Бучацький районний суд Тернопільської області
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 квітня 2010 року Бучацький районний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Федорончука В.Б.,

при секретарі Король Т.М.,

з участю обвинувача Рекуша О.Р.

захисника Позняка В.М.,

потерпілого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, гр-на

України, українця, який не працює, судимого 14

червня 2008 року Бучацьким районним судом за

ч. 2 ст.186 КК України до чотирьох років

позбавлення волі та звільненого на підставі

ст.104 КК України від відбування покарання з

випробуванням протягом іспитового строку

тривалістю один рік шість місяців, 14 квітня

2009 року Бучацьким районним судом

Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України,

із застосуванням ст. 71 КК України, до

позбавлення волі на строк чотири роки два

місяці,

за ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

В один із днів першої половини січня 2009 року, біля 14 год. 00 хв., ОСОБА_3, маючи умисел направлений на незаконне збагачення та знаючи, що в кабінеті адміністратора гостинного двору «ІНФОРМАЦІЯ_2», що належить приватному підприємцю ОСОБА_2, в шухляді столу знаходяться гроші, шляхом вільного доступу зайшов у вказану вище кімнату, звідки з шухляди столу таємно викрав гроші в сумі 970 гривень, чим завдав ОСОБА_2 матеріальної шкоди.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 суду показав, що в першій половині січня 2009 року, точної дати не пам'ятає, біля 14 год. 00 хв., він вийшов із більярдного клубу, який розміщений на території гостинного двору «ІНФОРМАЦІЯ_2», що знаходиться в АДРЕСА_2, та направився до ресторану гостинного двору «ІНФОРМАЦІЯ_2». В дане приміщення він увійшов із тильної сторони через службовий вхід, котрий веде на сходову клітку між першим та другим поверхом будівлі. Він піднявся на другий поверх, де побачив, що двері, котрі ведуть в кабінет адміністратора, відчинені і там нікого немає. Він здогадувався, що в кабінеті можуть бути гроші, тому увійшов в приміщення кабінету та відкрив верхню шухляду столу і побачив картонну коробку, в якій знаходились гроші. Він взяв з шухляди частину грошей та поклав собі в кишеню, після чого зачинив її та вийшов із приміщення ресторану. Після цього він направився до магазину «Надія», біля якого перерахував викрадені гроші, і встановив, що їх було 970 гривень, різними купюрами. Протягом місяця викрадені гроші тратив на власні потреби, а саме купував одяг та їжу.

Допитаний в судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_2 суду показав, що він є власником гостинного двору „ІНФОРМАЦІЯ_2 ". В один із днів, у першій половині січня 2009 року, приблизно біля 20 год. 00 год., до нього на його мобільний телефон зателефонувала адміністратор гостинного двору „ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСОБА_4, яка повідомила, що із столу службового кабінету, який розміщений на другому поверсі ресторану, викрадено гроші в сумі 970 гривень. Також вона йому повідомила, що дану крадіжку міг скоїти ОСОБА_3, який в той день там знаходився, більше нікого там не було. Більярдний клуб, який знаходиться навпроти гостинного двору «ІНФОРМАЦІЯ_2», теж належить йому. Цього дня двоє працівників, що там працювали, захворіли, а тому він змушений був приймати оплати від клієнтів та обслуговувати більярдні столи. Цього ж дня, біля 17 год. 00 хв., ОСОБА_3 приходив в більярдний клуб «ІНФОРМАЦІЯ_2» та на одному з столів тренувався на протязі приблизно 2-х годин, після чого розплатився з ним 200 гривневою купюрою, а він йому дав здачу приблизно в сумі 150 гривень. Так як ОСОБА_3 часто приходив в гостинний двір «ІНФОРМАЦІЯ_2», в тому числі і на більярд, а також час від часу працював в нього різноробочим, йому було відомо, що він із бідної сім'ї та що в нього таких грошей раніше не бувало. Це йому здалося дивним. Батько підсудного в ході судового розгляду справи відшкодував завдані злочином збитки, а тому він відмовляється від цивільного позову.

Вину підсудного ОСОБА_3 у вчиненні крадіжки підтверджують наступні досліджені в судовому засіданні докази:

Явка з повинною ОСОБА_3 про вчинення ним крадіжки з кабінету адміністратора гостинного двору "ІНФОРМАЦІЯ_2" грошових коштів в сумі 970 гривень.

(а.с. 8)

Показання свідка ОСОБА_4 про те, що в один із днів, у першій половині січня 2009 року, вона перебувала на своєму робочому місці. Десь біля обіду до неї підійшли люди, прізвищ їхніх вона не пам'ятає, та зробили замовлення, при цьому залишивши їй завдаток в сумі 500 (п'ятсот) гривень. Вказану суму грошей вона поставила в одну із шухляд свого робочого столу в своєму службовому кабінеті, який розміщений на другому поверсі ресторану „ІНФОРМАЦІЯ_2". Гроші поставила у картонну коробку, в якій знаходилося 970 (дев'ятсот сімдесят) гривень. Приблизно біля 14 год. 00 хв. вона виходила із кабінету на п'ять хвилин, при цьому двері в кабінет вона залишила відкритими. Під кінець робочого дня вона виявила відсутність грошей, про що повідомила власника ресторану ОСОБА_2

(а.с.16)

Оцінюючи в сукупності докази, здобуті в судовому засіданні, з матеріалами справи, суд прийшов до переконання, що вина підсудного ОСОБА_3 в скоєнні злочину доведена повністю, а його дії за ч.2 ст.185 КК України органом досудового слідства кваліфіковано вірно, як крадіжка, вчинена повторно. Разом з тим, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_3 відсутня кваліфікуюча ознака злочину - крадіжка, поєднана з проникненням у приміщення, а тому її слід виключити з обвинувачення, як зайво пред»явлену органом досудового слідства. При призначенні покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом'якшують покарання - щире каяття, вчинення злочину неповнолітнім, добровільне відшкодування завданого збитку, виховання у неповній сім»ї, а також обставину, яка обтяжує покарання - рецидив злочинів, і приходить до переконання, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Крім того, при призначенні покарання ОСОБА_3 слід застосувати правила ч.4 ст.70 КК України та за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Бучацького районного суду від 14 квітня 2009 року.

Керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначеного покарання та покарання за вироком Бучацького районного суду від 14 квітня 2009 року, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 14 квітня 2009 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередю - тримання під вартою.

На вирок може бути подана апеляція до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя В.Б.Федорончук