Справа № 1-кп/593/105/2017
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"06" грудня 2017 р. Бережанський районний суду Тернопільскої області в складі:

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

з участю:

прокурора ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника (адвоката): ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бережани Тернопільської області питання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у кримінальному провадженні внесеному 28 грудня 2016 року до ЄРДР №-0000282 стосовно ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 115 та ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні прокурор клопоче перед судом про продовження обраного обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що на даний час продовжують існувати обставини, які виправдовують тримання під вартою обвинуваченого та підтверджують наявність ризиків, які існували під час обрання обвинуваченому такого запобіжного заходу. Так, одне із кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, а саме за ч.1 ст. 115 КК України є особливо тяжким і за нього передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років; вчинене воно в період іспитового строку, коли обвинувачений був звільнений від відбування покарання з випробуванням і така обставина свідчить про те, що перебуваючи на волі обвинувачений продовжить свою протиправну поведінку та може переховуватися від суду; окрім цього, за місцем проживання обвинувачений характеризується негативно, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності; за місцем проживання має міцні соціальні зв`язки та широке коло друзів, через яких може впливати на свідків по справі, схиляти їх або негативно на них впливати з метою дачі ними неправдивих показань. Все це було враховано судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою і на даний час такі обставини залишились незмінними. У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт просить відмовити за необґрунтованістю.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 щодо задоволення клопотання прокурора заперечив, вважає, що жодних ризиків, які б виправдовували тримання під вартою його підзахисного не існує, всі докази по справі зібрані і передані суду, перебуваючи на волі його підзахисний не буде впливати на свідків чи ухилятися від суду, вчиняти нові злочини його підзахисний не збирається. Також вважає, що на даний час припинили своє існування ризики, які мали місце на час обрання його підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою (згідно ухвали слідчого судді від 29 грудня 2016 року), зокрема та обставина, що кримінальне правопорушення інкриміноване обвинуваченому вчинене у період іспитового строку звільнення від відбування покарання. Зважаючи на такі обставини, просить суд клопотання прокурора не задовольняти і змінити обраний його підзахисному запобіжний захід у виді тримання під вартою на більш м`який - домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 щодо задоволення клопотання прокурора заперечив й підтримав клопотання свого захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримали, а клопотання захисту просять відхилити.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження вжитого щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, розглянувши клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , яке підтримав обвинувачений ОСОБА_8 про заміну існуючого запобіжного заходу на домашній арешт, вислухавши з цього приводу думку потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Згідно положень ч. З ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
У зв`язку зі спливом строку з дня продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , суд зобов`язаний розглянути питання щодо доцільності продовження тримання його під вартою.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2017 року обвинуваченому ОСОБА_8 обраний йому запобіжний захід у виді тримання під вартою залишено без змін та продовжено до 07 грудня 2017 року (включно).

Зазначені прокурором обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які виправдовують доцільність обраного обвинуваченому запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою. Такі ризики існували на час обрання обвинуваченому зазначеного виду запобіжного заходу й існують і на даний час. Як вбачається з обвинувального акту, обвинуваченому ОСОБА_8 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 115 КК України, де останнє є особливо тяжким, насильницьким й умисним, за вчинення якого передбачено покарання від 7 до 15 років позбавлення волі без альтернативної міри покарання.

Також судом враховуються й обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що обвинувачений є раніше судимим за вчинення насильницьких злочинів, кримінальні правопорушення, які йому інкримінуються, вчинені у період іспитового строку при звільненні обвинуваченого від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі з випробуванням і суд розцінює зазначене, як таку обставину, що перебуваючи на волі обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність.

З обвинувального акту, а також наданих стороною обвинувачення відомостей, які характеризують обвинуваченого також слідує, що обвинувачений на час його складання не працював, тобто не мав постійного джерела заробітку; не одружений, відомості про утриманців відсутні, за місцем проживання характеризується негативно, неодноразово протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, дрібне хуліганство, тощо. Зазначене, на думку суду свідчить про відсутність стійких позитивних соціальних зв`язків обвинуваченого в суспільстві.

Як попередньо визнано учасниками процесу, зокрема стороною захисту, документи з приводу місця проживання та характеристики обвинуваченого й викладені у них обставини були предметом дослідження при вирішенні судом питання про обрання обвинуваченому існуючого на даний час запобіжного заходу у виді тримання під вартою і судом надано їм оцінку і, як раніше було повідомлено суду, сторона захисту судового рішення з цього приводу не оскаржила. Також, суд вважає необґрунтованим посилання сторони захисту про припинення існування на даний час такого ризику, як ймовірність вчинення обвинуваченим під час перебування на волі нових кримінальних правопорушень. Так, обставина, якою обґрунтовується наявність такого ризику, а саме те, що інкриміновані обвинуваченому кримінальні правопорушення були вчинені ним в період випробувального строку, залишилася незміною і стороною захисту й самим обвинуваченим не заперечена. Жодних нових обставин, або таких, які не були предметом судового розгляду при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які б могли слугувати підставою для зміни обвинуваченому вже вжитого щодо нього запобіжного заходу на більш м`який, - домашній арешт, сторона захисту суду не надала й не повідомила про його існування.

Поряд з цим, встановлені судом у судовому засіданні обставини є достатніми підставами вважати про продовження існування обґрунтованого ризику того, що обвинувачений ОСОБА_8 перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення запобігання таких ризиків, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Із зазначених підстав клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 , яке підтримане його підзахисним обвинуваченим ОСОБА_8 до задоволення не підлягає.

Зважаючи на такі обставини, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 2 місяців, - з 06 грудня 2017 року по 02 лютого 2018 року (включно).

З огляду на вищевикладене, керуючись ст. ст. 177, 197, 183, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 про зміну обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт .

Запобіжний захід, обраний обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою залишити без змін та вважати його продовженим з 06 грудня 2017 року до 02 лютого 2018 року (включно).

Дана ухвала підлягає виконанню з моменту її проголошення та діє до 02 лютого 2018 року (включно).

Копію даної ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_8 , захиснику (адвокату) ОСОБА_9 , надіслати начальнику Чортківського СІЗО №-26 за місцем утримання обвинуваченого ОСОБА_8 для виконання.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3 ,

Суддя ОСОБА_2