Справа № 751/6825/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/536/2017
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 вересня 2017 року апеляційний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

при апеляційному розгляді у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріалів кримінального провадження №12.015.270.010.009.813, за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_6 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , прокурора на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2017 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого у АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в:

Вироком районного суду ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки і з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 2905грн..

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Захисник обвинуваченого подав апеляційну скаргу на вирок місцевого суду в якій просить його скасувати і закрити кримінальне провадження. Вважає, що свідчення обвинуваченого, свідків, інші матеріали провадження не підтверджують висновки сторони обвинувачення. На його думку вирішальним був висновок судової автотехнічної експертизи від 01 березня 2016 року який не підтверджує вини обвинуваченого. Враховуючи, що дослідженими в суді доказами доведено створення аварійної обстановки потерпілим, з врахуванням позиції ВСУ викладеної у Постанові від 05 листопада 2015 року по справі № 5-218кс15, кримінальна відповідальність обвинуваченого виключається через створення аварійної ситуації іншою особою. Вважає, що висновки суду викладені у вироку не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Прокурор, не погодившись з вироком місцевого суду, також подав апеляційну скаргу в якій просить його скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даним щодо особи обвинуваченого внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. В решті даний вирок залишити без змін. Вважає, що місцевий суд недостатньо оцінив ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких, його наслідки, тривале перебування потерпілого на лікуванні. Також не враховано, що обвинувачений вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, не зважаючи на доведеність його вини, заперечував порушення ним будь-якого пункту Правил дорожнього руху та вказував, що гальма в автомашині були в справному стані, у зв`язку з чим обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому відсутні. Окрім того, не призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами судом зовсім не мотивовано.

Як встановив доведеним суд І інстанції, 07 грудня 2015 року, близько 17 години, ОСОБА_7 , керуючи автомашиною «ГАЗ-5312», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Чернігові по вул. Козацькій, зі сторони проспекту Миру в напрямку вул. Інструментальна. Рухаючись у вказаному напрямку, в районі буд. 20-а, по вул. Козацькій, ОСОБА_7 , проявивши необережність у формі злочинної недбалості, в порушення вимог п.п. 2.3 (б), 12.2, 12.3, 31.4, 31.4.1. Правил дорожнього руху, на технічно несправній автомашині, з несправною гальмівною системою, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та її змінами, у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, під час виникнення небезпеки руху негайно не вжив заходів до зупинки транспортного засобу, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 , який перетинав проїзну частину поза межами пішохідного переходу справа наліво відносно напрямку руху автомашини «ГАЗ-5312», в результаті чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Заслухавши доповідача, прохання обвинуваченого та його захисника задовольнити апеляційну скаргу сторони захисту і відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, прохання прокурора задовольнити апеляційну скаргу лише сторони обвинувачення, пояснення потерпілого, який покладався на розсуд суду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційних скаргах, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Хоч допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_7 винуватим себе у вчиненні інкримінованого діяння і не визнав, але висновок місцевого суду про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого діяння відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

Разом з тим потерпілий сам проявив грубу необережність, бо після розпивання спиртного, в умовах недостатнього освітлення вулиці, у невстановленому для переходу місці вийшов на проїзну частину у безпосередній близькості від автомашини, що рухалася в його напрямку.

Згідно ст. 1 Закону України Про прокуратуру, вона становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

У місцевому суді в дебатах прокурор просив застосувати до обвинуваченого ст. 75 КК України, належним чином мотивував це своє прохання і суд фактично підтримав його позицію.

В апеляційній скарзі першого заступника прокурора області по суті йдеться про покарання призначене судом першої інстанції, але без застосування ст. 75 КК України.

Діаметрально протилежні позиції двох прокурорів в одному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, суперечать як загальним засадам кримінального процесуального законодавства так і Закону України Про прокуратуру та підривають авторитет останньої в очах суспільства.

Враховуючи викладене, обставини скоєного, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання відповідає характеру і ступеню суспільної небезпеки вчиненого, даним, що характеризують його особу, думку потерпілого щодо не суворої міри покарання та з огляду на наслідки, які настали, є достатнім та справедливим, а тому підстав для скасування вироку місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_6 і прокурора залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 лютого 2017 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4