Провадження: № 1-кп/484/56/17
Справа: № 484/3968/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11квітня 2018 року. м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.м.т.Голованівськ Кіровоградської області, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, перебуває у цивільному шлюбі, неповнолітніх дітей не має, освіта середня-спеціальна, не працюючого, паспорт НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 cт. 156 КК України ;

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення: прокуророрів Первомайської місцевої прокуратури - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

пердагог - представника у справах дітей Первомайської міської ради ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

законного представника потерпілої - ОСОБА_8 ,

захисника потерпілої - ОСОБА_9 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_10 ,

експерта - ОСОБА_11

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про малолітній (дванадцятирічний) вік племінниці своєї співмешканки ОСОБА_12 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирішив вчинити над нею фізичні розпусні дії, а саме розбещення. Так, 30.09.2016 року в денний час малолітня ОСОБА_7 приїхала до ОСОБА_3 та його співмешканки ОСОБА_12 в гості за адресою АДРЕСА_2 , та перебувала в будинку за вказаною адресою. ОСОБА_3 , переслідуючи мету у прагненні вчинювати дії сексуального характеру з дитиною, направлені на порушення статевої недоторканості, нормального фізичного, психологічного і соціального розвитку малолітньої вчинив активні дії, направлені на реалізацію раніше запланованого злочину. Виконуючи задумане, ОСОБА_3 , близько 00 годин 00 хвилин, скориставшись тим, що його співмешканка заснула та не могла перешкодити йому в здійсненні запланованого злочину, ліг на підлогу, де в той час спала малолітня ОСОБА_7 , та розуміючи протиправність своїх дій та настання наслідків у вигляді порушення нормального фізичного, психічного та соціального розвитку дитини, зняв з себе спідню білизну, оголивши таким чином свої статеві органи, а також приспустивши спідню білизну з малолітньої, не застосовуючи фізичного насильства, скориставшись безпорадним станом потерпілої через її малолітній вік, відсутність життєвого досвіду та досвіду статевих стосунків, почав дотикатися руками до статевих органів малолітньої ОСОБА_7 та вчиняти інші непристойні дотики, які викликають статеве збудження, як руками так і статевим органом.

За вказане кримінальне правопорушення кримінальна відповідальність передбачена ст. 156 ч. 2 КК України

По справі заявлено цивільний позов по відшкодуванню моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, також цивільний позов визнав в повному обсязі.

Крім визнання вини самим обвинуваченим його винність доводиться зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, в судовому засіданні малолітня потерпіла ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_3 є її хрещеним та чоловіком її тітки - материної рідної сестри ОСОБА_12 , Щодо подій 30.09.2016 року малолітня потерпіла надала пояснення, що до них додому того дня приїздила тітка ОСОБА_14 - її матері рідна сестра зі своїм цивільним чоловіком - ОСОБА_3 та запросили її до себе в гості, в с.Підгір`я Первомайського району Миколаївської області, на що вона погодилася. Того дня вона цілий день користувалася мобільним телефоном, за допомогою якого мала змогу входити в мережу інтеренет. ОСОБА_3 того дня був на рибалці. Коли почало на вулиці смеркати, вона з тіткою лягли відпочивати. ОСОБА_15 лягля спати на дивані, а ОСОБА_13 на підлозі. В кімнаті також на дивані спав її дідусь - ОСОБА_16 - батько тітки ОСОБА_14 . Через деякий час ОСОБА_13 прокинулася від того, що ОСОБА_3 лежить біля неї і трогає її за статеві органи, потім ОСОБА_3 роздівся і почав водити своїм статевим органом по її статевих органах. В процесі вказаного ОСОБА_3 говорив, що треба вести себе тихо, щоб тітка не проснулася. Після вказаних дій, які тривали близько 20 хвилин, ОСОБА_13 вийшла на двір та зателефонувала матері і розповіла їй про те, що з нею сталося, та попросила, щоб вона її забрала додому. Також потерпіла пояснила, що ОСОБА_3 розмовляв з нею на інтимні теми, запитував чи їй сподобалось. Через деякий час приїхала її мати - ОСОБА_8 зі своїм співмешканем - ОСОБА_17 та забрали її додому. Потерпіла пояснила, що вказані дії ОСОБА_3 вчиняв відносно неї протягом двох останніх років, точно сказати не може, оскільки була меншою і погано пам`ятає ті події. На її запитання чому ОСОБА_3 так з нею поводиться останній говорив, що це є розрахунок за те, що він їй дозволяє ходити гуляти.Заявлений цивільний позов підтримала повністю.

Суд оцінює, що показання малолітньої потерпілої є правдивими та відповідають суті тих подій, що сталися. У суду немає підстав вважати, що малолітню потерпілу хтось намовив давати показання, які звинувачують ОСОБА_3 , або сама дитина придумала таку подію.
У суду нема підстав ставити під сумнів показання малолітньої потерпілої, оскільки згідно з висновками судово-психолого-психіатричної експертизи № 425 від 16.11.2016 року, малолітня потерпіла не страждала і не страждає відхиленнями психічного розвитку, психічними хворобами, за своїм психічним станом може сприймати обставини, які мають значення по даній справіф, і надавати по ній правильні покази. Дослідження не виявило індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_13 , які суттєво вплинули на характер її показів по кримінальному провадженню, в тому числі підвищеної схильності до фантазування, відхилень у сприйнятті і розумінні певних явищ, підвищеної внушаємості.
Крім цього, вина обвинуваченого у скоєнні інкрімінуємого йому кримінального правопорушення підтверджується показами в судовому засіданні законного представника малолітньої потерпілої. Так, ОСОБА_8 надала пояснення, що 30.09.2016 року її донька ОСОБА_18 поїхала в гості до її рідної сестри ОСОБА_12 в с.Підгір`я Перовмайського району Миколаївської області. Вночі подзвонила донька та розповіла їй, що ОСОБА_3 вчинив відносно неї розбещення та просила забрати її додому. Після дзвінка доньки, вона разом із співмешканцем ОСОБА_17 одразу поїхали в с.Підгір`я Первомайського району до її сестри ОСОБА_19 , де перебувала ОСОБА_18 . ОСОБА_8 в будинок не заходила, бо на руках тримала меншу дитину. Крістіну забирав ОСОБА_17 і вони поїхали до м.Первомайська. По дорозі додому в машині донька розповідала, що ОСОБА_3 вчинив відносно неї розпусні дії. Раніше донька їй розповідала, що ОСОБА_3 по відношенню до неї непристойно себе веде, чіпляється, але вона з чоловіком не звернули на це уваги поскільки вважали, що їй це здається.

Показання законного представника потерпілої є логічними і послідовними та, на переконання суду, підтверджують факт розпусних дій ОСОБА_3 , оскільки вони узгоджуються з іншими доказами у провадженні. Суд вважає, що у ОСОБА_8 відсутні підстави для обмовлення обвинуваченого в інкримінованих діях.
Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_20 . В судовому засіданні пояснив а також підтвердив покази, які надала потерпіла, а саме пояснив, що з ОСОБА_8 співмешкає на протязі чотирьох років. 30.09.2016 року донька ОСОБА_8 - ОСОБА_21 поїхала гостювати до ОСОБА_3 та ОСОБА_12 в с.Підгір`я Первомайського району Миколаївської області. Близько 23.00 години вечора ОСОБА_22 подзвонила її донька ОСОБА_18 та попросила щоб її забрали додому. Вони негайно поїхали за ОСОБА_18 і вже по дорозі додому ОСОБА_20 чув, як ОСОБА_18 розповідала, що ОСОБА_3 вчинив відносно неї дії сексуального характеру, ОСОБА_23 і ОСОБА_18 дуже плакали. Потім він підвіз їх до відділку поліції в м.Первомайську, а сам поїхав додому з меншою донькою. На питання сторони захисту обвинуваченого свідок зазначив, що ОСОБА_18 є слухняною і хорошою дитиною. Також зазначив, що ОСОБА_18 їздить до своєї тітки ОСОБА_14 та ОСОБА_3 з 8-9 років, жодної критики на її адресу з їхнього боку на дівчинку раніше не було, а лише останнього тижня перед подіями які сталися 30.09.2016 року ОСОБА_3 розповідав йому, що ОСОБА_18 почала не слухатися.

Свідок ОСОБА_24 пояснив, що 03.10.2016 року він та його знайомий ОСОБА_25 йшли від магазину АТБ в м.Первомайськ Миколаївської області в напрямку розташування Первомайського ВП ГУНП, де їх зупинив працівник поліції і запросив бути понятими при проведення слідчого експеременту з підозрюваним ОСОБА_3 та пояснивши, в скоєнні якого саме злочину його підозрюють, на що вони погодились. Потім їх провели до кабінету слідчого, де перебував слідчий ОСОБА_26 , захисник підозрюваного та спеціаліст поліції, який здійснював відеозапис слідчого експеременту, потім привели працівники поліції підозрюваного ОСОБА_3 в кайданках. Їм було роз`яснені права та обов`язки. Невдовзі вони всі разом поїхали в с.Підгір`я Первомайського району Миколаївської області, для продовження проведення слідчого експеременту. Прибувши на вулицю Набережну, вони зайшли до будинку, в кімнату де як пояснив ОСОБА_3 , відбувалися події, в скоєнні яких його підозрюють. В кімнаті ОСОБА_3 показав ліжно, де того дня спала його дружина, вказав, що на підлозі була племінниця - ОСОБА_21 , а батько дружини спав на дивані. ОСОБА_3 показав з використанням манекену, що переступив дівчинку та приліг перепочити біля неї. Потім перевернув її, чи вона перевернулася та почав скоювати відносно неї непристойні дії (розбещення). Також ОСОБА_24 пояснив, що будь - яких тиску фізичного чи психоологічного характеру з боку працівників поліції по відношенню до ОСОБА_3 під час проведення слідчого експеременту не було, останній перебував у доброму стані. Вказаний слідчий експеремент було зафіксовано у протоколі та за допомогою відеозйомки.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні пояснив, що 03.10.2016 року він і знайомий ОСОБА_24 були недалеко від Первомайського відділу поліції, де їх працівник поліції запросили бути в якості понятих при проведенні слідчого експеременту з підозрюваним ОСОБА_3 , на вказану пропозицію вони погодились. Їх провели до Первомайського ВП ГУНП, в кабінет № 17, де перебував слідчий, захисник, підозрюваний ОСОБА_3 і спеціаліст - працівник поліції, який здійснював відеозйомку слідчого експеременту. З боку працівників поліції жодного тиску психологічного чи фізичного характеру не було. В с.Підгір`я Первомайського району для проведення слідчого експеременту вони їхали двома автомобілями. Коли приїхали на місце проведення слідчих дій, в будинку була дружина та його донька, яка дуже плакала. Під час проведення слідчого експеременту ОСОБА_3 показував, як все відбувалося 30.09.2016 року. Говорив про те, що в зазначений день був на рибалці, вказав, що був трішки випивший. На питання сторони захисту обвинуваченого свідок вказав, що під час проведення слідчого експеременту та під час того, як їхали в автомобілі в одну і в другу сторону на гри гораща будь якого впливу не було. В машині ОСОБА_3 говорив, що щось трішки нагрішив. На питання сторони захисту обвинуваченого свідок пояснив, що будь - яких тиску фізичного чи психоологічного характеру з боку працівників поліції, по відношенню до ОСОБА_3 , під час проведення слідчого експеременту не було, останній перебував у доброму стані.

Суд оцінює показання допитаних ОСОБА_24 і ОСОБА_25 правдивими, оскільки вони розповіли про обставини, які мали місце з їх участю.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засідання пояснила, що протягом восьми років проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_3 30.09.2016 року вона, ОСОБА_3 і односельчанка ОСОБА_27 поїхали з с.Підгір`я Первомайського району до міста Первомайська за покупками. В місті вони заїхали до її рідної сести - ОСОБА_28 , з якою перебували в дуже добрих відносинах, постійно їздили одні до одних в гості, разом відпочивали у вільний час. Мовчан ОСОБА_18 - донька ОСОБА_23 , попросилася поїхати до них в гості, на що вони не заперечували, і вже разом з нею поїхали ходити по магазинам. Коли приїхали додому в с.Підгір`я Первомайського району, ОСОБА_19 і ОСОБА_29 вирішили відмітити купівлю меблів, невдовзі до них приєдналася і односельчанка ОСОБА_30 , і вони всі разом розпивали наливку. ОСОБА_3 в той час робив тушонку, а близько 20.00 години пішов на рибалку. Коли односельчанки розійшлися, ОСОБА_19 пішла до будинку відпочивати. В будинку ОСОБА_18 дивилася телевізор. Потім вони полягали спати. В кімнаті крім них спав на дивані батько ОСОБА_19 - ОСОБА_31 . ОСОБА_19 пояснює, що проснулася від того, що ОСОБА_3 говорив ОСОБА_18 , що б вона перелягла спати з підлоги до неї на диван. Потім чула, що ОСОБА_18 зайшла з надвору в будинок та лягла біля неї.Через пів години приїхали сестра ОСОБА_23 зі своїм співмешканцем ОСОБА_17 , який забрав з речами ОСОБА_18 і вони поїхали, а ще через пів години приїхали працівники поліції. Про те, що ОСОБА_3 вчиняв відносно ОСОБА_18 розбещення до 30.09.2016 року їй нічого не було відомо.

Свідок ОСОБА_32 в судовому засіданні пояснив, що приходиться дідусем потерпілій по справі та батьком ОСОБА_8 . Проживає біля доньки ОСОБА_12 в с.Підгір`я Первомайського району Миколаївської області. У ОСОБА_12 є співмешканець ОСОБА_3 , з яким він у дуже хороших відносинах. Про події 30.09.2016 року розповів, що 30.09.2016 року ліг спати біля 23.00 години. В кімнаті окрім нього були на той час теж лягли спати разом ОСОБА_3 і ОСОБА_12 на ліжку, ОСОБА_18 лягла спати на підлозі. Про те, що щось відбувалося вночі. - йому нічого не відомо, він проснувся вже вранці, коли прийшли працівники поліції та запитували у ОСОБА_3 , що він зробив зі своєю племінницею, а йому сказали щоб він спокійно спав, його це не стосується. Йому не відомо, що конкретно відбувалося тієї ночі.

Покази надані ОСОБА_12 , ОСОБА_32 суд оцінює, як такі, що не спростовують та не ствержують винуватість ОСОБА_3 .. Крім того, покази ОСОБА_32 є непослідовними, плутаними, не конкретиними, суд знаходить їх як такі, що свідок через свій похилий вік не може достовірно та конкретно пам`ятати події того дня.
Допитана свідок ОСОБА_33 суду пояснила, що з сім`єю " ОСОБА_26 " товаришує майже п`ять років. Мовчан ОСОБА_18 знає як племінницю ОСОБА_12 , неодноразово говорила їм, що ОСОБА_18 веде себе не так як подобає дівчинці в такому віці, що виражається у тому, що вона не слухає свою маму в її адерсу виражається нецензурною лайкою. На питання про сторони захисту обвинуваченого про непристойну поведінку потерпілої їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засідання пояснила. що потерпілий є її рідним братом. Знає потерпілу ОСОБА_13 , оскільки її донька ОСОБА_34 були хорошими подругами. Був випадок, коли ОСОБА_18 взяла у ОСОБА_35 її мобільний телефон, щоб увійти на свою сторніку у соціальній мережі "Вконтакті" і забула закрити вказану сторінку, її донка прочитала непристойну переписку сексуального характеру, яку вела ОСОБА_18 з хлопцем. Вважає, що ОСОБА_13 повніістю обізнана про інтимні відносини. Підсудного знає як хорошого брата, батька своїх дітей. Свідок вказала, що у ОСОБА_3 ніколи не спостерігала будь-яких проявій того, у скоїнні якого його обвинувачують.

Свідок ОСОБА_36 в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений є її батьком. В сім`ї батько проживав, поки їй виповнилося 12 років. Після того, як батьки розійшлися, свідок їздила до батька в гості, провідувала його. За батьком ніколи не спостерігала будь-яких неспристойних дій, залицянь. Щодо ОСОБА_13 може сказати, що знає її з 9 років, характеризує потерпілу негативно.

Свідок ОСОБА_37 в судовому засідання пояснила, що перебувала у дружніх відносинах із потерпілою. Вона ніколи не чула, що ОСОБА_3 будь-коли чіплявся до ОСОБА_21 .

Суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_38 , ОСОБА_3 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 оскільки вони не була очевидцем подій, що інкримінуються обвинуваченому, а тому їх показання є такими, що не стверджують і не спростовують винуватість, а лише характеризують особу ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в буденному житті .
Вина обвинуваченого доводиться матеріалами справи та письмовими доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження, зокрема:
- витягом з кримінального провадження № 0002715 від 01.10.2016 року внесення відомостей про злочин за заявою ОСОБА_8 до ЄРДР із визначенням правової кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_3 за ч.2 ст. 156 КК України;
- протоколом огляду місця події від 01.10.2016 року (а.с.153-155);

- протоколом огляду предметів від 01.10.2016 року та фототаблицею до нього (а.с.157-158);

- висновком експерта № 678, що розпочата 01.10.2016 року та закінчена 03.10.2016 року, згідно якої у ОСОБА_3 будь-яких тілесних пошкоджень не виявлено (а.с. 159);

- висновком № 679, проведеним судово-медичним експертом, згідно якої у ОСОБА_7 не виявлено тілесних пошкоджень, пошкоджень цілісності дівочої пліви не виявлено, на передній стінці дівочої пліви є ділянка діепіталізації, яка могла виникнути 30.09.2016 року від дії тупого предмету, в тому числі можливо від полового члену і відноситься до категорії легких тілесних пошкоджень, анатомічна будова дівочої пліви не дозволяє вчиняти половий акт без порушень її цілісності; будь-яких пошкоджень в задньому проході не виявлено; слідів крові в області полових органів, а також сперми неозброєним оком не виявлено; особи молодше 14 років є неполовозрілими (а.с.160);.

- протоколом затримання особи ОСОБА_3 від 01.10.2016 року (а.с.161-164);

- протоколом слідчого експеременту від 03.10.2016 року(а.с.166-169);

- висновком експерта № 670 (а с. 183-184), що розпочата 31.10.2016 року та закінчена 04.11.2016 року, згідно якої на рушнику рожевого кольору, представленому на експертизу, в об. № 1,2, знайдені сперматозоїди і кров людини, в об. № 3 знайдена кров людини. На рушнику зеленого кольору, двух наволочках, представлених на експертизу, сперматозоїди та кров не знайдені;

- висновком судово-психіатричного експерта № 411 (а.с. 188-192), за яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хронічними захворюваннями, недуомством, тимчасово хворим чи іншими психічними розладами не страждав раніше і не страждає в теперішній час. В теперішній період часу, що відноситься до інкреминованих йому протиправних дій, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В застосуванні до нього примусових мір медичного характеру ОСОБА_3 не потребує;
- протоколом допиту підозрюваного 01.10.2016 року, з якого слідує, що ОСОБА_3 повністю визнав себе винним у вчиненні інкрімінуємого йому злочині, його покази є послідовними, конкретиними з повним описом подій 30.09.2016 року.
Суд відкидає інші докази, долучені до справи, з наступних підстав:
-CD-диск з відтворенням аудиозапис розмови 10.10.2016 року ніби ОСОБА_3 із ОСОБА_8 .. Суд визнає як недопустимий доказ, з розмови вбачається два голоси, розмовляють про вирішення якогось питання, чиї є саме ці голоси не є зрозумілим;

-CD-диск з скрін-шотами комп`ютерного екрану з інтернету у соціальних мережах як доказ що не містить чи є це саме переписка з ОСОБА_13 з ОСОБА_39 про переписку з ОСОБА_40 . Суд не може вважати даний доказ як допустимий, оскільки не надано доказів того , що вказана переписка здійснювалася саме потерпілою малолітньною ОСОБА_18 , а не ОСОБА_41 (особа, з телефну якої ніби-то були роздруковані зазначені докази). Крім того, зі слів сторони захисту обвинуваченого потерпіла не вийшла зі своєї сторінки в інтеренет мережі, а тому існує вирогідність того, що вказану переписку вела від імені потерпілої інша особа, а тому вказаний доказ не є допустими і не береться до уваги судом. Не надано доказів, з якого мобільного телефону дана роздруківка переписки, між якими особами, крім того існує вирогідність монтування даних скриншотів.

-Заяви до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 34-35, 36-37), які є не датовані та ніким не підписані;

-висновок № 666 судового експерта-імунолога, експертиза розпочата 31.10.2016 року та закінчена 04.11.2016 року;
-- висновок № 667 судового експерта-імунолога, експертиза розпочата 10.10.2016 року та закінчена 10.10.2016 року;
-висновок № 668 судового експертаімунолога, експертиза розпочата 10.10.2016 р. та закінчена 10.10.2016 року;
- висновок № 669 судового експерта-імунолога, експертиза розпочата 31.10.2016 року та закінчена 04.11.2016 року, оскільки вони не містять фактів та обставин на підтвердження вчинення ОСОБА_3 злочину, в якому він обвинувачується.
- клопотання про визнання доказу не допустимими та виключення із числа доказів протокол огляду місця події від 01.10.2016 року.
Додані до справи процесуальні рішення та документи не є доказами вчинення ОСОБА_3 злочину.
Отже, суд, розглянув кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, з урахуванням положень ст. 337 КПК України, дотримався принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості, принципу диспозитивності, тобто діючи у межах своїх повноважень та компетенції, вирішив лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень, зберіг об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Враховуючи наведене суд, оцінивши докази - з точки зору достовірності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення (злочину), приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України за обставин, встановлених судом.
Конституція України зазначає, що людина, її життя й здоров`я, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю (стаття 3). Будь-яке насильство над дитиною та її експлуатація переслідуються законом (стаття 52).
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_42 за ч. 2 ст. 156 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи.
Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненному та активне сприяння розкриттю злочину.
Згідно ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує наступні обставини справи: ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, який віднесений кримінальним законом до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, зокрема те, ОСОБА_3 , вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у психіатра та нарколога він не перебуває, має позитивну характеристику за місцем проживання, здійснює догляд за своєю матір`ю ОСОБА_43 , 1949 року народження, яка потребує стороннього догляду (а.с. 38).
За таких обставин, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_44 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 156 КК України у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачних ст. 76 КК України.
Таке покарання буде достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_45 .Бта попередження вчинення ним нових злочинів.
Заявлений цивільний позов в інтересах малолітньої потерпілої ОСОБА_7 , законним представником ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, на переконання суду, є об`єктивним, оскільки шкода полягає в душевних стражданнях, наслідки протиправних дій обвинуваченого для потерпілої мають негативний характер та впливають на розвиток її особистості, призводять до формування у неї комплексів, характер та обставини заподіяння моральної шкоди, пов`язаної з посяганням на статеву недоторканість потерпілої, її фізичний та моральний розвиток, психологічні наслідки для потерпілої від вчинених обвинуваченим дій, негативність яких малолітня ОСОБА_7 конкретно розуміє та намагається викреслити із своєї свідомості, надзвичайно нервово на них реагує, плаче від усвідомлення того, що з нею трапилось, що явно підтверджує її моральні страждання, які з часом будуть тільки посилюватись. Таким чином заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на загальну суму 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. підлягає задоволенню повністю.
Судові витрати та речові докази по спарві відсутні.

Суд не знаходить за доцільне до вступу вироку в законну силу обирати обвинуваченом ОСОБА_3 запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення.
Відповідно до статті 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо протягом вказаного строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до статті 76 КК України наступні обов`язки:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано.

Апеляційну скаргу може бути подано до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: