ОСОБА_1 Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 580/2050/17
Номер провадження 1-кп/580/235/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 листопада 2017 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_2

при секретарі - ОСОБА_3

за участю: прокурора - ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі суду в м. Лебедині кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедина Сумської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, освіта середня, що проживає АДРЕСА_1 , судимого 22 вересня 2016 року Лебединським районним судом Сумської області по ч. 1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, міру покарання відбув, -

- по ч. 2 ст. 190 КК України
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 о 18 год. 30 хв. 19 жовтня 2017 року, прийшов у гості до знайомого ОСОБА_5 , який проживає, за адресою - АДРЕСА_1 . У подальшому, того ж дня о 21 год. 25 хв. ОСОБА_1 разом із ОСОБА_5 прийшли до банкомату «Індустріалбанк», що знаходиться по вул. Соборна, 24, м. Лебедин для зняття коштів із пенсійної картки «Індустріалбанк» № НОМЕР_1 , належної ОСОБА_5 . ОСОБА_5 зі своєї картки в присутності ОСОБА_1 зняв грошові кошти в сумі 500 грн. У цей час у ОСОБА_1 , який під час зняття грошових коштів ОСОБА_5 побачив секретний PIN - код, виник злочинний корисливий умисел, спрямований на особисте протиправне збагачення шляхом зловживання довірою - належним ОСОБА_5 майном, а саме грошовими коштами, які знаходяться на банкіському рахунку ОСОБА_5 шляхом зняття за допомогою банківської пластикової картки АКБ «Індустріалбанк» № НОМЕР_1 . Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_1 знаходячись в дружніх стосунках, під приводом зберігання картки, взяв з відома ОСОБА_5 , належну останньому банківську картку № НОМЕР_1 , і вони вдвох пішли додому до ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 , де вживали спиртні напої. ОСОБА_5 , сп`янівши, ліг спати. Близько 00 год. 20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, будучи переконаним, що його дії не помічені для ОСОБА_5 , який спав, прийшов до магазину «АТБ», де без відома ОСОБА_5 здійснив покупку товарів на суму 294 грн. Продовжуючи реалізацію своїх дій поєднаних єдиним злочинним умислом, спрямованим на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 , ОСОБА_1 об 11 год. 02 хв. 20 жовтня 2017 року прийшов до банкомату «Індустріалбанк», по вул. Соборна, 24, де таємно від ОСОБА_5 зняв з картки АКБ «Індустріалбанк» № НОМЕР_1 , грошові кошти в сумі 200 грн. однією операцією. Таким чином заволодів грошовими коштами ОСОБА_5 в сумі 494 грн..

За таких обставин ОСОБА_1 вчинив шахрайство тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, вчинене повторно тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

10 листопада 2017 року між підозрюваним ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_5 укладена угода про примирення. Відповідно до умов вказаної угоди потерпілий та підозрюваний у кримінальному провадженні виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 190 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, узгодили призначення покарання підозрюваному по ч. 2 ст. 190 КК України у вигляді одного року обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України та звільнення від відбуття покарання з випробуванням строком один рік. Також, у даній угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

В суді потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_1 підтвердили, що угода про примирення між ними укладена добровільно, така угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Суд проаналізував надані матеріали, вислухав пояснення обвинуваченого та потерпілого, думку прокурора, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з наданих матеріалів, дії обвинуваченого ОСОБА_1 обґрунтовано кваліфіковані як кримінальне правопорушення, визначене ч. 2 ст. 190 КК України, яке, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінальних правопорушень середньої тяжкості. Обвинувачений свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнає. Встановлено, що укладення угоди між сторонами про примирення є добровільним. Зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого який сприяв розкриттю злочину.

Таким чином, умови угоди про примирення не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди підозрюваний та потерпілий, визначена в межах санкції ч.2 ст. 190 КК України, з застосуванням ст. 75 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Крім того суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 94, 370-371, 373-374, 473-476 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 10 листопада 2017 року між підозрюваним ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_5 .

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання по цьому закону у вигляді одного року обмеження волі, застосувавши ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнити з випробуванням на один рік.

Застосувати до ОСОБА_1 п.п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України та покласти на нього обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з моменту проголошення вироку, через Лебединський районний суд Сумської області до апеляційного суду Сумської області:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_2