233 № 233/2293/16-к
У Х В А Л А
30 січня 2018 року м.Костянтинівка

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Костянтинівка кримінальне провадження за №0000375 від 15.03.2016 року за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Костянтинівки Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, мотивуючи тим, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу на теперішній час зникли. Міцні соціальні зв`язки, позитивні характеристики обвинуваченого свідчать про те, що його належну процесуальну поведінку можливо забезпечити шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
В судовому засіданні прокурор не погодилась з клопотанням захисника, вважає, що існують ризики, передбачені п.п.1,3 ст. 177 КПК України, а саме: втечі обвинуваченого та незаконного впливу з його боку на потерпілу.
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав думку захисника.
Вислухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов до таких висновків.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч.4 КК України триває, на даний час не допитаний обвинувачений ОСОБА_7 і з об`єктивних причин не виконані інші обов`язкові процесуальні дії, які б давали можливість завершити розгляд кримінального провадження.
В теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризики того, що ОСОБА_7 , який обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину, за скоєння якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років, знаходячись на волі може переховуватись від суду, оскільки наслідки та ризик втечі можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання; може незаконно впливати потерпілу ОСОБА_8 з метою зміни показань останньою, щоб уникнути кримінальної відповідальності, що підтверджується висновком службового розслідування від 29.12.2016 року з ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)», згідно з яким обвинувачений звертався до потерпілої з проханням зміни останньою показів в судових засіданнях (т.2 а.п. 180-181).
Суд вважає, що обраний відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості злочину, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду .
Враховуючи, що на даний час не відпали, а є дійсними та триваючими ризики переховування від суду та незаконного впливу на потерпілу ОСОБА_8 , запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_7 , що виключає можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який, а саме на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації, Рішення у справі «W. проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року).
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого ОСОБА_7 суд на даному етапі не встановив.
Стійкість соціальних зв`язків і позитивні характеристики обвинуваченого ОСОБА_7 , самі по собі, не є безумовною підставою для зміни запобіжного заходу, з урахуванням існування вищенаведених ризиків, переховування від суду та незаконного впливу на потерпілу.
Тому, за таких підстав в задоволенні клопотання захисника слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 350 КПК України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Судді: