Справа № 713/2171/17
Провадження №1-кп/713/45/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.01.2018 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , за участю потерпілого ОСОБА_4 , за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт, з угодою про примирення укладеною 20 грудня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435 від 24.09.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городенка, Івано-Франківської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, тимчасово не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , 23.09.2017 біля 17-20 год., перебуваючи на території міжрайбази, яка розташована в АДРЕСА_2 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, з-під приміщення охоронної будки, що біля приміщення складу магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », таємно викрав жіночий велосипед марки «АИСТ», зеленого кольору, вартістю 1300,00 грн., який належить ОСОБА_4 , чим завдав останній матеріальної шкоди на загальну суму 1300,00 грн., після чого з викраденим з місця вчинення злочину зник.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.185 ч.1 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 на підставі ст.ст.469, 471 КПК України 20.12.2017 року уклали угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, яка надійшла разом з обвинувальним актом.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, визнали правильність правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ст.185 ч.1 КК України, ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину за обставин, викладених у повідомленні про підозру, зазначили, що угода є добровільною, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або обіцянок чи дії будь-яких інших обставин. Також, враховуючи те, що ОСОБА_5 щиро розкаявся, раніше не судимий, сторони угоди узгодили міру покарання ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, в сумі 850,00 грн. Крім того, сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні даного злочину визнав повністю, просив затвердити укладену між ним та потерпілим ОСОБА_4 угоду про примирення на підставі ст.ст. 469, 471 КПК України. Підтвердив суду, що угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 просив затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , укладену 20.12.2017 року.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив, що шкода йому обвинуваченим ОСОБА_5 відшкодована в повному розмірі, велосипед повернуто, претензій матеріального та морального характеру не має, просив затвердити укладену між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України, оскільки угода про примирення між ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 , укладену 20.12.2017 року, оскільки дана угода відповідає закону і інтересам суспільства.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода містить необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Статтею 469 ч.3 КПК України передбачено, що угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 у повній мірі розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про примирення є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення за ст.185 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

Разом з цим, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

В п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує умови угоди про примирення укладеної 20.12.2017 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання у виді покарання в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних доходів громадян, що становить 850,00 грн., вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, посередньо характеризується за місцем проживання,потерпілий ОСОБА_4 претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, шкода відшкодована.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про примирення, що укладена 20 грудня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000435 від 24.09.2017 року, між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України та призначити покарання, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850,00 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувався.

Стягнути із ОСОБА_5 витрати на залучення експертів, а саме, за проведення товарознавчої експертизи №891-А від 03.11.2017 року в сумі 988 (дев`ятсот вісімдесят вісім) гривень 70 (Сімдесят) копійок на користь держави.

Речовий доказ: жіночий велосипед марки «АИСТ», зеленого кольору, який згідно постанови про прилучення речових доказів до кримінального провадження від 27.09.2017 року визнано речовим доказом та згідно розписки від року передано на зберігання потерпілому ОСОБА_4 залишити за належністю потерпілому ОСОБА_4 .

Речовий доказ, а саме, електронний носій інформації з відеозаписом DVD-R диск, який згідно постанови про прилучення речових доказів до кримінального провадження від 27.09.2017 року визнано речовим доказом, залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя: ОСОБА_1