Провадження № 1-кп/127/295/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.12.2017 м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000093 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Війтівці Волочиського р-ну Хмельницької обл., громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2008 року ОСОБА_7 біля Вінницького обласного шкірно-венерологічного диспансеру, що по вул. Першотравневій, 21 в м. Вінниці, з метою придбання автомобіля марки MERCEDEC-BENZ 311 CDI, передав ОСОБА_5 кошти в сумі 23000 доларів США, що еквівалентно 116150 грн.

Цього ж дня, перед передачею коштів, ОСОБА_7 видав ОСОБА_5 довіреність для купівлі на його ім`я автотранспортного засобу.

Через деякий час, ОСОБА_5 приїхав з Німеччини, де придбав автомобіль марки MERCEDEC-BENZ 311 CDI та зареєстрував його на ім`я ОСОБА_7 . При огляді цього автомобіля ОСОБА_7 виявив ряд недоліків, які його не влаштували, в тому числі ціна автомобіля, яка зі слів ОСОБА_5 склала 27000 доларів США. ОСОБА_5 сказав ОСОБА_7 доплатити ще 4000 доларів США за автомобіль. Внаслідок чого між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 розпочалась дискусія з приводу цього авто, в результаті якої ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 , що продасть куплений ним автомобіль та поверне кошти.

25.04.2008 року ОСОБА_7 видав довіреність на ім`я ОСОБА_5 для реалізації автомобіля з метою повернення своїх коштів.

10.05.2008 року ОСОБА_5 зняв з обліку автомобіль MERCEDEC-BENZ 311 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 , та продав його ОСОБА_8 за 23000 доларів США.

Внаслідок цього ОСОБА_5 , маючи умисел на шахрайське заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , діючи від імені останнього, продав належний ОСОБА_7 автомобіль, не повідомивши останнього про це. Таким чином, ОСОБА_5 привласнив кошти ОСОБА_7 в сумі 23000 доларів США.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 23000 доларів США, що еквівалентно 116150 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину не визнав, суду повідомив наступне. На той час він займався купівлею автомобілів за кордоном та їх продажем в Україні. З ОСОБА_7 він був малознайомий. Останній попросив купити для нього автомобіль марки MERCEDEC та повідомив йому деякі технічні характеристики автомобіля. Він погодився. При цьому вони не обговорювати ціну автомобіля, оскільки він не знав, за яку суму зможе придбати автомобіль у Німеччині. ОСОБА_7 не передавав йому жодних коштів. Вони домовилися, що він придбає автомобіль на ім`я ОСОБА_7 по довіреності та привезе його в Україну. В подальшому, якщо автомобіль ОСОБА_7 підійде, то він його залишить, а ні то продасть.

За кордоном він придбав автомобіль, оформив його на ім`я ОСОБА_7 , подзвонив до останнього та повідомив йому про це.

По приїзді він показав автомобіль потерпілому, однак він йому не сподобався. ОСОБА_7 не влаштувала ціна, тому він сказав його продати. Для цього ОСОБА_7 видав на його ім`я доручення.

Він продавав даний автомобіль на авто ринку. Коли з`явився покупець, то він зняв автомобіль з обліку та продав його. Він уже не пам`ятає, скільки грошей отримав за автомобіль. ОСОБА_7 він не повідомляв про продаж автомобіля.

ОСОБА_7 не звертався до нього за поверненням коштів.

ОСОБА_9 жодного відношення до даної справи не має.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 надав суду наступні показання. У 2008 році він хотів придбати собі автомобіль та дізнався, що ОСОБА_5 купує автомобілі у Німеччині та привозить їх на продаж у Вінницю. Він поговорив з ОСОБА_5 та останній погодився придбати для нього автомобіль. При цьому вони обговорили всі параметри автомобіля, а також всі витрати на його придбання та перевезення в Україну. За домовленістю він мав заплатити ОСОБА_5 23000 доларів США, а останній передати йому автомобіль MERCEDEC-BENZ 311 CDI. Він зняв свої кошти в сумі 20000 доларів США з депозитного рахунку ще 3000 доларів США позичив у ОСОБА_10 та передав ОСОБА_5 23000 доларів США.

Через тиждень до нього зателефонував ОСОБА_5 з Німеччини та повідомив, що такого, як він хотів, автомобіля немає, є кращий, але він дорожчий. Він не погодився на інший автомобіль, сказав ОСОБА_5 , щоб він нічого не купував та повертався.

Через деякий час, коли ОСОБА_5 повернувся, останній повідомив йому, що придбав для нього автомобіль, але він коштує 27000 доларів США, тому йому слід доплатити 4000 доларів США. Він не погодився на нові умови, тому сказав ОСОБА_5 продати цей автомобіль комусь іншому та повернути йому гроші. Оскільки автомобіль був оформлений на нього, то ОСОБА_5 попросив його, щоб він видав доручення на його ім`я з метою продажу автомобіля. Він видав таке доручення на ім`я ОСОБА_5 , і останній завіз автомобіль на авторинок. Через деякий час даного автомобіля на ринку не стало. Він запитав ОСОБА_5 , чи він продав автомобіль, на що той повідомив, що машина у Києві. Після цього він поцікавився у ДАІ, що з його автомобілем та з`ясував, що 10.05.2008 року автомобіль знято з обліку у Вінницькій області, а потім поставлено на облік у Донецькій області.

На даний час ОСОБА_5 так і не повернув йому кошти.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_11 , який суду повідомив наступне. Він працює нотаріусом. 02.04.2008 року він посвідчував доручення на купівлю автомобіля. При посвідченні даного доручення були присутні ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Він чув, що ОСОБА_5 має купити для ОСОБА_7 автомобіль за кордоном, і останній передав ОСОБА_5 гроші на дану покупку.

25.04.2008 року він посвідчував іншу довіреність від ОСОБА_7 на ім`я ОСОБА_5 15.07.2008 року дана довіреність була скасована. При цьому ОСОБА_7 повідомив йому, що ОСОБА_5 його обманув, продав автомобіль, а гроші йому не повернув.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_10 , який суду повідомив наступне. ОСОБА_5 та ОСОБА_7 знали один одного. Одного дня він разом з ОСОБА_7 звернулися до ОСОБА_5 з проханням придбати для ОСОБА_7 автомобіль за кордоном. В подальшому, він позичав ОСОБА_7 3000 доларів США, оскільки в нього не вистачало грошей на купівлю автомобіля.

Зі слів ОСОБА_7 , він знає про домовленість між останнім та ОСОБА_5 . Про всі інші обставини йому розповідав ОСОБА_7 .

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_12 , який суду повідомив наступне. На той час ОСОБА_7 консультувався з ним з приводу вартості автомобіля марки MERCEDEC.

Про всі обставини справи він знає зі слів ОСОБА_7 . Останній повідомив його, що передав ОСОБА_5 гроші в сумі 23000 доларів США на купівлю автомобіля, а ОСОБА_5 автомобіль продав та гроші йому не повернув.

Свідок ОСОБА_8 був допитаний по відоеконференціїї і суду повідомив наступне. Він купував автомобіль «Мерседес», але точної дати не пам`ятає, також він не пам`ятає точної ціни, це було більше 20000 доларів США, можливо 24000 доларів США. Автомобіль він купував по довіреності в особи, схожої на ОСОБА_5 . Гроші віддав всі повністю в доларах США.

В судовому засіданні були досліджені документи, надані сторонами кримінального провадження, а саме:

- копія довіреності від 02.04.2008 року посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_11 , якою ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_5 купувати на його ім`я автомобілі;

- копія довіреності від 25.04.2008 року посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_11 , якою ОСОБА_7 уповноважує ОСОБА_5 або ОСОБА_13 розпоряджатися від його імені автотранспортним засобом MERCEDEC-BENZ 311 CDI, д.н.з. НОМЕР_2 ;

- облікова картка приватного ТЗ НОМЕР_2 , в якій зазначено, що власником транспортного засобу MERCEDEC-BENZ 311 CDI є ОСОБА_7 ;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого з 27.08.2008 року власником автомобіля марки MERCEDEC-BENZ 311 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 є ОСОБА_8 ;

- лист начальника УДАІ УМВС України у Вінницькій області відповідно до якого, транспортний засіб Мерседес-Бенц д.н.з. НОМЕР_2 на підставі тимчасового реєстраційного талону та наданого ОСОБА_7 доручення, 10.05.2008 року було знято з обліку та в подальшому зареєстровано на ОСОБА_8 жителя Донецької області;

- довідка ПАТ «Український Інноваційний Банк» від 07.07.2011 року, згідно якої 02.04.2008 року ОСОБА_7 достроково розірвав договір з банком з приводу депозитного вкладу та отримав гроші в сумі 20033,34 доларів США;

- витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» від 16.12.2013 року, в якому зазначені всі дати перетину ОСОБА_5 кордону України;

- довідка Національного банку України, згідно якої станом на 02.04.2008 року офіційний курс гривні до іноземної валюти становив: 100 доларів США дорівнює 505 гривень;

- митні декларації;

- рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 16.05.2011 року за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення боргу;

- відповідь начальника центру НППВАЗ ДАІ з обслуговування міст Єнакієве, Жданівка та Дебальцеве при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області відповідно до якої, за комп`ютерними даними ЦНППВАЗ з обслуговування міст Єнакієве, Жданівка та Дебальцеве при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області автомобіль MERCEDEC-BENZ 311 CDI, д.н.з. НОМЕР_3 зареєстрований 16.05.2008 року за ОСОБА_8 на підставі біржової угоди № 000975/126735/0103 від 10.05.2008 ТБ АЛЬЯНЦ м. Вінниці;

- витяги з кримінального провадження від 05.02.2013 року та від 23.12.2013 року;

- заява ОСОБА_7 від 04.02.2013 року, згідно якої останній просить Прокурора міста Вінниця внести відомості до ЄРДР та розпочати розслідування по факту заволодіння ОСОБА_5 його грішми в сумі 23000 доларів США шляхом шахрайства;

- повідомлення ОСОБА_5 про підозру від 18.12.2013 року.

Оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена досудовим розслідуванням та знайшла повне підтвердження в судовому засіданні з огляду на таке.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_5 не заперечував, що у нього з потерпілим ОСОБА_7 була домовленість згідно якої ОСОБА_5 обіцяв пригнати йому з-за кордону автомобіль «Мерседес». Такі показання ОСОБА_5 підтверджуються показаннями потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_5 заперечував те, що брав гроші у ОСОБА_7 та стверджував, що купував автомобіль за свої власні кошти. По приїзді, автомобіль потерпілому не підійшов, тому він його продав. Такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями ОСОБА_7 , який в судовому засіданні вказував, що передав ОСОБА_5 гроші в сумі 23000 доларів США на купівлю автомобіля. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 повідомив, що позичив ОСОБА_7 гроші в сумі 3000 доларів США на купівлю автомобіля. Факт наявності у ОСОБА_7 на той час коштів також підтверджується дослідженою в судовому засіданні довідкою з банку, згідно якої ОСОБА_7 зняв з депозитного рахунку гроші в сумі 20033,34 доларів США, розірвавши депозитний договір достроково. При цьому відбулося це 02.04.2008 року, тобто безпосередньо в день домовленості з ОСОБА_5 про купівлю автомобіля та видачі доручення на ім`я останнього. В подальшому, ОСОБА_7 передав ОСОБА_5 кошти в сумі 23000 доларів США. Даний факт підтверджується показаннями як самого потерпілого, який в судовому засіданні та під час написання заяви про вчинення відносно нього злочину стверджував, що передавав обвинуваченому гроші, так і показаннями допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що під час посвідчення довіреності 02.04.2008 року він чув, що ОСОБА_5 має купити для ОСОБА_7 автомобіль за кордоном, і останній передав ОСОБА_5 гроші на дану покупку.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечував те, що був за кордоном, придбав там автомобіль марки MERCEDEC-BENZ 311 CDI та привіз його в Україну для ОСОБА_7 . Такі показання обвинуваченого підтверджуються також документами, дослідженими в ході судового розгляду, а саме: обліковою карткою транспортного засобу, витягом з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» та митними деклараціями. При цьому, згідно документів, наявних в кримінальному провадженні куплений автомобіль марки MERCEDEC-BENZ 311 спочатку був зареєстрований на ім`я ОСОБА_7 .

В подальшому, коли автомобіль ОСОБА_7 не підійшов, то між обвинуваченим та потерпілим виникла інша домовленість про те, що ОСОБА_5 має продати даний автомобіль та повернути ОСОБА_7 кошти, які від нього отримав. Однак, ОСОБА_5 , маючи умисел на шахрайське заволодіння грішми потерпілого, зловживаючи довірою останнього, продав автомобіль, а кошти ОСОБА_7 не повернув. Факт продажу ОСОБА_5 автомобіля марки MERCEDEC-BENZ 311 CDI підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, згідно якого з 27.08.2008 року власником вищевказаного автомобіля є ОСОБА_8 , листом начальника УДАІ УМВС України у Вінницькій області та відповіддю начальника центру НППВАЗ ДАІ з обслуговування міст Єнакієве, Жданівка та Дебальцеве при УДАІ ГУМВС України в Донецькій області, а також показаннями свідка ОСОБА_8 .

Досліджені в ході судового розгляду докази вказують на те, що потерпілий ОСОБА_7 , будучи введений в оману обвинуваченим ОСОБА_5 , добровільного передав останньому гроші в сумі 23000 доларів США, не вимагаючи при цьому жодної розписки, оскільки довіряв ОСОБА_5 . Факт довірливих відносин, які склалися між обвинуваченим та потерпілим, підтверджується показаннями потерпілого та свідків, допитаних в судовому засіданні, а також довіреностями від 02.04.2008 року та від 25.04.2008 року, які ОСОБА_7 видавав на ім`я ОСОБА_5 . Останній, отримавши дані кошти, придбав автомобіль для ОСОБА_7 та зареєстрував його на ім`я потерпілого, оскільки розумів, що автомобіль йому не належить, він купував його за гроші ОСОБА_7 . В подальшому, коли потерпілий відмовився здійснювати доплату за автомобіль, ОСОБА_5 продав його, не повідомивши при цьому ОСОБА_7 , гроші потерпілому не повернув.

На підставі викладеного, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 стверджуючи, що не брав у потерпілого гроші на купівлю автомобіля, намагається ввести суд в оману, а не визнаючи свою вину намагається уникнути відповідальності за скоєний ним злочин.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують та пом`якшують його покарання.

Зокрема судом враховано, що ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання компрометуючих даних не надходило.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

За таких обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_5 скоїв умисний тяжкий корисливий злочин, свою вину не визнав, у скоєному не розкаявся та намагався ввести суд в оману, суд вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, на даний час доглядає за батьками похилого віку, суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням. У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 перед потерпілим не вибачився, не намагався навіть частково відшкодувати останньому завдану шкоду, суд вважає, що іспитовий строк повинен бути максимальним, який передбачений КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком три роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: