№ 201/3941/13-к
пр. № 1-в/201/77/2018

ПОСТАНОВА
23 лютого 2018 року Жовтневий районний суд
м. Дніпропетровська
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1
з секретарем ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську подання начальника Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, раніше судимого, останній раз 29 квітня 2013 року вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 125, ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі, звільненого 30 грудня 2016 року по відбуттю строку покарання, а також ознайомившись з матеріалами подання,
Посадовою особою Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області до суду направлено подання про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_3 . Обґрунтовуючи своє подання, посадова особа поліції посилається на неодноразове скоєння ОСОБА_3 адміністративних правопорушень, а також внесення за фактом скоєння останнім кримінального правопорушення відповідних відомостей до ЄРДР, що свідчить про небажання останнього стати на шлях виправлення, який продовжує порушувати правопорядок і вчиняти соціально-небезпечні дії.
ОСОБА_3 до суду з`явився, питання щодо встановлення йому адміністративного нагляду залишив на розсуд суду.
Суд, вислухавши думку ОСОБА_3 , дослідивши матеріали подання, доходить до висновку, що останнє задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Умови і порядок встановлення та здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб та їх обов`язки визначаються Законом України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі від 01 грудня 1994 року (із змінами та доповненнями).
Відповідно до п. в ст. 3 зазначеного Закону, адміністративний нагляд може бути встановлений для повнолітніх осіб, засуджених до позбавлення волі за тяжкі, особливо тяжкі злочини або засуджених два і більше разів до позбавлення волі за умисні злочини, якщо вони після відбування покарання або умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, незважаючи на попередження органів внутрішніх справ, систематично порушують громадський порядок і права інших громадян, вчиняють інші правопорушення.
Крім того, ст. 5 вищезазначеного Закону також передбачено, що у поданні посадовою особи органів внутрішніх справ про необхідність застосування до засудженої особи адміністративного нагляду, мають бути визначені обмеження, які пропонуються встановити на підставі ст. 10 цього Закону щодо поведінки піднаглядного та обґрунтування доцільності таких заходів, при цьому, разом із поданням до суду надсилаються копія вироку та матеріали, що свідчать про необхідність встановлення адміністративного нагляду за відповідною особою.
Однак, при вивченні наданих матеріалів, судом встановлено відсутність вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2003 року, на яке йде посилання у поданні посадової особи органу поліції, як на підставу для прийняття рішення про можливість застосування до засудженого адміністративного нагляду, при цьому, крім зазначення у поданні про складання стосовно ОСОБА_3 протоколів про адміністративне правопорушення за вчинення різних адміністративних правопорушень, а також внесення відомостей стосовно останнього до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, будь-якого підтвердження про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вказаними матеріалами, суду не надано, а отже, на думку суду, посадовою особою у своєму поданні взагалі належним чином не обґрунтовано необхідність застосування адміністративного нагляду у взаємовідношенні із поведінкою ОСОБА_3 після звільнення з місць позбавлення волі, враховуючи відсутність у матеріалах подання відповідних попереджень органу поліції на адресу останнього, ігноруючи які б, ОСОБА_3 продовжив систематично порушувати громадський порядок та права інших громадян, як того вимагає вищевказаний Закон.
Також, у своєму поданні посадова особа органу поліції просить суд встановити для ОСОБА_3 адміністративний нагляд строком на шість місяців, що повністю суперечить вимогам ст. 6 вищезазначеного Закону, якою передбачено встановлення адміністративного нагляду терміном від одного до двох років і не може перевищувати термінів, передбачених законом для погашення або зняття судимості. При цьому, шестимісячний строк застосується тільки у разі прийняття судом рішення щодо продовження адміністративного нагляду у передбаченому вказаним Законом порядку, якщо буде встановлено достатні підстави вважати, що особа, щодо якої встановлено адміністративний нагляд залишається небезпечною для суспільства, однак в даному випадку у поданні посадовою особою ставиться питання саме щодо встановлення адміністративного нагляду.
Вищевказані обставини свідчать про відсутність на даний час у суду можливості вирішити питання про встановлення ОСОБА_3 адміністративного нагляду та обмежень щодо поведінки останнього, у зв`язку із чим, подання посадової особи поліції задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3-6, 10 Закону України Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі від 01 грудня 1994 року (із змінами та доповненнями), суд, -
У задоволенні подання начальника Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про встановлення адміністративного нагляду стосовно ОСОБА_3 - відмовити.
Постанову може бути оскаржено до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня винесення постанови.
Головуючий-суддя: ОСОБА_1