Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3273/16-к
Провадження № 1-кп/209/27/18
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
адвоката ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське Дніпропетровської області в режимі відеоконференції із ДУ "Дніпровська виправна колонія (№ 89) кримінальне провадження № 209/3273/16-к(номер провадження 1-кп/209/27/18) за обвинувальним актом № 0001162 за обвинуваченням
ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кринички Криничанського района Дніпропетровської області, громадянина України , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації, раніше судимого:

- засуджений 02.12.2012 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2,3 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі , звільнився 10.03.2016 року по відбуттю строку покарання;

- засуджений 29.03.2017 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області за ст.ст.185 ч.3,186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- засуджений 13 вересня 2017 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.2,3,190 ч.2, 309 ч.1 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 ч.4 КК України призначене покарання поглинене покаранням за вироком від 29.03.2017 року остаточно до відбуття 4 роки 6 місяців позбавлення волі;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 31 травня 2016 року , близько 15.30 годин (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), знаходився біля зупинки громадського транспорту НК "Бомба", що розташований по пр. Металургів в м. Кам`янське Дніпропетровської області. В цей час у обвинуваченого ОСОБА_4 раптово виник умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном.
Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на повторне відкрите заволодіння чужим майном, 31.05.2016 року, близько 15.30 годин, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за вищевказаною адресою, цілковито усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з корисливих мотивів та особистою зацікавленості, розуміючи, що його дії є відкритими для потерпілої, попрохавши надати йому належний потерпілій ОСОБА_6 мобільний телефон "Номі і 181" , вартість якого згідно судової товарознавчої експертизи № 1294 від 16.06.2016 року на момент вчинення злочину ,станом на 31.05.2016 року складає 250 грн., для здійснення телефонного дзвінка, повторно відкрито заволодів вказаним телефоном. Після чого, тримаючи його при собі, та не маючи наміру в майбутньому повертати його власниці, став виходити з ним, а в подальшому побіг з місця вчинення злочину у невідомому напрямку. ОСОБА_6 стала кричати обвинуваченому ОСОБА_4 щоб він повернув її мобільний телефон, але останній вимогу потерпілої проігнорував та зник з місця вчинення злочину, тим самим повторно відкрито заволодів чужим майном.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину не визнав та пояснив, що він знаходився в кафе біля нічного клубу "Бомба", що знаходиться на лівому березі м.Дніпродзержинська. Там він побачив потерпілу ОСОБА_7 , яка відпочивала зі своїми друзями. Попросив її дати свій мобільний телефон щоб подзвонити. Вона витягла свої картки з мобільного телефону і дала йому свій мобільний телефон подзвонити. Він вийшов із кафе для розмови. До кафе під`їхав його знайомий , він з ним розмовляв, при цьому відійшов від кафе. Коли повернувся до кафе, то там потерпілої вже не було. Мобільний телефон в подальшому він потерпілій не повертав, комусь віддав, не пам`ятає. Не згодний з обвинуваченням, ніхто йому не кричав , щоб він повернув мобільний телефон, з кафе він не тікав. Мобільний телефон цінності не представляв собою , його навіть не можна було здавати до ломбарду.
Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що у травні 2016 року, вона приїхала з м. Дніпропетровська та знаходилася на зупинці громадського транспорту "Бомба" лівому березі біля нічного клубу "Бомба". Там знаходилися її знайомі , вони відпочивали в кафе. До неї підійшов ОСОБА_8 і попросив мобільний телефон для здійснення дзвінка, але потрібно вставити свою картку. Вона дала йому свій мобільний телефон ОСОБА_9 вийшов із кафе та побіг. Вона та її знайомі кричали йому, щоб повернув мобільний телефон. Цивільний позов не заявляє.

В судовому засіданні дослідженні письмові матеріали справи:
- витяг з кримінального провадження № 0001162. (а.с.1)

- протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.06.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_6 звернулася до Дніпровського ВП із заявою, в якій просить вжити заходи до ОСОБА_4 , який 31.05.2016 року приблизно о 15-40 годині знаходячись на зупинці біля НК "Бомба" по пр. Металургів заволодів її мобільним телефоном "Номі і181" (а.с.9)

- висновок судово-товарознавчої експертизи № 1294 від 16.06.2016 року, відповідно до якого вартість мобільного телефону "Номі і181" станом на 31.05.2016 року складає 250 грн.(а.с.25-28)

- відповідь директора ПТ "Ломбард Онікс" згідно до якої, дійсно ОСОБА_4 на свій паспорт надав у заклад мобільний телефон марки "Номі 181" на підставі договору фінансового кредиту № 1.19318/0 від 31.05.2016 року по 10.06.2016 року.(а.с.32)

- протокол огляду від 29.06.2016 року в присутності понятих оглянутий фінансовий договір ПТ "Ломбард Онікс" (а.с.33)

- протокол пред`явлення особи для впізнання від 13.07.2016 року за фотознімками, під час якого потерпіла ОСОБА_6 впізнала на фото під номером 1 ( зображений ОСОБА_4 ), як особу, яка відкрито заволоділа її мобільним телефоном.(а.с.65)

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.07.2016 року, відповідно до якого в присутності потерпілих потерпіла ОСОБА_10 розповіла та показала яким чином ОСОБА_4 заволодів її мобільним телефоном, фототаблиця до протоколу. (а.с.70,71)

Стороною обвинувачення у даному кримінальному проваджені було заявлено клопотання про допит свідка ОСОБА_11 , однак явка останньої в судове засідання так і не було забезпечена, а на ухвали суду про привід була надана інформація про неможливість виклику свідка.
Крім того, обвинувачений заявив клопотання про допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , судом приймалися заходи для забезпечення явки останнього в судове засідання. Враховуючи, що обвинуваченим надана була неповна інформація про анкетні данні та місце мешкання свідка, забезпечити виклик свідка в судове засідання неможливо.
Суд , з урахуванням думки прокурора , обвинуваченого, захисника обвинуваченого, вважає можливим закінчити розгляд кримінального провадження без допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , які неодноразово викликався в судове засідання , як повістками так і приводом.
У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 "поза розумним сумнівом" знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження.
Посилання обвинуваченого ОСОБА_4 на невірну кваліфікацію органами досудового слідства його дій саме за ч. 2 ст. 186 КК України , вказуючи в поясненнях на те, що потерпіла сама надала йому для дзвінка свій мобільний телефон, з місця він не тікав, натомість, сама потерпіла пішла з місця не дочекавшись його, спростовується допитом потерпілої ОСОБА_6 , а також письмовими доказами, а саме довідкою директора ПТ "Ломбард Онікс" згідно до якої, дійсно ОСОБА_4 31 травня 2016 року, на свій паспорт надав у заклад мобільний телефон марки "Номі 181" на підставі договору фінансового кредиту № 1.19318/0 від 31.05.2016 року по 10.06.2016 року.(а.с.32)

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_14 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України доведена і кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст. 186 КК України, оскільки він вчинив відкрите заволодіння чужим майном(грабіж), вчинене повторно.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали..
При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК, відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України скоєне кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів (ст. 186 ч.2 КК України).
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає наявність хронічного захворювання (РРТБ(08.16Р) легенів (дисемінований), МБТ(+),М(+),МГ(+),Ріф (+), кат.4.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує його відношення до вчиненого, визнання своєї вини, дані про його особу, який є раніше судимий, скоїв тяжкий злочин, ніде не працює, має тяжке захворювання.
З огляду на положення ч. 4 ст. 70 КК України та роз`яснень Верховного Суду України, викладених в ч. 6 п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року з наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховуючи, що даний злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України ОСОБА_4 скоїв 31 травня 2016 року , тобто до постановлення вироку Заводським районним судом м. Дніпродзержинеська Дніпропетровської області області від 13 вересня 2017 року, остаточне покарання останньому має бути призначене за правилами ч.4 ст.70 КК України.
Цивільний позов у справі не заявлений.
Процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 115 грн. (а.с.24) підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі.
Речові докази у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначене за даним вироком показання у виді 4( чотирьох) років позбавлення волі повністю поглинути покаранням,призначеним вироком Заводського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської областівід 13.09.2017 року у вигляді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, і остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі стороком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців .
До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк покарання обчислювати з дня затримання - з 13 червня 2016 року.
Зарахувати засудженому ОСОБА_4 у строк відбуття ним покарання призначеного даним вироком, строк його попереднього ув`язнення в період, з часу його затримання, тобто з 13.06.2016 року по 20.06.2017 року, включно, виходячи із розрахунку, передбаченого ч.5 ст. 72 КК України - одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі..
Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь держави в рахунок відшкодування витрат за проведення експертизи 115 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1