Справа №705/606/18
1-в/705/366/18
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2018 року м. Умань
Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженої «… ОСОБА_2 ….», -
«… ОСОБА_2 ….», яка згідно інформації вказаній на почтовому конверті, відбуває покарання в ДУ «Уманська виправна колонія (129)», що знаходиться по вул..Енергетичній, 6 м.Умань, звернулася до суду з заявою. Текст заяви ОСОБА_2 , дослівно сформульовано альтернативно наступним чином : «…Прошу Вас, застосувати до мене закон України «Про Амністію-2016р» ст..92 част. 4 (час1-1г), маю діагноз Віл-інфіковання, стан здоров`я, погіршується. ... Прошу примінити до мене також Закон України від 21 червня 2017р. № 2046 ІVІІІ. Цим законом ч.5 ст.72 КК України скасовує злочинність діяння, пом`якшує судимість і має зворотну дію у часі ...» (при цьому, в заяві взагалі відсутня прохальна частина та мотивація з посиланням на докази).
Дослідивши заяву засудженої, суддя дійшов висновку про наступне.
Згідно з ч. 2 ст.86 КК України особи, які вчинили злочин, можуть бути повністю або частково звільнені від кримінальної відповідальності чи покарання законом про амністію.
Заявник, при зверненні до суду повинен надати докази, які підтверджують викладені у ньому обставини, подана заява має містити ґрунтовану інформацію щодо засудження особи, а саме: копія вироку суду, документи, які прямо вказують на можливість застосування амністії, що клопотання підсудне суду до якого воно скероване, та інші відомості, які, на думку засудженого, слід зазначити для вирішення питання про застосування амністії.
Відповідно до ст.10 Закону України "Про амністію у 2016 році" питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їхніх захисників чи законних представників.
Статтею 4 Закону України «Про амністію у 2016 році» визначено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавлення волі, осіб, зазначених у ст..1 цього закону, засуджених за умисні злочини. За які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
Пунктом «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення осіб, яких визнано інвалідами першої, другої чи третьої групи, а також хворими на активну форму туберкульозу (диспансерні категорії 1-4), онкологічні захворювання (III, IV стадії за міжнародною класифікацією TNM), СНІД (III, IV клінічні стадії за класифікацією ВООЗ) та інші тяжкі хвороби, що перешкоджають відбуванню покарання та підпадають під визначення Переліку захворювань, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого у додатку 12 до Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15 серпня 2014 року № 1348/5/572.
Таким чином, ЗУ «Про амністію» визначено, що звільнення засуджених від відбування покарання у відповідності до ст. 4 застосовується до осіб перелік, яких наведений у ст. 1 даного закону, який є виключним та можливість звільнення осіб від кримінальної відповідальності на підставі ст. 4 ЗУ «Про амністію» не застосовується окремо, а лише до осіб визначений у ст. 1 даного закону.
Засудженою не наведено підстав та не надано відповідних підтверджуючих документів про наявність підстав для застосування до останньої ст. 4 ЗУ «Про амністію», а саме, що остання відноситься до осіб категорії, яких визначені ст. 1 даного закону.
Одночасно, відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 ( у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 5, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11,13, частини першої статті 537 цього Кодексу.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України від 26.11.2015 № 838) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. У строк попереднього ув`язнення включається строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведення судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
ОСОБА_2 звертаючись до суду з клопотанням будь-яких інших документів, окрім самого клопотання та виписки із медичної карти амбулаторного хворого на ім`я « ОСОБА_2 », не додала та не ставила питання про їх витребування. Із самої заяви, виходячи з її змісту ( сформульована не чітко та альтернативно), не можливо зрозуміти: який саме Закон України засуджена просить застосувати відносно неї: ЗУ «Про амністію у 2016 році» чи «…Закон України від 21 червня 2017р. № 2046 ІVІІІ..» ( підстави застосування до засудженої відповідного Закону); за яким вироком на сьогодні та де саме ОСОБА_2 відбуває покарання; який строк вона уже відбула, тощо. В клопотанні взагалі не вказано місце відбуття покарання та строк відбування покара ння, підстави засудження та номер кримінального провадження і вирок, який був винесений відносно ОСОБА_2 , а також взагалі не зазначені анкетні дані засудженої. Також, в клопотанні відсутні відомості: чи приймались судами рішення про зарахування в строк покарання строку попереднього ув?язнення з розрахунку один день попереднього ув?язнення за два дні позбавлення волі. Крім того, в клопотанні не вказаний строк попереднього ув?язнення ( дата початку і дата закінчення ).
Таким чином, відсутність в клопотанні вищевказаної інформації, позбавляє суд можливості встановити обставини, передбаченні чинним законодавством та розглянути її по суті.
Крім того, підстави засудженої звертатись до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України є не зрозумілими, з огляду на те, що згідно п.3 Прикінцевих положень Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» № 838 VIII від 26.11.2015 року суд є ініціатором застосування ч.5 ст.72 КК України лише у випадку винесення вироку. А засуджений написанням незмістовної заяви перекладає ініціативу застосування Закону (пошук, підстав) на суд, що суперечить суті п.3 Прикінцевих положень.
Враховуючи, вищевикладене, оскільки діючими нормами КПК України суду не надано повноважень збирати докази у кримінальному провадженні на підтвердження або спростування заявлених до суду вимог, а самі вимоги повинні бути чітко сформульовані в прохальній частині заяви, після викладення в ній мотивів та підстав (в описовій та мотивувальній частинах), в тому числі що стосується законодавства, яким передбачена компетенція суду, в кожному конкретному випадку звернення з відповідним клопотанням, суд вважає, що подана засудженою ОСОБА_2 заява підлягає поверненню для усунення зазначених недоліків.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -
Заяву засудженої «… ОСОБА_2 ….», - повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена до судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Черкаської області протягом 7 днів.
Суддя ОСОБА_1