Справа № 305/1037/17
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

31.01.2018 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів :
ОСОБА_1 /головуючої /
ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
Цим вироком
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньою освітою, неодружену, на утриманні якої знаходяться троє малолітніх дітей, не працюючу, раніше не судиму -
визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначено їй покарання:
за ч.1 ст. 190 КК України 120 (сто двадцять) годин громадських робіт;
за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;
за ч.1 ст. 358 КК України - 2 (два) місяці арешту;
за ч.3 ст. 358 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі;
за ч. 4 ст. 358 КК України - 2 (два) місяці арешту.
На підставі ст 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_6 2 (два) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 79 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком в один рік, якщо вона протягом цього строку не вчинить новий злочин виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст. 76 КК України: не виїзджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу органу пробації, повідомляти орган пробації про зміну місця роботи чи проживання.
Стягнуто зі ОСОБА_6 в користь держави в особі Управління соціального захисту населення Рахівської районної державної адміністрації 5606,68 грн.
Вироком суду ОСОБА_6 визнана винуватою у тому, що вона 11 липня 2016 року з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матерям пред`явила Управлінню соціального захисту населення Рахівської РДА по вул. Вербник, 2 м. Рахові, завідомо підроблену довідку про склад сім`ї №749 від 04.07.2016, у якій було зазначено про те, що її дитина - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на повному утриманні матері та внесла аналогічні неправдиві відомості до офіційного бланку заяви на отримання соціальної допомоги, та приховала інформацію про те, що вона в період часу з 2012 року спільно проживає, веде господарство та виховує доньку з її біологічним батьком та своїм співмешканцем ОСОБА_9 , а довідка про склад сім`ї є фіктивною і містить неправдиві відомості, внаслідок чого, в період з липня 2016 року по січень 2017 року незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері в сумі 1668 грн., чим спричинила державі, в особі Управління соціального захисту населення Рахівської РДА матеріальні збитки на вказану суму.
Аналогічні протиправні дії були вчиненні ОСОБА_6 04 січня 2017 року: на підставі підробленої довідки про склад сім`ї № 09 від 03.01.2017 та зазначення недостовірної інформації у бланку на отримання соціальної допомоги, які вона подала Управлінню соціального захисту населення Рахівської РДА по вул. Вербник, 2 м. Рахові, шляхом обману та зловживання довірою службових осіб управління соціального захисту населення, незаконно отримала соціальну допомогу на дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як одинокій матері, за період з січня по березень 2017 року на загальну суму 1999 грн. 84 коп.
В подальшому, ОСОБА_6 24 березня 2017 року, з метою незаконного отримання соціальної допомоги одиноким матеріям пред`явила Управлінню соціального захисту населення Рахівської РДА завідомо підроблену довідку про склад сім`ї №425 від 21.03.2017, у якій було зазначено про те, що її діти - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувають на повному утриманні матері та внесла аналогічні неправдиві відомості до офіційного бланку заяви на отримання соціальної допомоги, не повідомивши при цьому працівників соціальної служби, про те, що вона з 2012 року спільно проживає, веде господарство та виховує дітей з їх біологічним батьком та своїм співмешканцем ОСОБА_9 , внаслідок чого, в період з березня по квітень 2017 року повторно незаконно отримала соціальну допомогу одинокій матері в сумі 1938 грн. 84 коп., чим спричинила державі, в особі Управління соціального захисту населення Рахівської РДА матеріальні збитки на цю суму.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначеного обвинуваченій покарання за ч.1 та ч.4 ст. 358 КК України скасувати, постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 наступне покарання: за ч. 1 ст. 358 КК України - 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., за ч. 4 ст. 358 КК України - 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн., за іншими таке ж покарання, як і суд першої інстанції та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 79 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Прокурор вважає, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 основне покарання у виді двох років позбавлення волі відповідає вимогам ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для її виправлення. Однак вважає, що суд допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченій покарання за окремі кримінальні правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 358 та 4 ст. 358 КК України у виді арешту, що на його думкує неприпустимим, враховуючи наявність на утриманні у ОСОБА_6 двох дітей віком до 7-ми років, таким чином судом було порушено вимоги ч. 3 ст. 60 КК України. Окрім цього, суд всупереч вимог ч. 1 ст. 76 КК України, не поклав на обвинувачену обов`язок, передбачений пунктами 1 ч. 1 цієї статі, застосування якого є обов`язковим, а тому просить і в цій частині вирок скасувати, ухвалити новий про застосування положень ч.1 ст. 76 КК України в повному обсязі.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення обвинуваченої, яка залишила на розсуд суду апеляційну скаргу прокурора та одночасно заявила клопотання про застосування до неї амністії, думку прокурора про підтримання клопотання обвинуваченої, вивчивши та перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 404 КПК України апеляційний суд переглядає вирок в межах вимог апеляційної скарги щодо міри покарання та може вийти за межі апеляційних вимог, якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь особи, яка не подавала апеляційної скарги.
Суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження у відповідності до положень ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду, оскільки фактичні обставини ними не оспорювалися.
В апеляційній скарзі кваліфікація діянь та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні нею злочинів, передбачених ч.1 ст. 358, ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 , ч.1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України, не оспорюється. Обвинувачена ОСОБА_6 з вироком суду погодилась, про що підтвердила в апеляційній інстанції.
Щодо доводів прокурора про недотримання судом правил, визначених ст. 60 КК України при призначеннні покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , апеляційний суд вважає їх слушними. Посилання апелянта про наявність на утриманні у ОСОБА_6 двох дітей віком до 7-ми років, та у зв`язку з цим неправильне призначення покарання у виді арешту, хоча і є обгрунтованим, однак апеляційний суд вважає, що таке не підлягає зміні з урахуванням того, що це покарання охоплено покаранням у виді позбавлення волі за сукупністю злочинів, призначеного на підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та окремо не виконується і не порушує прав засудженої особи. Відтак підстав для скасування вироку в частині призначеного покарання за ч.1 , ч. 4 ст. 358 КК України, апеляційний суд не вбачає. Апеляційний суд погоджується також і з тим, як зазначив прокурор в апеляційній скарзі, що суд звільняючи ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 79, ст. 76 КК України, не у відповідності до положень ч.1 ст. 76 КК України поклав на неї обов`язки, оскільки зазначив лише п.1 цієї норми : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, та не вказав п.2 : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, тобто не застосував закон, який підлягав застосуванню, оскільки ч.1 ст. 76 КК України є імпертивною нормою закону і положення ч.1 ст. 76 КК України підлягають застосуванню у повному викладі, як це визначено п.1 та п.2 .
Однак, апеляційний суд не приходить до переконання про необхідність скасування вироку в цій частині та ухвалення нового, оскільки обвинувачена клопотала про застосування до неї амністії згідно Закону України "Про амністію у 2016 році", і вона, як особа, підпадає під дію цього Закону, виявила бажання про звільнення її від відбування призначеного покарання.
Застосування закону виключно з метою дотримання букви закону з питань, порушених в апеляційній скарзі прокурора, з вище наведених підстав, не виправдовує мети призначення покарання, оскільки ОСОБА_6 як суб`єкт підпадає під дію п."в" ст.1 Закону України "Про амністію у 2016 році" та підлягає звільненню від призначеного покарання, а тому немає необхідності для зміни цього покарання.
Встановлено, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, кримінальні правопорушення вчинила до набрання законної сили Закону України " Про амністію у 2016 році", вчинені нею кримінальні правопорушення відносяться до злочинів середньої тяжкості, вона має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, а тому її клопотання про застосування амністії підлягає задоволенню та на підставі ст. ст. 1, 10, 11 Закону України "Про амністію у 2016 році", ст. 86 КК України, апеляційний суд приймає рішення про застосування до неї амністії та звільняє від відбування призначеного покарання.
З наведених підстав апеляційна скарга прокурора в частині скасування вироку і ухвалення нового апеляційним судом задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд , -
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора Рахівського відділу Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 липня 2017 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.
На підстві п. "в" ст. 1 Закону України " Про амністію у 2016 році" звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за вироком Рахівського районого суду Закарпатської області від 19 липня 2017 року.
Ухвала набирає законної сили негайно. На неї може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.
Судді