АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/197/16-к Номер провадження 11-кп/786/104/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтави матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року,-
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, одружений, має двох неповнолітніх дітей, працюючий ТзОВ`Транс-Сервіс-1», водій, раніше не судимий, -

засуджений за ч.3 ст. 286 КК України на 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило загибель кількох осіб.

Так, 20 жовтня 2015 року, близько 8 год. 40 хв., ОСОБА_7 , керуючи автомобілем «DAF» моделі «XF 105.460» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом марки «ПР» моделі «BODEX PC 2442» д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по мокрому асфальтобетонному покриттю проїзної частини автодороги Полтава -Олександрія зі сторони смт.Павлиш Онуфріївського району в напрямку с.Підгірне Кременчуцького району.

В зустрічному напрямку по своїй смузі руху рухався автомобіль «ВАЗ» моделі «2108» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_9 , який перевозив в якості пасажирів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

Під час руху, а ділянці дороги 123 км.+ 530 м., де проїзна частина має підйом та закруглення з права на ліво стосовно напрямку руху водія ВАЗ 2108, а водія ОСОБА_7 відповідно спуск та закруглення з ліва на право, останній в порушенням вимог п. 12.1 ПДР України, не врахував дорожню обстановку, втратив керування транспортним засобом, внаслідок чого допустив занос причепа «ПР» моделі «BODEX PC 2442» на зустрічну смугу руху де сталося зіткнення лівою бічною частиною причепа з лівою передньою частиною автомобіля ВАЗ 2108.

В результаті ДТП водій автомобіля ВАЗ 2108 ОСОБА_9 та пасажири ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 загинули.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію його дій за ч.3 ст. 286 Кк України, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, зокрема пом`якшити призначене покарання з врахуванням ст.ст. 75, 69, 69-1 КК України. При цьому просить врахувати, що він щиро розкаявся, відшкодував спричинену моральну шкоду потерпілим, позитивно характеризується, раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей і матір похилого віку.

Інші учасники процесу вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримання апеляційної скарги, заперечення прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, ґрунтується на зібраних у справі доказах, які відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України судом першої інстанції не досліджувались і ніким з учасників судового розгляду не оспорюються. Тому колегія суддів виходить з того, що було встановлено вироком місцевого суду.

У відповідності до зібраних по справі доказів, дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковані судом за ч.3 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило загибель кількох осіб.

Згідно статей 50 та 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності та індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Як видно із матеріалів провадження, саме вказаними нормами закону керувався суд першої інстанції, при постановлені вироку та призначенні покарання ОСОБА_7 , яке відповідає вимогам ст. 65 КК України і обране з урахуванням тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочинами вчиненим із необережності, конкретних обставин справи, обставин які пом`якшують покарання обвинуваченого, зокрема визнання вини, щире каяття, сприяння у розкритті злочину, відсутністю обставин, що обтяжують покарання. Також судом враховано особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, позитивні характеристики, працює, має на утриманні двох дітей та матір похилого віку та думку потерпілих, які просили не позбавляти останнього волі.
Крім того, місцевий суд, враховуючи мету покарання визначену ст.50 КК України та взявши до уваги ступінь небезпеки вчиненого злочину, наслідки які настали у вигляді загибелі 4-х осіб, дійшов правильного висновку про призначення покарання обвинуваченому у виді реального позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобом в мінімальних межах санкції статті звинувачення.
На думку колегії суддів, з врахуванням тяжких наслідків, які настали від порушення ОСОБА_7 правил дорожнього руху у виді загибелі 4-х осіб, обране місцевим судом покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і підстав для його пом`якшення не вбачається.
За даних обставин, колегія суддів, вважає вирок суду першої інстанції законним та обґрунтованим і підстав для його зміни не знаходить.
Керуючись ч.2 ст.376, статтями 405 ,407, 418 КПК України колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 18 серпня 2016 року щодо нього без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4