АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №632/1615/17 Головуючий 1-ої інстанції ОСОБА_1
Провадження №11-кп/790/886/18 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
Іменем України
15 березня 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Харкова кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.11.2017р. відносно ОСОБА_8 ,-

ВСТАНОВИЛА:
Вказаною ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанціє вказав, що відповідно до п.«а» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не може бути застосована до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин, а засуджений ОСОБА_8 до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою застосувати до нього амністію.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, з`ясувавши позицію прокурора, який заперечував, перевіривши апеляційні доводи та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ухвали вбачається, що засуджений: ОСОБА_8 після ухвалення вироку Репкінського районного суду Чернігівської області від 07.02.2012р., яким був засуджений за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання, був засуджений 24.05.2012р. тим же судом за ч.ч.2, 3 ст.185 КК України із застосуванням ст.71 КК України до 4р. 6місяців позбавлення волі, а потім також був засуджений 14.08.2012р. і на підставі ч.4 ст.70 КК України, до покарання було частково додана невідбута частина покарання призначеного за вироком від 24.05.2012р., та до відбування за сукупністю злочинів призначено 6років позбавлення волі, тобто покарання за усіма вказаними вироками було об`єднане і призначено засудженому в тому числі і на підставі ст.71 КК України, тобто після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання ОСОБА_8 знову вчинив умисний злочин, тому, відповідно до п.«а» ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія до нього застосована бути не може (т.1 а.с.22).

Відповідно до ч.1 ст.88 КК України особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості.

З довідки по особовій справі засудженого (т.1 а.с.7) вбачається, що ОСОБА_8 має дві судимості за вчинення тяжких злочинів передбачених ч.3 ст.185 КК України при цьому, будучи засудженим за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України вироком від 07.02.2012р. його було звільнені судом від відбування покарання з випробуванням але до закінчення визначеного судом іспитового строку він знову вчинили умисний тяжкий передбачений ч.3 ст.185 КК України.

Згідно п.«в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не може бути застосована до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий злочин.
Таким чином, колегія суддів встановила, що висновки суду першої інстанції проте що ОСОБА_8 відповідно до ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» не є суб`єктом вказаної амністії повністю підтверджується доказами, дослідженими під час судового розгляду.

Звідси колегією суддів не встановлені підстави для зміни чи скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу засудженого слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 419 КПК України, ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого залишити без задоволення, а ухвалу Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 30.11.2017р. відносно ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді