Єдиний унікальний номер 728/194/18
номер провадження № 1-кп/728/69/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2018 року Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді - ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тбілісі, Грузія, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, вдівця, раніше судимого:
- 04.07.2007 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.307, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі без конфіскації майна;
- 14.12.2010 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.2 ст.309, ч.2 ст.310, ст.ст.70,71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;
- 06.04.2011 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.199, ст.395, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;
- 02.10.2014 року Бахмацьким районним судом Чернігівської області за ч.1 ст.185, ч.1 ст.263, ч.2 ст.199, ч.1 ст.310, ст.395, ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;
- 25.02.2015 року Апеляційним судом Чернігівської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.263, ч.4 ст.70, ст.71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна;
- згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01.09.2017 року звільненого умовно достроково на 1 рік 7 місяців 14 днів,
стосовно скоєння ним злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ч.1 ст.357 КК України;
В С Т А Н О В И В :
09.01.2018 року близько 16:00 год. ОСОБА_4 , маючи не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість за вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 25.02.2015 року, зокрема за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, в період умовно-дострокового звільнення, перебуваючи поблизу приміщення магазину «Кароліна», який розташований в м.Бахмач Чернігівської області, по вул.Соборності,2, умисно, таємно від оточуючих, повторно здійснив викрадення велосипеду марки «Минськ» вартістю 1083.75 грн., чим завдав ОСОБА_5 матеріальні збитки на вищевказану суму.
Також, на початку січня 2018 року ОСОБА_4 , повторно, маючи не зняту та непогашену судимість за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та будучи раніше засудженим за вчинення злочинів, передбачених ст.307, ст.310 КК України, поблизу ринку «Колос» в м.Бахмач знайшов паперовий згорток, в якому знаходилась речовина рослинного походження, забрав його та поклав до кишені куртки, де зберігав до моменту вилучення з метою особистого вживання без мети збуту. 17.01.2018 року співробітниками Бахмацького ВП під час складання адміністративних матеріалів, в ході особистого огляду ОСОБА_4 в конторі Бахмацького міського ринку «Колос» в м.Бахмачі Чернігівської області, по вул.Пушкіна,24 в присутності понятих було виявлено та вилучено суху подрібнену речовину рослинного походження, яку ОСОБА_4 зберігав для власного вжитку і яка є наркотичним засобом канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 5.379 г.
Окрім того, 16.01.2018 року близько 12:00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи у будинку, розташованому в АДРЕСА_2 , умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами за допомогою платіжної картки, скоїв крадіжку картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка згідно з положеннями ст.1 ЗУ «Про інформацію», ст.14 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.1 ст.5 ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом та належить ОСОБА_6 , якою в подальшому розпорядився на власний розсуд.
Окрім того, 17.01.2018 року близько 15:43 год. ОСОБА_4 повторно, умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись банкоматом АТ «Ощадбанк» № А2400060, що розташований в м.Бахмач, по вул.Дружби,2, попередньо знаючи ПІН-код доступу до картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , із вказаної картки, яка належить ОСОБА_6 скоїв крадіжку грошових коштів у сумі 200 грн., які в подальшому використав на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на вищевказану суму.
Також, 17.01.2018 року близько 18:27 год. ОСОБА_4 повторно, умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись банкоматом АТ «Ощадбанк» № А2400060, що розташований в м.Бахмач, по вул.Дружби,2, попередньо знаючи ПІН-код доступу до картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , із вказаної картки, яка належить ОСОБА_6 скоїв крадіжку грошових коштів у сумі 200 грн., які в подальшому використав на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на вищевказану суму.
Окрім того, 18.01.2018 року близько 09:45 год. ОСОБА_4 повторно, умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись банкоматом АТ «Ощадбанк» № А2400060, що розташований в м.Бахмач, по вул.Дружби,2, попередньо знаючи ПІН-код доступу до картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , із вказаної картки, яка належить ОСОБА_6 скоїв крадіжку грошових коштів у сумі 200 грн., які в подальшому використав на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на вищевказану суму.
Також, 18.01.2018 року близько 13:47 год. ОСОБА_4 повторно, умисно, шляхом вільного доступу, скориставшись банкоматом АТ «Ощадбанк» № А2400060, що розташований в м.Бахмач, по вул.Дружби,2, попередньо знаючи ПІН-код доступу до картки ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , із вказаної картки, яка належить ОСОБА_6 скоїв крадіжку грошових коштів у сумі 200 грн., які в подальшому використав на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 матеріальних збитків на вищевказану суму.
У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих діяннях визнав повністю і суду пояснив, що дійсно, на початку січня 2018 року він біля магазину «Кароліна» в м.Бахмач викрав велосипед марки «Минськ», який мав намір продати в м.Конотоп, але по дорозі до вокзалу був зупинений працівниками поліції, які вилучили у нього вказаний велосипед; також, приблизно в цей же період поблизу ринку «Колос» в м.Бахмач він знайшов паперовий згорток з коноплею, який забрав з собою для власного споживання і який у нього на виході з ринку виявили і згодом вилучили працівники поліції; окрім того, всередині січня 2018 року він у свого знайомого ОСОБА_6 , в якого проживав в АДРЕСА_2 , викрав банківську картку, з якої декілька разів знімав кошти щоразу в розмірі 200 грн., які використовував на власні потреби; в скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати, запевнив, що зробив для себе правильні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому.
Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі; цивільні позови у справі не заявляли.
З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованих йому діяннях, ніхто з учасників провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, а тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд вважає за доцільне не проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .
Крім того, суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи Відносно спрощеного кримінального правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Заслухавши обвинуваченого, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, які характеризують його особу, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 в пред`явленому йому обвинуваченні, крім власного визнання ним своєї вини в судовому засіданні, підтверджується сукупністю зібраних по справі доказів, які є належними, допустимими, достовірними, достатніми та взаємопов`язаними для прийняття відповідного процесуального рішення.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися в повторному таємному викраденні чужого майна, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.185 КК України; своїми умисними діями, які виразились в повторному незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст.307, ст.310 КК України, скоїв злочин, передбачений ч.2 ст.309 КК України та своїми умисними діями, які виразилися у викраденні офіційного документа з корисливих мотивів, скоїв злочин, передбачений ч.1 ст.357 КК України, а тому його дії органом досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які згідно зі ст.12 КК України відносяться до категорії злочинів невеликої тяжкості (ч.1 ст.357 КК України) та середньої тяжкості (ч.2 ст.185 КК України, ч.2 ст.309 КК України), пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного.
ОСОБА_4 на даний час проживає без реєстрації в с.Курінь Бахмацького району, незадовго до цього проживав без реєстрації в с.Бахмач Бахмацького району, де характеризується формально-посередньо, вдівець, не працюючий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, інвалідності не має, раніше неодноразово судимий, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є його щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є рецидив злочинів.
Таким чином враховуючи тяжкість вчинених злочинів, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, з огляду на особу винного та його ставлення до вчинених ним діянь, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі в межах санкції вказаної статті та за вчинення злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.2 ст.309 КК України - у виді позбавлення волі в межах санкцій вказаних статей, визначивши остаточне покарання із врахуванням вимог ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі.
Разом з тим, суд враховує те, що відповідно до ч.4 ст.81 КК України у разі вчинення особою, до якої застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового злочину, суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 КК України.
Положення ст.71 КК України передбачають, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком.
При цьому остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Відповідно до роз`яснень п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати, у тому числі, частину покарання, від відбування якого особу звільнено умовно-достроково.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинив злочин в період умовно-дострокового звільнення, тому остаточне покарання йому повинно бути призначене більше від покарання, призначеного за цим вироком, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
Крім того, згідно з положеннями вищевказаного п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» у разі, коли особа яка засуджена до позбавлення волі, звільнена від покарання умовно-достроково та в період умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, то суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.
Як було встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений згідно з вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 25.02.2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.263 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини належного йому майна; згідно з ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 01.09.2017 року звільнений умовно достроково на 1 рік 7 місяців 14 днів позбавлення волі. Таким чином, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком Апеляційного суду Чернігівської області від 25.02.2015 року.
Суд вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілих.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Відповідно до положень ст.124 КПК України з ОСОБА_4 підлягають стягненню витрати на проведення експертиз.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
ОСОБА_4 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.357 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.
Згідно з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком апеляційного суду Чернігівської області від 25.02.2015 року у виді 2 (двох) місяців позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1144 (одну тисячу сто сорок чотири) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертиз.
Речові докази по справі:
- велосипед зеленого кольору марки «Минськ», який переданий під зберігальну розписку ОСОБА_5 залишити останньому, як власнику;
- речовину рослинного походження, поміщену в полімерний пакет з написом «Україна МВС Експертна служба» № 1362286, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Бахмацького ВП знищити;
- картку ПАТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка передана на зберігання ОСОБА_6 залишити останньому, як власнику;
- приєднані до матеріалів кримінального провадження чек з банкомату «АТ «Ощадбанк» та виписку з банківського рахунку - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Бахмацький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Бахмацького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_1