1-536/11
1-в/465/274/17
У Х В А Л А
судового засідання
28.12.2017 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:
головуючої-судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
представника КЗ ЛОКПЛ (лікар-психіатр): ОСОБА_5
хворої: ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду заяву Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку,-
в с т а н о в и в:
Заступник головного лікаря з експертизи Комунального закладу Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня ОСОБА_7 звернувся в суд із заявою про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
В обґрунтування заяви покликаються на те, що 12.10.2011 року постановою Франківського районного суду міста Львова застосовано до ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

09.08.2016 року ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська змінено ОСОБА_6 застосування примусових заходів медичного характеру з суворим наглядом і перевід її для подальшого застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричної лікарні у відділення з звичайним наглядом за місцем реєстрації.

З 15.09.2016 року перебуває на лікуванні в КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» по теперішній час.
Ухвалами Франківського суду м.Львова від 07.02.2017 року та 23.06.2017 року ОСОБА_6 було продовжено примусові заходи медичного характеру.

За останні шість місяців психічний стан хворої ОСОБА_6 значно покращився, пацієнтка знаходиться в стані ремісії: поведінка впорядкована, настрій рівний. Розлади сприйняття заперечує. Ознак агресивного та ауто агресивної поведінки не виявляє. Хвора ввічлива, коректна, охайна, охоче вступає в спілкування з лікарем, медичним персоналом, свідомими хворими. Зменшилися прояви емоційно-вольового дефекту: тепло зустрічає батька, цікавиться випискою, охоче включається в трудопроцеси в межах відділення, займається бісероплетінням. Свідомо приймає ліки, обговорює різні стратегії лікування. Критична до своєї хвороби і скоєного злочину. Отримала лікування азапізоном, склероном, проводилась підтримуюча психотерапія.

15.12.2017р. оглянута комісією лікарів-психіатрів КЗ ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», яка дійшла висновку, що за своїм психічним станом ОСОБА_6 продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.Просять заяву задоволити.

У судовому засіданні представник заявника КЗ ЛОКПЛ лікар психіатр ОСОБА_5 , підтримав заяву на предмет зміни застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , просив її задоволити, покликаючись на висновок комісії лікарів-психіатрів КЗ ЛОКПЛ №57 від 15.12.2017р., відповідно до якого ОСОБА_6 рекомендовано застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Захисник в судовому засіданні подану заяву підтримав, та пояснив, що у ОСОБА_6 покращився психічний стан та відбулись зміни у поведінці ОСОБА_6 ,а тому просить змінити її примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що її стан здоров`я покращився, вона вилікувалася та сама себе може самооблуговувати.
Прокурор заперечив щодо задоволення вказаної заяви, оскільки відповідно до ст. 92 КК України метою застосування примусових заходів медичного характеру є не лише обов`язкове лікування ОСОБА_6 , а також і запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь. В той же час заявником не доведено відсутність ризиків щодо вчинення за умови застосування амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку ОСОБА_6 нових суспільно небезпечних діянь. Просить відмовити у задоволенні такої заяви.
Дослідивши матеріали заяви, заслухавши думку представника КЗ «ЛОКПЛ» (лікаря-психіатра), захисника, які підтримали згадану заяву, пояснення хворої, та думку прокурора яка заперечила проти задоволення заяви, суд приходить до висновку, що слід відмовити у задоволенні заяви з наступних підстав.
Постановою Франківського районного суду міста Львова від 12.10.2011 року за скоєне суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, до ОСОБА_6 застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Відповідно до вимог п.1, 2 ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.
Згідно ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу. У разі відсутності підстав для припинення або продовження застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, направляє до суду заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни застосування примусового заходу медичного характеру. У разі необхідності зміни застосування примусового заходу медичного характеру представник психіатричного закладу (лікар-психіатр), який надає особі таку психіатричну допомогу, повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про зміну застосування примусового заходу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обґрунтування про необхідність зміни надання особі такої психіатричної допомоги. В подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Питання про зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу або виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на примусовому лікуванні зі звичайним наглядом з 15.09.2016 року у КЗ Львівській обласній клінічній психіатричній лікарні з приводу захворювання на підставі ухвали Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська 09.08.2016 року.
До ухвал Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2017р. та 23.06.2017р. ОСОБА_6 було продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Із висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру №57 від 15.12.2017 року вбачається, що комісія лікарів провівши огляд ОСОБА_6 дійшла до висновку, що остання знаходиться в стані ремісії. За своїм психічним станом ОСОБА_6 продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом не потребує. Рекомендовано надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.
Однак, на переконання суду такий висновок лікарської комісії є передчасним, оскільки зі встановлених обставин не вбачається, що внаслідок здійсненого лікування у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом стан здоров`я ОСОБА_6 настільки змінився, що остання не становитиме суспільної небезпеки для себе та оточуючих. При цьому, не було медичним закладом перевірено де буде проживати ОСОБА_6 у разі зміни її примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку, оскільки квартира за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 була продана, а місця проживання остання так і немає, а тому суд приходить до висновку про безпідставність заяви представника медичного закладу, відтак у її задоволенні слід відмовити.
Керуючись ст. ст.92-95 КК України, ст. ст. 512-514 КПК України, суд, -
у х в а л и в:
у задоволенні заяви комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про зміну примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1