Дата документу 25.08.2017

Справа № 0814/2522/2012
Провадження № 1-в/334/81/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:
07.04.2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з заявою про скасування арешту майна, а якому зазначають, що 15.05.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено вирок по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України. Згідно вироку ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні вказаного злочину і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково з ОСОБА_3 стягнуто суму в розмірі 55118,86 грн.
Під час досудового слідства у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 , постановою слідчого ОСОБА_5 , від 31.01.2012 року було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6 , зокрема на будинок АДРЕСА_1 .
Вироком суду, доля вказаного арештованого майна не вирішена. А оскільки заявнику на підставі договору факторингу наразі перейшло право вимоги до ОСОБА_3 , за іпотечним договором, предметом якого є зазначений вище будинок, ТОВ «Кей-Колект» просить скасувати арешт вказаного будинку.
Заявник в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 15.05.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя винесено вирок по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 у вчинені злочину передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
Згідно вироку ОСОБА_3 було визнано винною у вчиненні вказаного злочину і призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнена від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців. Цивільний позов ОСОБА_4 задоволено частково з ОСОБА_3 стягнуто суму в розмірі 55118,86 грн.
Під час досудового слідства у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 , постановою слідчого ОСОБА_5 , від 31.01.2012 року було накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_6 , зокрема на будинок АДРЕСА_1 .
Вироком суду, доля вказаного арештованого майна не вирішена.
22.04.2004 року між ОСОБА_3 і ПАТ «Укрсиббанк» укладено кредитний договір № 726-К/Р за умовами якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти в розмірі 49000,00 доларів США. 25.05.2004р. з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ОСОБА_3 та банком було укладено договір іпотеки №726-К/Р/З, предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 .
Крім того, 19.10.2007 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсиббанк» було укладено ще два кредитних договори на отримання 100 000,00 доларів США та 8791,00 доларів США.
19.10.2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаними кредитними договорами укладено договір іпотеки № 0/3 предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідно до договору Факторингу №1 від 12.12.2012 року ПАТ «Укрсиббанк» відступило своє право вимоги за кредитними договорами укладеними з ОСОБА_3 , та право вимоги за іпотечними договорами - ТОВ «Кей-Колект».
За вказаними кредитними договорами ОСОБА_3 зобов`язання не виконує і ТОВ «Кей-Колект» має намір набути право власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» або продати вище вказане майно в порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку». Однак наразі заявник не може реалізувати своє право, оскільки є не скасованою постанова слідчого ОСОБА_5 від 31.01.2012 року про накладення арешту на майно.
Відповідно до вимог ст. 126 КПК України (в редакції 1960 року), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна проводиться шляхом накладання арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосував заходу відпале потреба.
Згідно ст.411 КПК України 1960 року, питання пов`язані з виконанням вироку вирішуються судом у судовому засідання.
Згідно ст.409 КПК України 1960 року, питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, включаючи визначення розміру і розподілення судових витрат, якщо суд не вирішив цих питань, вирішуються судом, який постановив вирок.

Оскільки питання про скасування заходів забезпечення, застосованих на досудовому слідстві у відношенні ОСОБА_3 , не були вирішені під час постановки вироку у відношенні останньої, суд вважає за необхідне заву про скасування арешту задовольнити.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.409,411 КПК України (1960 р.), суд, -
УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про скасування арешту майна задовольнити.
Скасувати арешт, накладений 31.01.2012р. постановою слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_7 у кримінальній справі №8701101 на нерухоме майно житловий будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 і на лежить на праві власності ОСОБА_3 .
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1