АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1682/17 Справа № 183/1635/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року, -

В с т а н о в и л а:
цим вироком

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з середньою технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 20.07.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, згідно ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.02.2017 року на підставі ч. 2 ст. 78 КК України замінено іспитовий строк на покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2015 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Також, вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 198 гривень 00 копійок.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він в проміжок часу з 07.12.2016 року по 09.12.2016 року приблизно о 13 годині 30 хвилин, проходячи біля будинку АДРЕСА_2 , побачив, що вхідні двері вказаного будинку зачинені на навісний замок, і в цей момент у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з вищевказаного будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, через незачинену хвіртку пройшов до подвір`я дачного будинку, де шляхом зламу навісного замку дверей проник в середину будинку де викрав з кухні пральну машинку марки «ARDO FLZ 105 S», що належить ОСОБА_8 . З викраденим майном ОСОБА_7 з місця скоєння злочину втік, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 6 552,00 гривні.

Не погоджуючись з вироком суду обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що порушено його конституційні права.

Обґрунтовує свої доводи тим, що суд першої інстанції, на його думку, не оголосив вирок, а надіслав його поштою. Вважає, що суд не прийняв до уваги те, що він хворий на туберкульоз, та перебуває на обліку у тубдиспансері. Зазначає, що він сприяв слідству, повністю визнав свою вину, пральну машинку повернуто власниці, яка претензій не має.

В апеляційному суді обвинувачений ОСОБА_7 просив пом`якшити призначене йому вироком суду першої інстанції покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого, який просив його апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за обставин, викладених у вироку суду, а також про правильність юридичної кваліфікації, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Доводи обвинуваченого щодо того, що він не був присутній при оголошенні вироку є безпідставними, оскільки, з копій розписки ОСОБА_7 видно, що копії вироку він отримав саме в день проголошення вироку, а повторно також і поштою.

Колегія суддів вважає також безпідставними і твердження апеляційної скарги щодо надмірної суворості призначеного обвинуваченому покарання та можливості обрання йому більш м`якої міри покарання, виходячи з наступного.

Як видно з вироку, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції керувався вимогами ст.65 КК України та у повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став і знову вчинив тяжкий корисливий злочин в період іспитового строку за попереднім вироком суду, не працює, осіб на утриманні не має, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів на даний час не перебуває, раніше з 1995 по 2010 рік він перебував на обліку у лікаря нарколога з діагнозом розлад психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, та призначив ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_7 раніше неодноразово був засуджений за скоєння крадіжок. Були суду відомі і дані щодо стану здоров`я обвинуваченого.

На думку колегії суддів, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Законних підстав для застосування до обвинуваченого більш м`якої міри покарання, про що просить ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.

У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги обвинуваченого не підлягають задоволенню, а вирок є законним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2017 року, відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_9