печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 березня 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий військової прокуратури Київського гарнізону майор юстиції ОСОБА_3 , розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000255 від 19.11.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.
Орган досудового розслідування вказує, що 28.02.2018 у ході затримання ОСОБА_4 у приміщені коридору 8 поверху будинку АДРЕСА_1 , а саме між квартирами АДРЕСА_2 виявлено та вилучено мобільний телефон Meizu m3S із сім-картою НОМЕР_1
01.03.2018 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 368 КК України.
У даному випадку однією із підстав для арешту майна є наявність розумних підозр, що мобільний телефон ОСОБА_4 . Meizu m3S із сім-каргою НОМЕР_1 є речовим доказами у провадженні.
Клопотання розглянуто відповідно до положень ч. 2 ст.172 КПК України, без виклику осіб, у володінні яких перебуває вищевказане майно .
В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву в якій вимоги викладені в клопотанні підтримав, просив проводити розгляд провадження у його відсутність.
Дослідивши матеріали, якими обґрунтовується внесене клопотання, слід зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Разом з тим, слідчий не довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, враховуючи положення ст. 173 КПК України, в задоволенні клопотання слід відмовити.
На підставі викладеного та керуючись вимогами ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону майора юстиції ОСОБА_3 про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1