Справа № 367/5444/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1327/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 35 13.12.2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

з участю:

прокурора ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

захисників обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_11 , та адвоката ОСОБА_12

законного представника ОСОБА_10 ОСОБА_13

потерпілого ОСОБА_14

представника потерпілого ОСОБА_14 адвоката ОСОБА_15

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_13 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2016 року, яким
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого;
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначено йому покарання у виді 5 ти (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації належного йому майна.
На підставі ст.ст. 75-104 КК України ОСОБА_10 від відбування призначеного покарання звільнено із випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_10
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання, роботи;
- періодично з`являтись до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
Постановлено цивільний позов задовольнити частково та стягнути із ОСОБА_13 та ОСОБА_16 солідарно на користь ОСОБА_14 матеріальну шкоду в розмірі 68 148 (шістдесят вісім тисяч сто сорок вісім) грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп.
Цим же вироком вирішено питання щодо судових витрат та речових доказів.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 жовтня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Київської області від 11 жовтня 2016 року стосовно ОСОБА_10 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
ВСТАНОВИЛА:
Неповнолітній ОСОБА_10 визнаний винним та засуджений за те, що 01 січня 2015 року близько 23 години 00 хвилин (точний час досудовим розслідуванням не встановлений), перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, з тумбочки, розташованої на кухні даної квартири, шляхом вільного доступу, взяв ключі від автомобіля марки «CHEVROLET AVEO SF69Y», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_14 .
Реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння автомобілем марки «CHEVROLET AVEO SF69Y», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_10 вийшов з квартири АДРЕСА_2 на подвір`ї даного будинку та підійшов до вказаного автомобіля, відкрив ключами його ліві передні двері, сів за кермо, завів двигун та поїхав у напрямку вул. Карла Маркса в м. Ірпені Київської області. Навпроти кладовища, що знаходиться на вул. Карла Маркса в м. Ірпені Київської області, ОСОБА_10 не впоравшись з керуванням здійснив з`їзд в кювет, внаслідок чого пошкодив вищезазначений транспортний засіб.
Відповідно до висновку експерта № 5-04/20 від 18.03.2015 року, внаслідок пошкодження автомобіля марки «CHEVROLET AVEO SF69Y», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди 01 січня 2015 року потерпілому ОСОБА_14 спричинено матеріальний збиток у розмірі 71 708 грн.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2016 року, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 289 КК України у суді першої інстанції.
В обґрунтування своїх вимог, прокурор вказав, що суддя ОСОБА_1 , у відповідності до протоколу зборів суддів Ірпінського міського суду №1 від 28 березня 2016 року, не уповноважений здійснювати кримінальне провадження щодо неповнолітніх, а тому не міг здійснювати судочинство та постановлювати вирок про обвинувачення ОСОБА_10 , в зв`язку з чим вирок суду є незаконним, оскільки ухвалений некомпетентним судом та у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України підлягає скасуванню.
В апеляційній скарзі законний представник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_13 просить вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2016 року в частині стягнення з нього та ОСОБА_16 моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_14 скасувати частково та ухвалити в цій частині новий вирок.
В обґрунтування своїх вимог, апелянт послався на відсутність будь-яких доказів на підтвердження моральних страждань, спричинених потерпілому ОСОБА_14 в результаті ДТП, вважає, що суд безпідставно взяв до уваги покази цивільної дружини ОСОБА_17 , не з`ясував всі докази по справі, які мають пряме відношення до визначення суми заподіяної моральної шкоди та не визначив ступінь заподіяної моральної шкоди саме потерпілому, а не свідку.
Крім того, апелянт вказав, що ним було перераховано в рахунок погашення матеріальної шкоди 7000 грн., однак на даний час у них з дружиною, не має грошових коштів, оскільки остання захворіла та значні кошти було витрачено на її лікування.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, котра підтримала апеляційну скаргу прокурора та просила її задоволити, проти задоволення апеляційної скарги законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_13 заперечувала, законного представника ОСОБА_13 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників адвокатів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , котрі підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задоволити, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували, потерпілого ОСОБА_14 та його представника адвоката ОСОБА_15 , котрі не підтримали апеляційні скарги як законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_13 так і прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до переконання, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Вина ОСОБА_10 у вчиненні злочину, за який він засуджений, доведена доказами зібраними в ході досудового розслідування і дослідженими в судовому засіданні та не оспорюється в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, то вони є безпідставними, оскільки судом було встановлено, що на час автоматичного розподілу кримінального провадження, підготовчого судового засідання та судового розгляду кримінального провадження суддя ОСОБА_1 мав повноваження на розгляд кримінальних проваджень щодо неповнолітніх.
Щодо доводів апеляційної скарги законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_13 про невідповідність стягнутої на користь потерпілого ОСОБА_14 моральної шкоди, то вони також не підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
На думку колегії суддів, факт нанесення потерпілому ОСОБА_14 моральної шкоди є доведеним, оскільки останній в судовому засіданні пояснював, що автомобіль для нього та його родини являвся джерелом для існування, а наразі такого джерела немає, так як автомобіль є пошкодженим і ремонту не підлягає, окрім того, законні представники обвинуваченого з часу ухвалення вироку не відшкодували йому ні копійки, а тому колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано стягнув на користь останнього 50 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги прокурора та законного представника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_13 залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 16 травня 2016 року, стосовно ОСОБА_10 без зміни.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
СУДДІ: