Справа № 128/3114/17
УХВАЛА
23 листопада 2017 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 розглянувши подання начальника Державної установи « Стрижавська виправна колонія ( №81)» відносно засудженого :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, з неповною середньою освітою, одруженого , до засудження не працюючого , раніше судимого:

1) 28.11.2006 року Ленінським районним судом м. Вінниці за ст.ст. 186 ч.2; 15 ч.2, 186 ч.2, ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі , звільнений з випробуванням протягом іспитового строку в 2 роки;

2) 09.01.2009 року Староміським районним судом м. Вінниці за ст.186 чю1, 309 ч.2, 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 10 місяців;

3) 11.03.2011 року Піщанським районним судом Вінницької області за ст.ст. 391, 15 ч.2, 309, 70, 71 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 10 місяців ;

4) 14.07.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки ;

5) 10.08.2015 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.185 ч. 3 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяціців;

6) 03.02.2016 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ст.ст.185 ч.3, 15 ч.2, 162 ч.1, 70 ч.1,4 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць . На підставі ст.72 ч.5 КК України в строк невідбутого покарання зарахований час тримання в місцях попереднього ув`язнення з 30.04.2015 року по день набрання вироком законної сили,

про поміщення до приміщення камерного типу (одиночної камери),-

ВСТАНОВИВ:
23.11.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання начальника Державної установи « Стрижавська виправна колонія ( №81)» про поміщення засудженого ОСОБА_2 до приміщення камерного типу.

Подане подання заявником мотивовано тим, в ДУ« Стрижавська виправна колонія ( №81)» відбуває з 28.03.2016 року покарання у виді позбавлення волі засуджений ОСОБА_2 , який протягом часу відбування покарання зарекомендував себе негативно, 38 разів притягувався до дисціплінарної відповідальності правами начальника установи, в тому числі 5 разів поміщався до ДІЗО та 1 раз переводився до ПКТ , але належних висновків не робить. Заохочення не застосовувалися. На виробництві установи не працевлаштований за власним бажанням. У взаємовідносинах з персоналом та адміністрацією установи не достатньо відвертий, поводить себе зухвало, нахабний, по відношенню до них налаштований агресивно. На заходи виховного та профілактичного характеру не реагує, та не робить для себе висновки позитивної спрямованості, завжди залишається при своїх думках та життєвих переконаннях негативної спрямованості. На зауваження реагує критично, в індивідуальних бесідах не відвертий.Своє спальне місце і приліжкову тумбочку в належному порядку не утримує. Засуджений ОСОБА_2 залучений до участі у програмі диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».До праці ставиться негативно, бути працевлаштованим на виробництві установи не бажає, не вбачає суспільної необхідності у працевлаштуванні. Новими професійними навичками оволодівати не прагне. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи, яким користується в побуті.Свідомо уникає виконання робіт з благоустрою установи або перекладає їх виконання на інших засуджених. В середовищі засуджених конфліктний, на критику реагує агресивно у стосунках із оточуючими намагається нав`язати свою думку решті засуджених, орієнтований на протиправний спосіб життя, відноситься до середовища засуджених, які характеризуються негативно.За характером скритний, зухвалий брехливий, з високою самооцінкою.Соціально-корисні зв`язки на волі підтримує з дружиною, матір`ю та батьком шляхом побачень, телефонних переговорів та отримання посилок та передач. Вину у скоєному злочині визнав, у вчиненому не розкаюється.Перебуває на профілактичному обліку, як «схильний до вживання та розповсюдження наркотичних та одурманюючих речовин», «схильний до вчинення злісних порушень встановленого порядку відбування покарання» .Засуджений ОСОБА_2 допустив порушення режиму відбування покарання, яке виразилось у тому, що 13.11.2017 року приблизно в 09 годин 30 хвилин, старшим оперуповноваженим оперативного відділу державної установи «Стрижавська ВК (№81)» ОСОБА_3 проведено огляд засудженому ОСОБА_2 в результаті якого у лівій кишені шотрів було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «SAMSUNG», який під час вилучення засуджений -розламав.

Заявник зазначає , що засуджений свідомо допустив дане порушення режиму відбування покарання враховуючи те, що порушення подібної форми допустив не вперше та систематично порушує вимоги чинного законодавства щодо порядку відбування покарання, посягає на честь та гідність представників адміністрації та персоналу установи (звертається на ти, вживає нецензурні слова в сторону представників адміністрації та персоналу установи). Поведінка даного засудженого негативно впливає на поведінку інших засуджених та виховний процес в цілому. Засуджений своїми діями порушив п.3 ч.4 ст.107 КВК України та розділи ІІІ ПВР УВП. Засудженого 20.11.2017 року було переведено до ПКТ за постановою начальника колонії.

Заявник вважає , що засуджений на заходи виховного та профілактичного характеру не реагує; належних висновків не робить ; характеризується негативно; не бажає ставати на шлях виправлення ; має високу ступень соціально- педагогічного занедбаності і потяг до продовження протиправної поведінки; не проявляє готовності до самокерованої і правослухняної поведінки, чим негативно впливає на інших засуджених, тому просить суд вирішити питання про доцільність поміщення засудженого ОСОБА_2 в приміщення камерного типу на три місяці.

Вивчивши подання та додані до нього матеріали , суд вважає його необґрунтованим та таким що, підлягає відмові у задоволенні виходячи з такого.

Відповідно до положень, викладених в ч.1 ст.132 КВК України вбачається, за невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; грошовий штраф до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до чотирнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, у карцер без виведення на роботу на строк до чотирнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.

Сенс заходів стягнення, передбачених КВК України, полягає у здатності накладених стягнень реально позитивно впливати на поведінку засуджених.

В обґрунтування вищевказаного подання заявником додані таки документи: характеристика на засудженого , довідка про наявні дисциплінарні стягнення ; висновок від 15.11.2017 року по факту вилучення у засудженого мобільного телефон; рапорт старшого оперуповноваженого ОСОБА_3 від 13.11.2017 р. про проведення обшуку засудженого та виявлення у нього мобільного телефону; пояснення гр. ОСОБА_4 про факт вилучення мобільного телефону від 14.11.2017 року; акт від 13.11.2017 р. про фіксацію вилучення телефону та заяви засудженого про розгляд справи щодо вилучення мобільного телефону у його відсутності та витяг з протоколу № 81 від 20.11.2017 року про прийняття рішення про притягнення засудженого ОСОБА_2 до суворої дисциплінарної відповідальності у виде переведення його в ПКТ.

Виходячи з положень , викладених в ст. 133 КВК України, злісним порушенням установленого порядку відбування покарання є : вживання спиртних напоїв, наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів чи інших одурманюючих засобів; виготовлення, зберігання, придбання, розповсюдження інших заборонених предметів, участь у настільних азартних та інших іграх з метою здобуття матеріальної чи іншої вигоди; вчинення дрібного хуліганства; систематичне ухилення від лікування захворювань, що становлять небезпеку для здоров`я інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст. 134 КВК при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Відповідно до п. 13-2 ч.1 ст. 537 КПК України , під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

Згідно до ч. 4 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про застосування заходів стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) та про примусове годування засудженого розглядаються протягом 24 годин з моменту надходження відповідного клопотання (подання) до суду суддею одноособово.

Виходячи з положень Європейської пенітенціарних правил (Рекомендація № R (2006)2 Комітету Міністрів держав-учасниць, прийнятих Комітетом Міністрів 11 січня 2006року на 952-й зустрічі Заступників Міністрів) про спеціальні заходи суворого режиму або безпеки, вбачається, що спеціальні заходи суворого режиму або безпеки повинні вживатися тільки у виключних обставинах. Повинні існувати ясні процедури, яких необхідно дотримуватись при застосуванні таких заходів щодо будь-якого ув`язненого. Характер будь-яких таких заходів, тривалість та підстави для їхнього застосування мусять бути визначені у національному законодавстві. Дисциплінарні процедури мають розглядатися як надзвичайні заходи. Завжди, коли це можливо, адміністрація пенітенціарної установи мусить вдаватися до механізмів відновлювального правосуддя та медіації для врегулювання суперечок з ув`язненими або проміж них. Дисциплінарним порушенням може вважатися тільки поведінка, яка може загрожувати внутрішньому розпорядку, режиму або безпеці . Ув`язнений, визнаний винним у дисциплінарному правопорушенні, повинен мати можливість оскарження в компетентному та незалежному вищому органі.(п.п., 2,3, 53.1,56.1, 56.2, 57.1, 61)

Згідно до Рекомендацій N Rec (2003) 23 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам "Про здійснення виконання покарання у вигляді довічного ув`язнення та інших тривалих строків ув`язнення адміністраціями місць позбавлення волі від 09.10.2003 року, вбачається, що в переліку принципів такого управління , зокрема, вказується принцип «не ізольованості», який передбачає , що одиночне ув`язнення може застосовуватися до ув`язненого як покарання тільки у виключних випадках і на конкретно визначений термін, який мусить бути якомога коротше, а покарання поміщенням до карцеру без вікон і всі інші види негуманного або принизливого покарання мають бути заборонені національним законодавством взагалі.

Проаналізував довідку про наявність у засудженого дисциплінарних стягнень, суд приходить до висновку , що останній допустив на розсуд адміністрації установи - 38 разів, в тому числі 5 разів поміщався до ДІЗО, 1 раз переводився до ПКТ. 20.11.2017 року засудженого переведено до ПКТ за вчинення дисциплінарного проступку- зберігання мобільного телефону ( 13.11.2017 р. ), що згідно до ст. 133 КВК України, є злісним порушенням установленого порядку відбування покарання.

Але суд вважає, що зокрема, «паління у не відведеному місці», «конфлікт з іншим засудженим» або «неналежні» висловлювання чи «створення конфліктної ситуації», «відсутність на ранковій перевірки», «відмова від здачі постільних приналежностей » є дрібними порушеннями режиму відбування покарання.

А наявність одного злісного порушенням установленого порядку відбування покарання- зберігання забороненого предмету- мобільного телефону ( подія 13.11.2017 року) по якому проведення перевірка адміністрацією установи та документи по якій надані суду в обгрунтування заявленого подання ні є підставою для поміщення ОСОБА_2 в приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців, оскільки суд переконаний , що такий захід стягнення за своєю суворістю не пропорційний вчиненому ним порушенню, а тому невиправдано застосування такого заходу впливу карального характеру.

Керуючись ст. 539 КПК України, суддя-

УХВАЛИВ:
У задоволені подання начальника Державної установи « Стрижавська виправна колонія ( №81)» про поміщення засудженого ОСОБА_2 до приміщення камерного типу- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд протягом 7 днів з дня отримання її копії.

Суддя: