печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 вересня 2017 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва, про зобов`язання вчинити дії у рамках кримінального провадження № 000735,

В С Т А Н О В И В:
До Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва, про зобов`язання вчинити дії у рамках кримінального провадження № 000735.

У поданій скарзі особа, що подала скаргу просить зобов`язати прокурора м. Києва вчинити дії визначені ч. 2 п. 3 ст. 283 КПК України.

У судове засідання особа, яка подала скаргу та представник прокуратури м. Києва не з`явилися, про дату та час розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 19 ст. 3 КПК України, сторонами кримінального провадження є - з боку обвинувачення: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Процесуальна дія провадиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями кримінально-процесуального закону, чинного на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

У ч. 5 ст. 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Разом з тим, вимоги особи, що подала звернення не визначені та нерегламентовані Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Виходячи із змісту звернення, не вбачається наявності рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження яких породжується у сторони кримінального провадження.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_3 подав скаргу, що не може бути предметом розгляду у порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого ч. 1 ст. 303 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що скарга є необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокуратури м. Києва, про зобов`язання вчинити дії у рамках кримінального провадження № 000735 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1