Провадження 1-кс/522/3018/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 лютого 2018 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_4 , розглянувши клопотання про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_5 , звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з клопотанням про скасування арешту з кв. АДРЕСА_1 , накладеного постановою слідчого СВ Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 18.02.2010 р.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_5 посилається на те, що 08.12.2006 р. між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір, та з метою його забезпечення укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_6 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме кв. АДРЕСА_1 .

В подальшому банком було встановлено, що постановою слідчого СВ Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 18.02.2010р., на вищезазначену квартиру накладено арешт.

На теперішній час боржником не виконані умови кредитного договору, а за рахунок майна на яке накладено арешт неможливо забезпечити стягнення у разі задоволення цивільного позову у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, арешт майна унеможливлює задоволення вимог банку за рахунок предмету іпотеки.

В судовому засіданні представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_4 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Слідчий заперечував проти задоволення клопотання та вказав на те, що накладення арешту було здійснено з метою забезпечення цивільного позову ПАТ «Банк Фамільний» за заявою якого була порушена кримінальна справа відносно ОСОБА_6 , та можливої конфіскації майна за вироком суду, відшкодування шкоди відповідно до цивільного позову.

Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухав думку учасників процесу, суд приходить до висновку про те, що воно задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Так встановлено, що Портофранківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області проводилось досудове розслідування кримінальної справи №50 відносно ОСОБА_6 за фактом заволодіння шахрайським шляхом грошовими коштами ПАТ «Банк Фамільний», яка порушувалась за правилами КПК України від 29.12.1960 р. за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.ч. 1, 3 ст. 358 КК України.

09.12.2009 р. в зв`язку з неявкою ОСОБА_6 до органу досудового розслідування для проведення необхідних слідчих дій, останню оголошено в розшук.

В ході досудового розслідування кримінальної справи, ПАТ «Банк Фамільний» до ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальних збитків завданих злочином.

18.02.2010 р. з метою забезпечення цивільного позову та конфіскації майна, в рамках вказаної кримінальної справи постановою СВ Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, накладено арешт на належну ОСОБА_6 кв. АДРЕСА_1 .

27.12.2012 р. на підставі зазначеної кримінальної справи Приморським ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області до ЄРДР внесено відомості за №0001373.

Згідно п. 9 Перехідних положень КПК України, запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.
Згідно ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільного позову), конфіскації майна.
Відповідно до ч.1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що вищезазначене майно має важливе значення у кримінальному провадженні, а скасування його арешту, може призвести до його відчуження, що перешкоджатиме відшкодуванню завданої кримінальним правопорушенням шкоди та можливої конфіскації майна за вироком суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що клопотання представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що заявником в ньому не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, а також те, що в подальшому у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, відпала потреба.

Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» ОСОБА_5 про скасування арешту з кв. АДРЕСА_1 , накладеного постановою слідчого СВ Портофранківського ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_3 від 18.02.2010 р. - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: