Бучацький районний суд Тернопільської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2010 року Бучацький районний суд Тернопільської області

одноособово суддею Федорончуком В.Б.,

при секретарі Король Т.М.,

з участю обвинувача Лучки Г.Б.,

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_2, 23 жовтня 1990 року

народження, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_1

Бучацького району Тернопільської області, гр-на

України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2,

неодруженого, який не працює, не судимого,

за ч.1 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

2 жовтня 2010 року, ОСОБА_1 разом із племінником ОСОБА_2, який проживає з ним в одному житловому будинку, в с. Верб`ятин Бучацького району, перебували на весіллі в м. Бучач. Так, біля 23 год. 00 хв., ОСОБА_2 на автомобілі таксі повернувся до с. Верб`ятин, по місцю свого проживання, та відчинивши ключем вхідні двері житлового будинку, і, переконавшись, що за ним ніхто не стежить, шляхом вільного доступу, таємно викрав із приміщення житлового будинку гроші в сумі 400 доларів США, 100 євро, 300 гривень та 1000 чеських корун, які належали його дядькові ОСОБА_1, чим завдав останньому матеріальної шкоди на суму 4 937грн.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 суду показав, що він проживає разом із своєю бабою ОСОБА_3 та своїм дядьком ОСОБА_1 в житловому будинку, що в с. Верб`ятин Бучацького району. Приблизно 25 вересня 2010року перебуваючи вдома він побачив на дивані чорну шкіряну барсетку, відчинивши її побачив в ній значну суму грошей. Згодом після однієї із сварок з своїм дядьком він вирішив йому нашкодити, так як відчував до нього образу та ненависть, а саме викрасти всі його гроші, для того щоб він не відносився до нього зверхньо. Так, 2 жовтня 2010 року, він разом із своїм дядьком ОСОБА_1 перебували на весіллі в гостинному дворі «Водограй» в м. Бучач в їхнього сусіда ОСОБА_4 Біля 23 год. 00хв. автомобілем таксі, а саме «ВАЗ-2106» поїхав додому в с.Верб`ятин. Приїхавши в центр села він попросив водія таксі, щоб той його зачекав. Приблизно о 23 год. 30хв., він зайшов на територію їхнього житлового господарства, після чого підійшов до вхідних дверей будинку та відчинив їх ключем, згодом, впевнившись, що бабуся спить зайшов у кімнату свого дядька. Ліхтарем запальнички освітив приміщення та за диваном побачив ту саму чорну барсетку, в якій бачив гроші. Він відкрив її і переклав всі гроші у внутрішню кишеню куртки, після чого з метою імітації крадіжки розкидав одяг, що був у шафі по всій кімнаті. Барсетку взяв з собою та вийшов з житлового будинку. Виходячи з будинку, намагався зачинити двері і сильно гримнувши ними розбив одну із шиб. Барсетку він викинув в садок та повернувся назад на весілля.

Оскільки підсудний в судовому засіданні визнав повністю вину в скоєнні злочину, дав показання згідно змісту пред'явленого йому обвинувачення, погодився зі всіма доказами по справі, відмовившись від їх дослідження в судовому засіданні, суд вважає, що в силу ст.299 КПК України слід обмежити дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 суду показав, що він проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_3 та племінником ОСОБА_2 в с. Верб`ятин. У кожного із них є свій ключ від житлового будинку. Так, 2 жовтня 2010 року, він разом із своїм племінником перебували на весіллі в гостинному дворі «Водограй» в м. Бучач в їхнього сусіда ОСОБА_4 Вдома залишилась мати ОСОБА_3 На весіллі, біля 23 год. 00 хв., його племінник ОСОБА_2 зник приблизно на 1 годину, після чого знову повернувся на весілля. О 16 год. 40 хв., він повернувся додому та побачив, що у вхідних дверях будинку вибите вікно. Увійшовши усередину він побачив, що в його кімнаті розкидані речі та одяг. Після цього він виявив, що в його шкіряній барсетці відсутні гроші, а саме 400 доларів США, 100 євро, 300 гривень та 1000 чеських корун. Після цього він викликав працівників міліції. Цього ж дня, після того як прибули працівники міліції його племінник ОСОБА_2 зізнався, що це він вчинив крадіжку грошей та повернув усі викрадені в нього гроші.

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що вина підсудного в скоєнні злочину доведена повністю, а його дії за ч.1 ст.185 КК України органом досудового слідства кваліфіковано вірно, як викрадення чужого майна.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який позитивно характеризується по місцю проживання, обставини, що помякшують покарання щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, і приходить до переконання, що йому слід призначити покарання у виді громадських робіт.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_2 залишити попередню підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція в апеляційний суд Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення

Суддя В.Б. Федорончук