ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2018 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,
обвинуваченого ОСОБА_10 ,
захисника ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 1кп/686/937/17 на підставі обвинувального акта по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, розведеного, на утриманні 1 неповнолітня дитина, не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
відданого до суду за ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 289 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений протягом квітня-травня 2017 року, перебуваючи кожного разу в стані алкогольного сп`яніння, вчинив ряд умисних злочинів.
Так, 4 квітня 2017 року близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_10 , прийшов у домогосподарство по АДРЕСА_2 , де проживає його колишня цивільна дружина ОСОБА_7 , на грунті тривалих неприязних відносин вчинив з нею словесну суперечку, в ході якої хапав потерпілу за одяг, погрожував фізичною розправою. В результаті таких дій у Стайновської виникли реальні підстави побоюватися здійснення цих погроз, вона викликала працівників поліції, які припинили протиправні дії обвинуваченого та змусили його покинути територію зазначеного господарства.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_12 в той же вечір, перебуваючи близько 21 години 30 хвилин на автомобільній дорозі неподалік с. Малашівці, зателефонував до ОСОБА_7 з належного йому мобільного телефона з абонентським номером НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» на стаціонарний номер телефону НОМЕР_2 ПАТ «Укртелеком», яким вона користується, та в ході телефонної розмови з колишньою дружиною, діючи умисно і усвідомлюючи при цьому, що його погроза буде нею сприйнята як реальна, тобто викличе у неї реальне побоювання здійснення цієї погрози, висловив їй погрозу вбивством шляхом спалення потерпілої, членів її сім`ї та близьких родичів. У свою чергу, ОСОБА_13 , враховуючи попередній конфлікт, а також можливість помсти ОСОБА_12 за виклик перед цим працівників поліції для припинення даного конфлікту, сприйняла ці погрози, як реальні підстави побоюватись за своє життя та здоров`я.
В подальшому, маючи на меті умисно знищити чуже майно шляхом підпалу та реалізовуючи це, обвинувачений в той же вечір близько 22 години проник через незачинені вхідні дверцята на територію господарства по АДРЕСА_2 та, достовірно знаючи, що в той час в приміщенні будинку зазначеного господарства перебуває його колишня дружина ОСОБА_7 з двома дітьми- неповнолітнім ОСОБА_14 , 2005 року народження, та малолітнім ОСОБА_15 , 2016 року народження, усвідомлюючи при цьому, що підпал будинку може спричинити загибель зазначених людей, вирішив реалізувати свій умисел. Єгоров, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, а саме, можливість спричинення загибелі людей та знищення будинку, діючи умисно, з єдиною метою знищити будинок шляхом підпалу, по драбині заліз на горище будинку, де, реалізуючи свій протиправний умисел, за допомогою запальнички підпалив сіно, яке знаходилось на горищі, після чого, вважаючи вчинені дії достатніми для доведення злочину до кінця, втік з місця події. Однак, злочин не було закінчено, поскільки виниклу на горищі будинку пожежу завчасно помітила ОСОБА_7 , викликала працівників Державної служби з надзвичайних ситуацій, які локалізували пожежу, в зв`язку з чим будинок повністю вогнем не був знищений і люди в будинку не постраждали.
Внаслідок викладених вище умисних дій ОСОБА_12 шляхом підпалу були пошкоджені горище та покрівля будинку, який був приведений у непридатний для проживання стан, а самі дії обвинуваченого могли спричинити загибель людей та знищенням будинку заподіяння ОСОБА_7 майнової шкоди у великих розмірах на загальну суму 523069 грн.
Крім того, 19 травня 2017 року близько 17 год. 00 хв. гр. ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в приміщенні автомобільної майстерні ПП « ОСОБА_16 », що знаходиться по вул. Сахалінській, 65 в м. Хмельницькому, та здійснюючи ремонт належного ОСОБА_6 автомобіля марки «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_3 , вирішив незаконно ним заволодіти та, реалізуючи свій злочинний умисел, того ж дня, близько 17 год. 30 хв., відчинив за допомогою ключів водійські двері, сів за кермо, скористався наявними у нього ключами від замка запалювання, завів двигун та усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, діючи умисно, всупереч волі власника, з метою тимчасового використання заволодів автомобілем, виїхав ним з автомайстерні та поїхав в напрямку с. Малиничі Хмельницького району Хмельницької області, де в той же вечір близько 23 год. 50 хв. був зупинений працівниками поліції з дорожнього нагляду ХРВП ХВП ГУНП в Хмельницькій області.
Внаслідок указаних протиправних дій ОСОБА_12 незаконно заволодів належним ОСОБА_6 транспортним засобом марки «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 152288 грн. 89 коп.
Винність обвинуваченого у вчиненні злочину стверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Так, сам обвинувачений в суді підтвердив, що 4 квітня 2017 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в домогосподарстві своєї бувшої співмешканки ОСОБА_7 , що розташоване по АДРЕСА_2 , вчинив з нею сварку, в ході якої хапав потерпілу за одяг, погрожував фізичною розправою, в зв`язку з чим вона викликала працівників поліції, які його затримали, вивезли за межі села на трасу і відпустили. Він тут же з мобільного телефона зателефонував до Стайновської, висловив їй погрозу вбивством шляхом
спалення її та членів її сім`ї, усвідомлюючи при цьому, що його погроза є реальною та сприйнята потерпілою, як така, що може здійснитись.
Крім того, обвинувачений пояснив, що після погрози вбивством він в той же вечір повернувся в село Малашівці, через незачинені дверцята проник в домогосподарство ОСОБА_13 . Знаючи, що в будинку перебуває потерпіла з маленькими дітьми, він крадькома по драбині заліз на його горище, вчинив підпал сіна, після чого таким же чином крадькома його покинув, вистрибнувши з горища на дах гаража, потім перестрибнув через забор та втік з місця події. Після цього йому стало відомо, що на горищі сталась пожежа, яку загасили пожежники, а будинок внаслідок пожежі був приведений в непридатний для проживання стан.
Обвинувачений також визнав факт незаконного заволодіння автомобілем, пояснивши, що працюючи 19 травня 2017 року в автомайстерні «ПП ОСОБА_17 », що розташована по АДРЕСА_3 , та здійснюючи ремонт належного ОСОБА_6 автомобіля марки «Opel Vivaro», держномер НОМЕР_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішив без дозволів власників автомобіля та автомайстерні використати транспортний засіб для поїздки на ньому, усвідомлюючи при цьому, що використовувати даний автомобіль для поїздки на ньому він права не має. Так, близько 17 години 30 хвилин, обвинувачений самовільно взяв ключі від автомобіля «Opel Vivaro», ними відчинив водійські двері, сів за кермо, завів двигун та автомобілем виїхав з міста Хмельницького в напрямку села Малиничі Хмельницького району, де о 23 годині 50 хвилин під час керування зазначеним автомобілем був затриманий працівниками поліції, автомобіль у нього був вилучений та повернутий його власнику.
Із показань в суді потерпілої ОСОБА_7 видно, що обвинувачений є її бувшим співмешканцем, сімейні стосунки з яким вона припинила із-за його постійних п`янок, дебошів та погроз. Єгоров періодично навідувався до неї, при цьому кожний раз був у нетверезому стані, дебоширив, на що вона неодноразово викликала працівників поліції. 4 квітня 2017 року о 21 годині в черговий раз обвинувачений прийшов до її господарства в нетверезому стані, ногами хотів вибити вхідні двері, вона йому їх відкрила, на що ОСОБА_12 почав чергову сварку, хапав її руками за шию та одежу, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого вона, злякавшись реалізації погроз, викликала працівників поліції, які приїхали і його забрали. Не пройшло і півгодини, як до неї зателефонував обвинувачений, повідомив, що працівники поліції за селом його відпустили, був злий, почав її оскорбляти, сказав, що повернеться та із-за того, що вона викликала працівників поліції, уб`є всіх та спалить хату. Враховуючи попередній скандал, його поведінку при цьому, тон телефонної розмови, а також те, що ОСОБА_12 може помститись за виклик працівників поліції, вона сильно злякалась, так як сприйняла ці погрози, як реальні, та, як такі, що він може їх здійснити, тим більше, що в хаті вона залишалась одна з двома малолітніми дітьми та престарілою бабусею. Приблизно через хвилин 40 вона почула шум на горищі, виглянула з будинку і побачила обвинуваченого, який звідти вискочив, побіг по покрівлі гаража та втік. Після цього з горища донісся тріскіт, в хаті одразу стало чути запах вогня та диму, вона зрозуміла, що ОСОБА_12 вчинив підпал. Потерпіла викликала пожежників, які вчасно локалізували вогонь, в зв`язку з чим вона з дітьми не постраждала, весь будинок не згорів, а були пошкоджені його покрівля та горище, внаслідок чого в будинку все рівно неможливо було жити. Більше місяця вона з дітьми та старенькою бабусею мешкала у сусідки та ремонтувала пошкоджений будинок. Після цих подій їй говорили, що під час пожежі бачили обвинуваченого в селі, який тікав від її господарства.
Свідок ОСОБА_18 суду пояснила, що є рідною бабусею потерпілої, з якою та з її двома дітьми разом проживає в домогосподарстві в селі Малашівцях Хмельницького району. З онукою деякий час співмешкав обвинувачений, потім вони стосунки припинили. 4 квітня 2017 року ввечері до них прийшов п`яний ОСОБА_12 , стукав у двері ногами, онука його впустила, він зразу почав сварку, хапав руками онуку за шию та одежу, її відборонив старший син потерпілої, на що обвинувачений почав всім погрожувати фізичною розправою. Вони злякались, онука викликала працівників поліції, які приїхали і його забрали. Налякані, вони всі перебували в будинку. Десь через півгодини до потерпілої передзвонив ОСОБА_12 , сказав, що його відпустили, і він повертається. При цьому пригрозив, що прийде, всіх уб`є та спалить хату. Знаючи його характер, поведінку, вони сприйняли ці погрози, як реальні, що він може їх здійснити. Вони ще більше злякались, маленький син ОСОБА_13 плакав. Через деякий час почули тріскіт бляхи на даху будинку, думали, що це обвинувачений там стукає, однак при цьому стало чути запах диму та вогню. Вони зрозуміли, що ОСОБА_12 підпалив хату, горить і тріщить бляха. Онука викликала пожежників, які встигли погасити вогонь, тому будинок не згорів, а їх сім`я не постраждала. Вогнем були пошкоджені покрівля та горище, будинок став непридатним для проживання. Більше місяця вона, онука та діти жили у сусідки та ремонтували пошкоджений будинок. Серед пожежників під час тушіння пожежі був їх родич, який повідомив, що бачив обвинуваченого, як той тікав від їх хати, коли вони їхали на виклик про пожежу.
При огляді місця події, а саме домогосподарства АДРЕСА_2 , який проводився, як свідчать дані відповідного протокола та фототаблиці до нього, 5 квітня 2017 року з 1 до 2 години ночі 30 хвилин, було виявлено житловий будинок, що горів, із слідами загоряння на другому поверсі, де на горищі було також виявлено пожежне сміття, а на прилеглій території- слід низу підошви взуття.
Причина пожежі будинку- підпал визначена відповідним актом про пожежу від 5 квітня 2017 року, складеним на місці гасіння пожежі інспектором групи з організації запобігання надзвичайним ситуаціям та заходів цивільного захисту по м. Хмельницькому 1-го Державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Хмельницькій області.
Для ідентифікації залишеного на місці злочину сліду ОСОБА_12 добровільно видав працівникам поліції пару належних йому чоловічих кросівок марки «Nike», підошвою яких за висновком судово-криміналістичної експертизи №404-тр від 19 квітня 2017 року, на місці події цей слід міг бути залишений.
Сам обвинувачений в суді підтвердив, що під час відвідування 4 квітня 2017 року домогосподарства АДРЕСА_2 він був взутий в зазначені вище кросівки, якими міг залишити слід на його території, покидаючи горище будинку.
Факт пошкодження будинку внаслідок пожежі об`єктивно стверджується відповідним висновком судової будівельно-технічної експертизи № 3176/17-26 від 1 серпня 2017 року, із якого вбачається, що пожежею знищено повністю покрівлю із азбестоцементних листів, крокви із дошками решетування, фронтони, також пошкоджено балки перекриття та перекриття житлового будинку, внутрішнє опорядження стін і стелі, стіни та стелі задимлені від вогняного диму. Цим же висновком визначений розмір шкоди, а саме 523069 грн., яка могла бути заподіяна внаслідок знищення будинку шляхом підпалу.
Факт здійснення ввечері 4 квітня 2017 року телефонних дзвінків з мобільного телефона обвинуваченого на стаціонарний телефон, яким користується потерпіла, об`єктивно стверджується відповідною роздруківкою вхідних, вихідних з`єднань, наданою ПрАТ «Київстар», а зміст цих розмов, в яких висловлена погроза вбивством шляхом спалення потерпілої та її сім`ї підтверджується даними їх аудіозапису, що містяться на CD-R диску, наданим потерпілою.
Сам обвинувачений в суді підтвердив, що іменно він ввечері 4 квітня 2017 року телефонував до потерпілої, висловлював погрози вбивством і ця розмова зафіксована на наданому Стайновською диску із аудіозаписом.
Із показань в суді потерпілого ОСОБА_6 видно, що в травні 2017 року він здав для покраски належний йому автомобіль марки «Opel Vivaro», держномер НОМЕР_3 , в автомайстерню ПП « ОСОБА_17 », що розташована по АДРЕСА_3 . Для доступа до автомобіля при проведенні його ремонта він також залишив власнику майстерні ключі від автомобіля, при цьому дозволу користуватись та їздити на автомобілі він не давав. Вночі з 19 на 20 травня йому передзвонив власник майстерні ОСОБА_17 та повідомив, що автомобіль викрав його працівник ОСОБА_12 , їздив на автомобілі і був затриманий працівниками поліції біля села Малиничі Хмельницького района. Прибувши тоді ж із ОСОБА_19 на місце затримання, вони виявили належний потерпілому автомобіль, біля якого знаходився нетверезий обвинувачений. ОСОБА_12 підтвердив, що автомобіль взяв самовільно, скориставшись наявними від нього в автомайстерні ключами.
Факт незаконного заволодіння обвинуваченим належним потерпілому автомобілем в суді підтвердив свідок ОСОБА_17 .
Із показань в суді свідка ОСОБА_20 видно, що вночі 19 травня 2017 року неподалік села Малиничі Хмельницького району він зупинив автомобіль марки «Opel Vivaro», держномер НОМЕР_3 , за кермом якого знаходився в нетверезому стані обвинувачений. Останнього він знав, як схильного до вчинення правопорушень, тому у нього зразу виникли сумніви щодо правомірності користування ОСОБА_12 автомобілем. На вимогу пред`явити техпаспорт та посвідчення водія, обвинувачений зізнався, що автомобіль він викрав і документів у нього немає. ОСОБА_12 також сказав, що зазначений автомобіль з ключами був залишений для ремонта в автомайстерні, він цим скористався і самовільно його взяв покататись. Незаконне заволодіння обвинуваченим належним потерпілому автомобілем підтвердили викликані на місце події його власник та власник майстерні.
При проведенні слідчого експеримента, як свідчать дані відповідного протокола від 22 травня 2017 року, при проведенні даної слідчої дії свідок ОСОБА_20 детально розповів та показав місце, де зупинив автомобіль марки «Opel Vivaro» під керуванням ОСОБА_10 та обставини незаконного заволодіння ним зазначеним автомобілем.
Причетність обвинуваченого до вчинення даного злочину об`єктивно стверджується даними протокола огляду автомобіля з фототаблицями до нього, що знаходився на узбіччі проїжджої частини дороги неподалік села Малиничі Хмельницького району, складеного вночі 20 травня 2017 року, та даними протокола огляду мастерні, де даний автомобіль перебував в ремонті.
За висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 235 від 27 квітня 2017 року ОСОБА_12 під час вчинення злочину будь-яким психічним захворюванням не страждав, а тому міг відповідати за свої дії та керувати ними. На теперішній час обвинувачений будь-яким психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру не потребує. Даючи оцінку висновку експертизи, суд находить його науково обґрунтованим та достатньо аргументованим, що відповідає об`єктивній поведінці обвинуваченого під час судового розгляду, а тому, погоджуючись із зазначеним висновком, суд визнає ОСОБА_12 осудним і відповідальним за скоєне.
Показання обвинуваченого про те, що у нього не було умислу знищувати шляхом підпалу помешкання потерпілої, а пожежа могла виникнути із-за його необережних дій під час куріння ним на горищі сигарети, судом розцінюється, як намір уникнути відповідальності за вчинений злочин і до уваги не приймаються.
Так, із показань в суді потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_18 видно, що обвинувачений попередньо вів себе агресивно, погрожував фізичною розправою, вподальшому висловив погрози вбивством іменно шляхом спалення всіх, після чого саме з цією метою крадькома проник на горище, де вчинив пожежу, підпалив сіно, і також крадькома залишив місце злочину.
Сама поведінка обвинуваченого до вчинення злочину, його погрози вбивством саме шляхом спалення всіх, поведінка під час його вчинення, метод проникнення на горище, де було сіно, вогненебезпечні дії там та спосіб залишення місця злочину свідчать про умисний характер його дій.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні всіх злочинів, а саме, в погрозі Стайновській вбивством, поскільки, як встановлено судом, сама поведінка ОСОБА_12 , його стосунки з потерпілою об`єктивно свідчили про реальність погрози і ця погроза була сприйнята потерпілою, як така, що може здійснитись; крім того, обвинувачений вчинив замах на умисне знищення помешкання потерпілої, вчинене шляхом підпалу, що могло спричинити загибель людей, які знаходились в будинку, та майнову шкоду у великих розмірах, при цьому виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, поскільки пожежу вчасно помітила потерпіла, викликала пожежників, пожежа була локалізована, будинок не був повністю знищений вогнем, а люди в будинку від вогню не постраждали; також ОСОБА_12 незаконно заволодів належним ОСОБА_6 автомобілем, вартістю 152288 грн. 89 коп.
Таким чином, суд находить вину обвинуваченого доказаною повністю, та він повинен нести відповідальність згідно вимог закону.
Дії обвинуваченого слід кваліфікувати :
за ст. 129 КК України, як погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози,
за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 194 КК України, як закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу, що могло спричинити загибель людей та майнову шкоду у великих розмірах.
Дії обвинуваченого по епізоду незаконного заволодіння автомобілем органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, що завдало значної матеріальної шкоди.
Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2003 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» відповідно до ч. 2 ст. 289 КК України та п. 3 примітки до цієї статті матеріальну шкоду слід визнавати значною в разі заподіяння реальних збитків на суму від 100 до 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. При вирішенні питання про те, чи були збитки реальними, необхідно виходити з положень п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, де зазначено, що такими збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, що вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Якщо транспортний засіб не зазнав ніяких пошкоджень унаслідок незаконного заволодіння, його технічний стан не погіршився і відновлення він не потребує, або сума відповідних витрат менша від зазначеної у п. 3 примітки до ст. 289 КК України, така кваліфікуюча ознака, як заподіяння значної шкоди, відсутня.
Як встановлено судом, і це підтвердив в суді потерпілий, внаслідок дій обвинуваченого технічний стан автомобіля не погіршився, були лише подряпані дверцята автомобіля та диск, витрати на відновлення цих пошкоджень становлять приблизно 300 грн., для нього реальні збитки є незначними, тому в даному випадку відсутня така кваліфікуюча ознака, як заподіяння значної матеріальної шкоди, дії обвинуваченого по
епізоду заволодіння належним ОСОБА_6 автомобілем слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.
При обранні ОСОБА_12 виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, його молодий вік та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Суд враховує, що обвинувачений має на утриманні неповнолітню дитину, що пом`якшує його покарання.
Суд також враховує, що обвинувачений вчинив злочини, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує покарання.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи наведене, тяжкість скоєних злочинів, спосіб їх вчинення, характер діянь обвинуваченого, кількість злочинних посягань, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких один із злочинів не було доведено до кінця, суд вважає, що виправлення ОСОБА_10 можливе тільки в ізоляції від суспільства. Підстав для застосування більш м`якого покарання суд не вбачає.
Таке покарання, на думку суду, буде відповідати вимогам закону, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою, адже обвинувачений засуджується до позбавлення волі на певний строк. Враховуючи тяжкість вчиненого, особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що, перебуваючи на волі, він ухилятиметься від суду та займатиметься злочинною діяльністю. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Згідно ухвали слідчого судді ОСОБА_12 20 червня 2017 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в той день він був затриманий.
При зарахуванні обвинуваченому в строк відбуття покарання часу попереднього ув`язнення суд враховує положення ст. 72 КК України відповідно із змінами, внесеними Законом України №2046-V111 від 18 травня 2017 року, який набрав чинності 21 червня 2017 року, та керується правилами дії закону в часі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховується в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення 20 червня 2017 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закона України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а також з 21 червня 2017 року по день набрання вироку чинності відповідно до Закону України від 18 травня 2017 року № 2046-V111 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Як встановлено судом, власником домоволодіння, яке було пошкоджено внаслідок пожежі, що вчинив обвинувачений, є мати ОСОБА_7 - ОСОБА_8 , яка несла витрати по купівлі матеріалів для відновлення будинку, а ОСОБА_7 , що мешкає в ньому, несла витрати за роботи по його відновленню після пожежі. Їх цивільні права були порушені, вони мають право на їх захист та відповідно до ст. 22 ЦК України на відшкодування витрат по відновленню своїх прав / реальні збитки /. Це в суді не заперечував і сам обвинувачений.
Судом ОСОБА_22 залучена до участі у справі. Розмір витрат / реальних збитків / кожної документально підтверджується.
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_12 підлягають стягненню процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 9011 грн. 54 коп.
Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 368- 370, 374- 376 КПК України, суд
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 289 КК України та призначити покарання :
за ч. 1 ст. 129 КК України 2 роки обмеження волі,
за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 194 КК України 5 років позбавлення волі,
за ч. 1 ст. 289 КК України 3 роки позбавлення волі,
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити 5 років позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу залишити попередню - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання засудженому рахувати з дня затримання- з 20 червня 2017 року.
Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_12 зарахувати :
20 червня 2017 року на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-V111 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави судові витрати в розмірі 9011 / дев`ять тисяч одиннадцять / грн. 54 коп. за проведення судових кспертиз.
автомобіль «Opel Vivaro», номерний знак НОМЕР_3 , залишити потерпілому ОСОБА_6 ,
пожежне сміття, упаковане в спеціалізоване упакування, що знаходиться в кімнаті зберіганні речових доказів Хмельницького РВП ГУНП в Хмельницькій області, знищити,
пару чоловічих кросівок марки «Nike» , що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Хмельницького РВП ГУНП в Хмельницькій області, повернути ОСОБА_10 ,
диск зберігати при справі.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.