Справа № 307/1708/16-к
Провадження № 1-кп/307/106/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2017 року м. Тячів
Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
представника потерпілої ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження, про обвинувачення :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з професійно-технічною освітою, пенсіонерки, одруженої, раніше не судимої,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_8 , 8 квітня 2016 року, близько 18-ї години, перебуваючи на подвір`ї дворогосподарства АДРЕСА_1 , діючи умисно, в ході словесного конфлікту зі своєю сусідкою потерпілою ОСОБА_9 , на грунті тривалих неприязних відносин, підійшла до ОСОБА_9 та, взявши в руки штикову лопату, яка знаходилась неподалік біля будинку, кинула нею в бік потерпілої ОСОБА_9 , яка стояла напроти неї, внаслідок чого заподіяла потерпілій штиковою лопатою тілесні ушкодження у вигляді синця лівого стегна, а також інфікованої продовгуватої форми забійної рани на фоні синця в області лівої гомілки, які відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Обвинувачена ОСОБА_8 в судовому засіданні вину свою не визнала та пояснила, що 8 квітня 2016 року, в неї працював ОСОБА_10 та робив покрівлю на колодязі. Коли її брат ОСОБА_11 виходив від неї, до її городу зайшла потерпіла ОСОБА_9 і почала нецензурно кричати та ображати її. Вона сказала потерпілій, щоб та вийшла з її городу, на що ОСОБА_9 кинула в неї бляхою, потім - куском шиферу, а далі кинула в неї каменем, влучивши їй у руку. Вона розлютилася і пішла за потерпілою. Між її будинком та будинком потерпілої вони зустрілися, потерпіла ОСОБА_12 кинула в неї горщик з квіткою і втекла. Потім вона цей самий горщик кинула у відповідь потерпілій ОСОБА_9 , на що ОСОБА_9 взяла шматок дерева і кинула в неї. Після цього вона схопила штикову лопату та пішла виганяти потерпілу ОСОБА_9 . В цей момент син потерпілої ОСОБА_13 , побачивши інцидент, став між їхніми будинками та не пускав її до потерпілої. Можливості кинути лопату в ОСОБА_9 вона не мала, так як між нею та потерпілою стояв її син ОСОБА_14 . Близько 18-ї години вона пішла до сусідів, які викликали їй швидку допомогу. Також, з цього приводу, вона зателефонувала сільському депутату та сільському голові. В подальшому вона написала заяву в поліцію, що потерпіла ОСОБА_9 нанесла їй тілесні ушкодження і її відправили на проведення експертизи. Конфлікт з потерпілою бачив також її брат ОСОБА_11 . Свідок ОСОБА_13 , який є сином потерпілої, тільки стояв і дивився. Конфлікт розпочала потерпіла ОСОБА_9 на території її дворогосподарства. Лопату вона взяла в кінці конфлікту для захисту, після того як ОСОБА_12 вдарила її каменем по руці. Присутніми під час конфлікту були вона, потерпіла ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 і ОСОБА_13 , який стояв на вулиці. Свідок Ковач присутнім не був взагалі. Конфлікт тривав близько 15-20 хвилин. Також зазначила, що ОСОБА_9 незаконно поставила паркан, за яким посадила квіти. Вона казала потерпілій, що в неї там проходить газ і щоб вона забрала паркан і квіти. Вважає, що тілесні ушкодження в потерпілої ОСОБА_9 можливо виникли від тих предметів, які вона кидала в неї, а саме від бляхи, дров, каменя. Цивільний позов потерпілої не визнає та просить її виправдати.
Розглянувши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину в судовому засіданні повністю доведена і це стверджується зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що потерпіла ОСОБА_9 являється його матір`ю. 8 квітня 2016 року він прийшов з городу, а мати з роботи. Вони побачили, що в дворі розкидані глина та квіти. Його мати ОСОБА_9 пішла спитати у сусідки ОСОБА_8 , чому вона це зробила. Потім обвинувачена ОСОБА_8 кинула в його матір шифер, який у відповідь його матір кинула в бік обвинуваченої. Конфлікт також супроводжувався словесними образами. Після цього, обвинувачена ОСОБА_8 кинула в його матір лопату, яка вдарила її в ліву ногу. Його матір почала тікати у двір, а ОСОБА_8 схопила лопату і почала бігти за матір`ю. Потім він словесно вигнав ОСОБА_8 з їхнього двору. Чи влучила ОСОБА_8 шифером у його матір він не бачив. В цей час з городу йшов також ОСОБА_15 . Лопату ОСОБА_8 кинула в його матір, будучи в своєму городі. Земельна ділянка, на якій відбувався конфлікт, знаходиться в їхньому користуванні. Про те, що ОСОБА_15 є очевидцем події, йому було відомо і на момент проведення слідчого експерименту. Коли ОСОБА_8 бігла за його матір`ю з лопатою, він стояв на вулиці, а мати його знаходилася на куті між будинками.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що 8 квітня 2016 року, о 18 годині, він ішов з городу і бачив як ОСОБА_8 взяла лопату і вдарила по нозі нижче коліна потерпілу ОСОБА_9 , яка стояла на межі земельних ділянок. Відстань між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 була два метри. Після цього ОСОБА_9 втекла, а ОСОБА_8 знову взяла лопату і побігла за нею. Потім син потерпілої ОСОБА_14 став кричати, щоб ОСОБА_8 вийшла з їхнього двору. Коли відбувався конфлікт ОСОБА_8 стояла посеред городу, а ОСОБА_16 на межі земельних ділянок. Він брав участь в слідчому експерименті в якості понятого. Він спочатку не казав, що бачив подію, оскільки хотів уникнути цього.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні ствердив, що 8 квітня 2016 року, близько 18 години, відбувся конфлікт між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . Його двір знаходиться паралельно будинків ОСОБА_17 та ОСОБА_12 . Він перебував у дворі і почув як дві жінки сварилися через квіти. Потім з поміж будинків вийшла ОСОБА_9 на подвір`я ОСОБА_8 і вони стали сваритися. ОСОБА_8 стояла біля свого вікна, ОСОБА_9 взяла шифер і кинула у ОСОБА_8 , яка відбивалася, а потім ОСОБА_9 вдарила ОСОБА_8 бляхою. В цей момент син потерпілої ОСОБА_14 та свідок ОСОБА_11 розмовляли, він вийшов і сказав їм, щоб вони розняли потерпілу з обвинуваченою. Після цього ОСОБА_8 та ОСОБА_9 побігли за будинок і він не бачив, що було далі. Через кілька хвилин вони вийшли з лопатою і розійшлися. ОСОБА_8 показала поранену руку і сказала, що вона буде звертатися в поліцію. Через двадцять хвилин після конфлікту з городу йшов ОСОБА_15 з жінкою і ОСОБА_9 . Потерпіла ОСОБА_9 почала плакати та кричати, що її ображають. Також зазначив, що конфлікт тривав 10 хвилин. ОСОБА_8 побігла за лопатою, але цією лопатою вона ніякі дії відносно ОСОБА_9 не вчиняла. Відносно земельної ділянки, на якій відбувся конфлікт між ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , йде спір, і на даний час цією земельною ділянкою користується ОСОБА_8 . В момент конфлікту ОСОБА_15 присутнім не був.
Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що 8 квітня 2016 року, він знаходився по вулиці Леніна в с. Грушово та бачив як ОСОБА_9 кидала каміння в ОСОБА_8 , перебуваючи при цьому в городі ОСОБА_8 . В свою чергу, ОСОБА_8 взяла лопату, так як ОСОБА_9 не можна було вигнати з городу, але цією лопатою вона не кидала, лопата так і лишилася в городі. Після конфлікту він відвіз ОСОБА_8 в м. Тячів. Ковач Романа під час конфлікту не було так як він його не бачив.
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 14.04.2016 року вбачається, що ОСОБА_9 повідомила, що 08.04.2016 року ОСОБА_8 їй було нанесено тілесні ушкодження.
З протоколів проведення слідчих експериментів з доданими фото-таблицями від 10.05.2016 року, 26.05.2016 року встановлено спосіб вчинення злочину.
(Т.1 а.с.96-103, 104-111, 112-119)
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 21 квітня 2016 року за №321 у ОСОБА_9 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синців лівого стегна, лівої гомілки та забійної рани лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження могли виникнути від локальної дії тупого твердого предмета з загостреним кінцем предмету, яким могла бути штик-лопата. Строку події 8 квітня 2016 року вказані вище тілесні ушкодження відповідають і відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, так як при звичайній їх течії подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6-ти, але не більше 21 дня
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи від 12 грудня 2016 року за №1029 у ОСОБА_9 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця лівого стегна та інфікованої продовгуватої форми забійної рани на фоні синця в області лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження могли виникнути: синець лівого стегна від локальної дії тупого твердого предмету, яким могла бути ручка штик лопати, або ж сама штик лопата з прикладанням незначної сили. Дані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, чи незначну стійку втрату працездатності. Синець та забійна рана лівої гомілки від локальної дії твердого ребристого предмету, яким могла бути ребриста частина штик лопати. Вище вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я так як подібного характеру тілесні ушкодження викликають розлад здоров`я більше 6-ти, але менше 21-го дня. Строку події 8 квітня 2016 року вказані вище тілесні ушкодження відповідають. Тілесні ушкодження, виявлені на тілі ОСОБА_9 не характерні для виникнення їх при падінні. Враховуючи характер ушкоджень, експерт вважає, що вони могли бути спричинені як від локальних ударів лопатою та її ручкою, так і від удару тою ж лопатою, кинутою в сторону потерпілої з відстані. Ушкодження у ОСОБА_9 не характерні для отримання їх при ударі ногою у металевий лист під час боротьби.
Згідно висновку повторної судово-медичної експертизи від 15 червня 2017 року за №17 на основі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_9 , з врахуванням даних висновку спеціаліста №311 від 14.04.2016 року, висновку експерта №321 від 21.04.2016 року, додаткового висновку експерта №1029 від 12.12.2016 року та даних медичної документації (карти амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_9 ) відповідно до питань, поставлених перед експертом на вирішення повторної судово-медичної експертизи, експерт зробив наступні підсумки. Станом на 29.05.2017 року у ОСОБА_9 виявлено рубець на передній поверхні лівої гомілки у верхній третині, який є наслідком загоєння рани. Станом на 18.04.2016 року ОСОБА_9 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синця лівого стегна та інфікованої продовгуватої форми забійної рани на фоні синця в області лівої гомілки. Дані тілесні ушкодження підтверджуються консультацією травматолога від 14.04.2016 року та 15.04.2016 року. Зазначені вище тілесні ушкодження могли виникнути: синець лівого стегна від локальної дії тупого твердого предмета по механізму удару, яким могла бути ручка або ж металева частина штикової лопати з прикладанням незначної сили. Згідно пункту 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності. Синець та забійна рана на передній поверхні лівої гомілки могли виникнути від локальної дії твердого ребристого предмета, яким могла бути металева частина штикової лопати. Згідно пункту 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року вказані тілесні ушкодження відносяться до групи легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, що викликають розлад здоров`я більше 6-ти, але менше 21-го дня. Вказані тілесні ушкодження відповідають строку події 8 квітня 2016 року. Локалізація та характер тілесних ушкоджень свідчить, що вони могли бути заподіяні як внаслідок локальних ударів металевою частиною та ручкою лопати, так і від ударів лопатою, кинутою в бік потерпілої з певної відстані. Тілесні ушкодження, виявлені в ОСОБА_9 не є характерними внаслідок падіння на коліна, чи від ударяння під час конфлікту об металевий лист.
Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй злочину в судовому засіданні повністю доведена, а тому її дії слід кваліфікувати за ст. 125 ч.2 КК України як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Заперечення обвинуваченою ОСОБА_8 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та її доводи, що тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_9 вона не наносила, суд вважає безпідставними і такою версію обвинуваченої надуманою, оскільки це суперечить зібраним по справі та дослідженим в судовому засіданні доказам, які узгоджуються між собою з іншими матеріалами провадження, а саме показанням потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні пояснила, що в день події обвинувачена ОСОБА_8 в ході конфлікту кинула лопату в її ліву ногу, заподіявши їй тілесні ушкодження, свідка ОСОБА_15 , який бачив як ОСОБА_8 в день події вдарила лопатою по нозі нижче коліна потерпілої ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_13 , який бачив як обвинувачена ОСОБА_8 в день події кинула в його матір ОСОБА_9 лопату, яка вдарила її в ліву ногу, висновкам судово-медичних експертиз.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, дані про особу винної, яка по місцю проживання характеризується позитивно.
Обставин справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченоій ОСОБА_8 судом не встановлені.
При призначенні конкретного виду і розміру покарання відносно обвинуваченої ОСОБА_8 суд вважає, що відносно неї необхідно і доцільно призначити покарання в виді штрафу.
При вирішенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд бере до уваги наявність такої шкоди, тобто що протиправними діями обвинуваченої ОСОБА_8 заподіяно потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження, що привело до того, що ОСОБА_9 зазнала фізичного болю, душевних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків. А тому, з врахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе цивільний позов в частині відшкодування заподіяної потерпілій ОСОБА_9 моральної шкоди задовольнити частково, на суму 1000 гривень, яка є необхідною і достатньою для відновлення її нормальних життєвих зв`язків.
Процесуальних витрат не має.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:
ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України і призначити ОСОБА_8 покарання за ст. 125 ч.2 КК України в виді штрафу в розмір 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_8 в даному кримінальному провадженні не обирався.
Цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 1000 (одну тисячу) гривень моральної шкоди, а в решті позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відмовити.
Процесуальних витрат не має.
Речові докази відсутні.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженій та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий: ОСОБА_1