Справа № 180/512/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2017 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м.Марганець подання заступника начальника Томаківського районного відділу з питань пробації Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_5 пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році»,
ВСТАНОВИВ:
Заступник начальника Томаківського РВ ПС МРУ ВКПП МЮ майор внутрішньої служби ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про застосування відносно ОСОБА_5 пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», оскільки за час відбування покарання засуджена характеризувалася задовільно, порядок відбування покарання не порушувала. Крім того, ОСОБА_5 має неповнолітню дитину та не позбавлена відносно неї батьківських прав.
Представник органу пробації в судовому засіданні просив подання задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 просила подання задовольнити та застосувати до неї Закон України «Про амністію у 2016 році».
Прокурор проти задоволення клопотання заперечував, посилаючись на пункт г) ст.9 вказаного Закону і на те, що ОСОБА_5 була позбавлена батьківських прав відносно двох малолітніх дітей, які на даний час проживають з батьком. А також зазначив, що ОСОБА_5 була засуджена за злісне невиконання обов`язків по догляду за дитиною, що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті дитини.
Розглянувши подання і додані до нього документи, заслухавши думку заявника, прокурора та засудженої, суд вважає за необхідне відмовити у задоволення клопотання з таких підстав.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Статтею 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, звільнюються, зокрема, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами (пункт «в» ст.1 Закону):
- визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України;
- визнані винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України;
- кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Як вбачається з матеріалів подання, 25 травня 2017 року ОСОБА_5 була засуджена вироком Марганецького міського суду Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі з випробуванням строком на три роки.
Злочин, за яким засуджено ОСОБА_5 , відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, і на день набрання чинності Закону України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_5 має на утриманні одну дитину, якій не виповнилося 18 років, не позбавлена батьківських прав у відношенні неї, про що в особовій справі №40/2017ф містяться відповідні документи. Отже, на неї розповсюджується дія Закону України «Про амністію в 2016 році».
Разом з тим, суд приймає до уваги що відповідно до пункту г) ст.9 Закону України «Про амністію в 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, і вчинили злочини, що посягають на життя, здоров`я, честь, гідність чи інші охоронювані законом права та інтереси цих дітей.

ОСОБА_5 є матір`ю чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
25 травня 2017 року ОСОБА_5 була засуджена за злісне невиконання обов`язків по догляду за сином ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що спричинило тяжкі наслідки у вигляді смерті дитини. Тобто, вчинила злочин, що посягає на життя та здоров`я дитини.
Вироком суду їй призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі з випробуванням строком на три роки. Строк відбування покарання обчислюється з 25 травня 2017 року. Таким чином, на день набрання чинності Законом України «Про амністію в 2016 році» ОСОБА_5 відбула лише три місця призначеного їй покарання.
Також, суд приймає до уваги, що рішенням Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31 травня 2017 року ОСОБА_5 була позбавлена батьківських прав відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Враховуючи викладене, суд не вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання по амністії.
Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні подання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Марганецький міський суд Дніпропетровської області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1