УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 липня 2016 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи у кримінальному провадженні №0006541, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Углегорська Донецької області, громадянин України, росіянин, з вищою освітою, який у шлюбі не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва 20.07.2016 надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури № 10 ОСОБА_3 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 про направлення підозрюваного ОСОБА_4 до медичного закладу для стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.
Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУ НМ у м. Києві розслідується кримінальне провадження №0006541 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що в ОСОБА_4 виник умисел на умисне вбивство гр. ОСОБА_8 з мотивів неприязного відношення до її чоловіка секретаря Ради національної безпеки та оборони України ОСОБА_9 та членів його сім`ї.

У зв`язку з цим 25.05.2016 приблизно о 15.40 год. ОСОБА_4 прибув до приміщення Національного педагогічного університету ім. Драгоманова, що по вул. Пирогова, 9 в м. Києві, де ОСОБА_8 працює на посаді завідувача кафедри іноземних мов природничого факультету.

Перебуваючи на 4-му поверсі вказаного приміщення, ОСОБА_4 помилково сприймаючи викладача ОСОБА_10 за ОСОБА_8 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті останній, схопив ОСОБА_10 за верню частину тулубу та почав силою утримувати її, підніс до шиї потерпілої ніж.

Однак ОСОБА_4 не зміг вчинити усі дії, які вважав за необхідне для доведення злочинного умислу дло кінця, оскільки його дії були припинені працівником правоохоронного органу.

ОСОБА_4 26.05.2016 повідомлено про підозру за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Підозрюваному 30.06.2016 призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, згідно з висновком судово-психіатричного експерта від 05.07.2016 у зв`язку зі складністю клінічної картини та для встановлення ступеню наявних у ОСОБА_4 розладів психічної діяльності (якщо такі психічні порушення будуть зафіксовані), останній потребує проведення стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Слідчим 18.07.2016 призначена стаціонарна комісійна комплексна судова психолого-психіатрична експертиза.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 КПК України питання про направлення особи до медичного закладу для проведення стаціонарної психіатричної експертизи під час досудового розслідування вирішується слідчим суддею.

У судовому засіданні прокурор вважала за необхідне задовольнити клопотання.

Підозрюваний та захисники заперечували проти призначення експертизи, ініційованої стороною обвинувачення, оскільки фабула кримінального правопорушення, яке інкриміноване підозрюваному, у клопотанні, що розглядається, та у постанові про призначення даної експертизи суттєво відрізняються. Зазначене, на думку сторони захисту, може ввести експертну комісію в оману щодо обставин кримінального правопорушення та зашкодить об`єктивному проведенню експертного дослідженню.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора та захисників, пояснення підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 518 від 05.07.2016 у під експертного виявлені полегшене ставлення до правопорушення та ситуації, що склалася, дещо формальний характер критичної оцінки свого стану в цілому поряд з висловлюваннями про його наміри покарати ОСОБА_9 (відрізавши йому вухо) за те, що той є винуватцем початку АТО в Україні, та певною фіксованістю підекспертного на цій темі.

Тому, на думку експертів, з метою проведення диференційованої діагностики та встановлення ступеню наявних у підекспертного розладів психічної діяльності (якщо такі психічні порушення будуть зафіксовані), що неможливо зробити в межах одномоментного огляду, під експертний потребує тривалого динамічного спостереження в умовах експертного закладу. Дана обставина вимагає проведення стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи.

Відповідно до ст.21 Закону України «Про психіатричну допомогу» судово-психіатрична експертиза по кримінальних справах призначається та проводиться на підставах та у порядку, передбаченому законом.

У силу ст.509 КПК України у разі необхідності здійснення тривалого спостереження та дослідження особи може бути проведена стаціонарна психіатрична експертиза, для чого така особа направляється до відповідного медичного закладу на строк не більше двох місяців.

Надаючи оцінку доводам сторони захисту щодо розбіжностей у текстах клопотання про поміщення підозрюваного до медичного закладу та постанови про призначення експертизи, слідчий суддя відмічає, що в силу ч.1 ст. 101 КПК України висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені перед експертом.

Згідно з ч.1 ст.102 КПК висновок експерта має містити, серед іншого, перелік питань, що були поставлені перед експертом та обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання.

Аналіз вказаних процесуальних норм свідчить, що на експерта покладається обов`язок надати відповіді на питання, які поставлені перед ним особою, яка ініціювала проведення експертизи. У той же час, процесуальний закон не містить вимоги щодо необхідності зазначення прямого або непрямого зв`язку з фабулою кримінального правопорушення.

Крім того, суттєвим, на переконання слідчого судді, є те, що обставини інкримінованого особі діяння викладаються не у постанові про призначення експертизи або у клопотанні про поміщення особи до експертної установи.

Відповідно до ст. 277 КПК стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення має міститися у письмовому повідомленні про підозру, з якого учасники кримінального провадження, у т.ч. експерти можуть отримати необхідні дані та використати їх під час проведення експертного дослідження.

Отже, погоджуючись з доводами сторони захисту про наявність розбіжностей у постанові про призначення експертизи від 18.07.2016 та відповідному клопотанні від 18.07.2016, слідчий суддя не вважає,що дана обставина не впливає на вирішення питання щодо поміщення особи до медичного закладу, та не перешкоджає у його позитивному вирішенні .

На підставі викладеного, керуючись ст.101, 102, 277, 509 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 задовольнити.

Підозрюваного ОСОБА_4 направити до Київського міського Центру судово-психіатричної експертизи для проведення стаціонарної комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи в межах строку тримання підозрюваного під вартою, але не більше двох місяців.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1