Справа: № 148/2314/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Тульчин

Слідчий суддя Тульчинського районного суду
Вінницької області ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши клопотання заступника начальника СВ Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області про накладення арешту на майно, за участю сторони кримінального провадження: заступника начальника СВ майора поліції ОСОБА_3 ,-
ВСТАНОВИВ:
Органами досудового розслідування встановлено, що 18.12.2017 на автодорозі «Тульчин-Немирів», поблизу с. Крищенці Тульчинського району Вінницької області, сталась дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю автомобіля «IVECO 35S18», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , та автомобіля «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 .
До ЄРДР внесено відомості за № 0000687 від 19.12.2017, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що в результаті ДТП ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_6 отримали тілесні ушкодження та їх госпіталізували до Тульчинської ЦРЛ.

Під час проведення огляду місця події вилучено автомобіль марки «IVECO 35S18», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_4 та який належить ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 ,на думку слідчого на даний автомобіль поширюється режим тимчасово вилученого майна, а тому на нього необхідно накласти арешт, крім того, він є речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та необхідний для проведення транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи і встановлення наявності у ОСОБА_4 можливості уникнути ДТП.

Заступник начальника СВ у судовому засіданні наполягав щодо накладення арешту на автомобіль.

Користувач майна, ОСОБА_4 не заперечив щодо задоволення клопотання, з посиланням на те, що необхідно як найшвидше провести відповідні експертизи.

Таким чином, слідчий суддя, заслухавши позицію викладену стороною кримінального провадження, що звернулася з клопотання, дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З огляду на вищенаведене, приймаючи до уваги те, що вилучений автомобіль «IVECO 35S18», державний номерний знак НОМЕР_1 , є речовим доказом та необхідний для встановлення істини у кримінальному провадженні та проведення належного досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави, передбачені ст. 163, 170 КПК України, для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту шляхом заборони використання і відчуження вказаного майна.

На підставі викладеного і керуючись ст. 170, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «IVECO 35S18», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_3 , та перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, з подальшими його поміщенням на територію арешт майданчика Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області.
Виконання ухвали доручити заступнику начальника СВ Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .
Визначити строк дії ухвали щодо зберігання вказаного майна до вирішення питання в порядку визначеному КПК України.
Ухвала слідчого судді щодо накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Суддя: