Справа № 581/849/17
Провадження № 1-кс/581/216/17
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и
17 листопада 2017 року слідчий суддя Липоводолинського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , володільця майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 про арешт майна,
в с т а н о в и в :
15 листопада 2017 року слідчий слідчого відділення Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді із вказаним клопотанням, погодженим із прокурором.
Слідчий вважає, що металобрухт є результатом незаконних операцій, автомобіль використовувався як засіб для збору та перевезення чорних металів.
Просила накласти арешт на вилучене майно ОСОБА_9 , оскільки воно є речовими доказами, має суттєве значення для встановлення усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.
Слідчий ОСОБА_3 , яка входить до групи слідчих в даному кримінальному провадженні, в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити.
Володілець майна ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила. Підтвердила той факт, що разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснювала прийом брухту чорних металів у жителів Липоводолинського району, але здійснювала це для власних потреб для використання у будівництві замість арматури.
Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Підозра в даному кримінальному провадженні не пред`являлась нікому.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.
У випадку збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні у разі необхідності збереження речових доказів; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
На переконання слідчого судді, подане клопотання підлягає до часткового задоволення, оскільки в ньому наведені підстави, у зв`язку з наявністю яких необхідно накласти арешт на металобрухт, а саме, правовою підставою для арешту майна є збереження речових доказів, він може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні, накладення арешту жодним чином не порушуватиме права інших осіб.
Крім того, на необхідність накладення арешту на металобрухт вказує та обставина, що факт здійснення прийому брухту чорних металів ОСОБА_4 підтверджується протоколом огляду від 15 листопада 2017 року, поясненнями ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , допитаних в якості свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .
З огляду на це слідчий суддя вважає доводи ОСОБА_4 необґрунтованими.
В той же час слідчий суддя не вбачає підстав для накладення арешту на інше вилучене майно з огляду на те, що воно не є речовими доказами і не може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. В полімерних мішках містяться продукти побутового та харчового призначення, а автомобіль марки ГАЗ, свідоцтво про його реєстрацію та ключі від нього, по-перше, належать іншій особі ОСОБА_8 , при цьому слідчим не надано доказів правомірності користування автомобілем ОСОБА_4 і накладення на нього арешту надмірно обмежить право власника автомобіля, по-друге, перевезення брухту на цьому автомобілі не є ознакою об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ст. 213 КК, якими можуть бути лише ознаки, що вказують на здійснення прийому металобрухту.
У зв`язку з цим автомобіль, свідоцтво про його реєстрацію та ключі від нього не є доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого вказаною ст. КК України.
Зазначаючи про належність цього майна ОСОБА_9 , слідчим не надано відповідних доказів на підтвердження цієї обставини.
На переконання слідчого судді, накладення арешту на автомобіль марки ГАЗ, свідоцтва про його реєстрацію та ключів від нього всупереч вимогам розумності та співрозмірності надмірно обмежить право власності ОСОБА_8 .
Таким чином, клопотання необхідно задовольнити частково.
На підставі викладеного, керуючись ст. 170 - 173 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Клопотання слідчого слідчого відділення Липоводолинського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_5 задовольнити частково.
В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ;
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню слідчим після її оголошення.

Роз`яснити, що сторони, інший власник або володілець майна можуть звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна у випадках та порядку, передбачених законом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1