій умисел на ухилення від сплати податків в значних розмірах, директор ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» ОСОБА_3 виконуючи свої організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції службової особи підприємства електронною поштою з використанням електронних ключів доступу затвердив та надав вищевказані податкові декларації з податку на додану вартість до ДПІ у Амур-Нижньодніпровському районі
м. Дніпра ГУ ДФС у Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, (Дніпропетровськ), провулок Універсальний, 12, шляхом подання податкової звітності з використанням засобів електронного зв`язку.
Таким чином, ОСОБА_3 , реалізовуючи свій умисел, спрямований на ухилення від сплати податків в значних розмірах, діючи умисно, в інтересах
п. 200.1, п. 200.2, п. 200.4 ст. 200 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755 - VI (зі змінами та доповненнями), також ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІУ (зі змінами та доповненнями), що призвело до ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що потягло за собою фактичне ненадходження до бюджету коштів на загальну суму 649 529,63 грн., яка більш ніж в 1000 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто у значних розмірах, в тому числі по періодах:
червень 2015 року - на суму 5000 грн., яку потрібно було перерахувати в бюджет держави в строк по 30.07.2015 року;
липень 2015 року - на суму 5000 грн., яку потрібно було перерахувати в бюджет держави в строк по 30.08.2015 року;
серпень 2015 року - на суму 639 529,63 грн., яку потрібно було перерахувати в бюджет держави в строк по 30.09.2015 року.
Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 212 КК України, як такі що виразились в умисному ухиленні від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинені службовою особою підприємства, незалежно від форми власності, що призвели до фактичного ненадходження до державного бюджету коштів у значних розмірах.
В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та на підставі ст. 49 КК України звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Клопотання захисника підтримав обвинувачений ОСОБА_3 .
Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 та його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.
Вислухавши думки учасників підготовчого судового розгляду, вивчивши матеріали обвинувального акту, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає задоволенню, оскільки є всі підстави, передбачені ст. 49 КК України, для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.
Так, відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 3 ст. 288 КПК України передбачено, що при розгляді питання про звільнення від кримінальної відповідальності, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання менш суворе, ніж обмеження волі.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, яке відноситься до злочинів невеликої тяжкості у відповідності з вимогами ч. 1 ст. 12 КК України, оскільки передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до трьох років.
Згідно позиції Верховного Суду України, висловленої ним в п. 15 Постанови Пленуму від 08.10.2004 № 15 «Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов`язкових платежів» злочин, передбачений ст. 212 КК ( 2341-14 ), є закінченим з моменту фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів, які мали бути сплачені у строки та в розмірах, передбачених законодавством з питань оподаткування (тобто, сум узгоджених податкових зобов`язань, визначених згідно із Законом N 2181-III ( 2181-14 ), а саме - з наступного дня після настання строку, до якого мав бути сплачений податок, збір чи інший обов`язковий платіж, що відповідно до визначеного ст. 5 вказаного Закону порядку вважається узгодженим і підлягає сплаті. Якщо закон пов`язує строк сплати з виконанням певної дії, то злочин вважається закінченим з моменту фактичного ухилення від сплати.
Умисне ухилення від сплати чи сплата у неповному обсязі сум податкових зобов`язань (податку, збору, іншого обов`язкового платежу, нарахованих контролюючими органами в порядку і на підставах, визначених п. 4.2 ст. 4 Закону N 2181-III ( 2181-14 ) утворює закінчений склад злочину з моменту закінчення граничного строку, в який мали бути сплачені нараховані (донараховані) такими органами суми зазначених зобов`язань.
Таким чином, враховуючи те, що обвинуваченому ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину невеликої тяжкості і з моменту його вчинення пройшло більше двох років, а для даного злочину, згідно з п. 1) ч. 1 ст. 49 КК України, встановлено строк давності притягнення до кримінальної відповідальності два роки відповідно, обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за його обвинуваченням за вищевказаною кваліфікацією - закриттю.
Керуючись ст. 110, п. 2) ч. 3 ст. 314, ст.ст. 369, 371, 372, 376 КПК України, суд
Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, - закрити відповідно до п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України, а ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 1) ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Позовну заяву Прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі ДПУ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро ГУ ДФС у Дніпропетровській області до ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» про відшкодування матеріальних збитків від злочину в сумі 649 529,00 гривень залишити без розгляду, роз`яснивши позивачу право вирішити свої позовні вимоги в порядку цивільного судочинства.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати пов`язані з проведенням почеркознавчої експертизи № 1942/1943/17-27 від 12.01.2018 в сумі 6864,00 гривень та судово-економічної експертизи № 002-18 від 17.01.2018 в сумі 7 200,00 гривень.
Речові докази документи ТОВ «НВО Завод Приват-Кабель» по взаємовідносинам з ТОВ «Мерентал», ТОВ «Унісон Трейд Груп», ТОВ «Доріо Груп», ТОВ «Проджек-Стар», ТОВ «Реджіо», ТОВ «Айросс», ТОВ «Касторс», ТОВ «Енкі Констракт», ТОВ «Промі Лайт», ТОВ «Дарлан Груп» зберігати в матеріалах кримінального провадження.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровській районний суд міста Дніпропетровська протягом 7 днів з дня її проголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1

01.02.2018