Справа № 690/277/17
Провадження № 1-кп/690/52/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 жовтня 2017 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження № 0000558 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Звенигородка Черкаської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, утриманців не має, пенсіонер по інвалідності 3 групи загального захворювання, невійськовозобов`язаний, засудженого 24.05.2017 року вироком Ватутінського міського суду Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:
31.03.2017 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 перебуваючи на території приватного домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 , реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав ноутбук «НР 250 G4» вартістю 3 260 грн. та сумку для носіння ноутбуку вартістю 75 грн., що належали ОСОБА_7 , які привласнив з метою власного використання.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями завдав ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 3 335 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_3 суть обвинувачення зрозуміла, він визнає свою винуватість та бажає давати пояснення.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення у повному обсязі, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, учасники судового провадження не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження всіх доказів щодо обставин справи, що підтверджують вину обвинуваченого і ніким не оспорюються, та вирішив обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, які підтверджують місце зберігання речових доказів по справі та документів, які характеризують особу обвинуваченого.

Також суд роз`яснив учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оскаржити обставини, які не досліджувались судом у судовому засіданні, в апеляційному порядку.
Допитаний у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у таємному викрадені чужого майна та пояснив, що 31.03.2017 року у період часу з 10 год. до 15 год. він, його цивільна дружина, а також ОСОБА_7 зі своєю дружиною, перебували у гостях ОСОБА_6 , який проживає у приватному будинку, що за адресою: АДРЕСА_3 . У подальшому, коли він близько 16 год. йшов додому, то побачив, що біля будинку лежить сумка у якій знаходиться ноутбук. Оскільки на подвір`ї домоволодіння вже нікого не було, так як його цивільна дружина та ОСОБА_8 з власною дружиною, вже пішли додому, а ОСОБА_6 спав у власному будинку, він викрав дану сумку з ноутбуком та пішов додому. Крадіжку здійснив з корисливих мотивів, а викрадені речі вирішив залишити собі для власного використання. У подальшому, він добровільно видав викрадені ноутбук та сумку працівникам поліції, які проводили розслідування за заявою ОСОБА_7 про викрадення ноутбуку.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своєму рішенні «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи зміст показань обвинуваченого ОСОБА_3 наданих у ході судового розгляду у суду відсутні сумніви про доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено.

По місцю реєстрації обвинувачений ОСОБА_3 характеризується посередньо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, крім позиції прокурора, обставини, що пом`якшує покарання, також враховує: суспільну небезпеку, характер, обставини вчинення та ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення (злочину), який класифікується як злочин середньої тяжкості; особу винного наявність раніше судимості та інвалідність 3 групи загального захворювання; думку потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до заяви якого претензії морального та матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні, а міру покарання залишає на розсуд суду.

З урахуванням вказаного та принципу індивідуалізації покарання, суд вважає, що подальше виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе без ізоляції його від суспільства, шляхом призначення покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, з встановленням строку випробування, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, з переліку передбачених ст. 76 КК України, вважаючи, що саме ця міра покарання з урахуванням обставин даної справи буде справедливою та достатньою для нього.

Обвинувачений ОСОБА_3 24.05.2017 року засуджений вироком Ватутінського міського суду Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив 31.03.2017 року, тобто до постановлення попереднього вироку.
Водночас з огляду на положення ч. 3 ст. 72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю злочинів і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт на майно не накладався.

Речові докази, саме: ноутбук «НР 250 G4» та сумку для носіння ноутбуку, до суду не надавались, відповідно до розписки від 31.05.2017 року передані на зберігання потерпілому ОСОБА_7 , який є їх власником.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.
Керуючись ст.ст. 53, 65-67, 72, 75, 76, 185 КК України, ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374, 532 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання у виді покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Іспитовий стpок встановити тривалістю 1 (один) рік, який рахувати з часу проголошення вироку.
На підставі ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-попросити публічно пробачення у потерпілого ОСОБА_7 ;
-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вирок Ватутінського міського суду Черкаської області від 24.05.2017 року відносно ОСОБА_3 підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Речові докази, а саме: ноутбук «НР 250 G4» та сумку для носіння ноутбуку, залишити в розпорядженні власника ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати відсутні.

Підстави для обрання ОСОБА_3 міри запобіжного заходу до вступу вироку у закону силу відсутні.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Черкаської області через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Роз`яснити, що учасники судового провадження мають право отримати копію даного вироку в суді. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1