Справа № 522/57/18
Провадження по справі № 1-кс/522/32/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2018 року місто Одеса
Слідчий суддя приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001066, зареєстрованому в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань 20.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання потерпілого ОСОБА_3 про арешт майна.
В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 зазначив наступне.
В Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження за № 0001066 від 20.12.2016 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 382, ч. 1 ст. 388 КК України.
02.01.2018р., у даному кримінальному провадженні ОСОБА_3 визнано потерпілим, а з пред`явленням цивільного позову - цивільним позивачем у вказаному кримінальному правопорушенні з розміром майнової шкоди - 34750 грн. 42 коп, за наведеним розрахунком у цивільному позові.

Доказом завданої майнової шкоди являється рішення Приморського райсуду м. Одеси від 10.02.16 р. про стягнення з кредитної спілки « Україна» на користь ОСОБА_3 27040 грн. і видачею виконавчого листа № 522/16988/15-ц у його виконання.

Таким чином, з метою забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 просить накласти арешт на кошти і рухоме майно посадової особи кредитної спілки «Україна» на розмір завданої майнової шкоди - 34750 грн. 42 коп. за пред`явленим цивільний позов в судове засідання.

ОСОБА_3 своє клопотання підтримав, просив задовольнити, а також в судовому засіданні змінив вимоги клопотання, просив накласти арешт на майно співробітників міліції, відносно яких розслідується кримінальне провадження за ч.1 ст.382, ч.1 ст.388 КК України.
Слідчий заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_3 , так як кримінальне провадження розслідується відносно співробітників міліції за невиконання судового рішення та не накладення арешту на заставне майно, дане кримінальне провадження не стосується КС «Україна», в рамках вказаного кримінального провадження нікому про підозру не повідомлено.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку заявника ОСОБА_3 , слідчого, вважаю що клопотання не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Згідно ч. 3 ст. 171 КПК України у клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено:
1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог;
2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього матеріали, вважаю що клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_3 не доведено наявність підстав передбачених КПК України для накладання арешту на майно співробітників міліції відносно яких проводиться досудове розслідування за ст.ст. 382, 388 КК України.
Так, в рамках даного кримінального провадження, потерпілим ОСОБА_3 заявлений цивільний позов з зазначеною матеріальною шкодою, завданої внаслідок даного кримінального правопорушення, проте, на теперішній час відсутня обґрунтована підозра у вчиненні вказаними особами кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, тобто в рамках кримінального провадження жодній особі не повідомлено про підозру.
Посилання в судовому засіданні ОСОБА_3 на спричинення йому шкоди саме злочинними діями зазначеними співробітників міліції відносно яких проводиться досудове розслідування за ст.ст. 382, 388 КК України, а не посадовими особами КС «Україна», не може бути прийнято слідчим суддею до уваги, оскільки як встановлено в судовому засіданні, жодній особі в рамках даного кримінального провадження не повідомлено про підозру, тобто вимоги цивільного позивача, викладенні у клопотанні зроблені без достатніх правових підстав.
Крім того, вимоги ОСОБА_3 щодо накладення арешту на кошти і рухоме майно співробітників міліції без конкретного зазначення їх П.І.Б., посад, реквізитів або переліку майна, не дає слідчому судді можливості переконатись у наявності предмету оскарження.

За таких обставин, вважаю, що клопотання ОСОБА_3 не обґрунтовано та не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання цивільного позивача ОСОБА_3 , - відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Слідчий судя Приморського районного
суду м. Одеси ОСОБА_1
19.02.2018