Справа № 548/1459/17
Провадження №1-кс/548/271/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2017 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора Хорольського відділу Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_4 звернулася в суд з клопотанням про арешт майна.

В клопотанні вказувала, що 07.10.2017 року до Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона виявила труп свого брата ОСОБА_6 , 1980 р.н. в господарстві, в якому він проживає за адресою АДРЕСА_1 , з тілесними ушкодженнями.

08.10.2017 року по даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Як зазначає слідчий, в ході досудового розслідування вставновлено, що 07.10.2017 близько 18.20 год. ОСОБА_7 перебуваючи у господарстві свого знайомого ОСОБА_6 , де він тимчасово проживав, за адресою: АДРЕСА_1 , розпивав спиртні напої разом із господарем.

Під час розпиття спиртного у залі житлового будинку ОСОБА_6 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 , спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження, від яких останній помер вдома.

09.10.2017 року під час проведення слідчого експерименту у житловому будинку, де проживав ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 , у спальній кімнаті було вилучено пару чоловічого взуття, а саме туфлі коричневого кольору, в які був взутий ОСОБА_7 під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6
09.10.2017 року за постановою слідчого чоловічі туфлі, вилучені в ході проведення слідчого експерименту визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000489 від 08.10.2017 року.
На підставі вищевикладеного з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні слідчий звернулася до суду з даним клопотанням.
Старший слідчий СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, дане клопотання підтримала повністю.

Володілець майна ОСОБА_7 , щодо якого подано клопотання про арешт,в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказав, що не заперечує проти задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази, з`ясувавши позицію слідчого та володільця майна, приходить до висновку, що дане клопотання підлягає до повногозадоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що 07.10.2017 року до Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона виявила труп свого брата ОСОБА_6 , 1980 р.н. в господарстві, в якому він проживає за адресою АДРЕСА_1 , з тілесними ушкодженнями.

08.10.2017 року по даному факту відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000489 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Вході досудового розслідування вставновлено, що 07.10.2017 близько 18.20 год. ОСОБА_7 перебуваючи у господарстві свого знайомого ОСОБА_6 , де він тимчасово проживав, за адресою: АДРЕСА_1 розпивав спиртні напої разом із господарем.

Під час розпиття спиртного у залі житлового будинку ОСОБА_6 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс 5 ударів кулаком правої руки по голові ОСОБА_6 , який сидів у залі на стільці біля столу, від чого ОСОБА_6 упав на підлогу, після чого ОСОБА_8 наніс йому ногами у взутті 8 ударів у праву частину тулубу, 3 удари в область грудної клітки та 5 ударів по лівій частині тулубу, чим спричинив останньому тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_6 вдома помер.

Згідно довідки, виданої 09.10.2017 судово-медичним експертом Хорольського району, при судово-медичному дослідженні трупу ОСОБА_6 виявлено наступні тілесні ушкодження: множинні двосторонні переломи ребер по декількох анатомічних лініях, перелом рукоятки груднини, субарахноїдальні крововиливи, крововиливи в м`які тканини голови зі сторони внутрішньої поверхні, рани лівої вушної раковини, припухлість м`яких тканин на голові, синці обличчя, тулубу, сідниці, верхніх та нижніх кінцівок, садно правого колінного суглобу. Смерть ОСОБА_6 наступила від травматичного шоку внаслідок множинних двосторонніх переломів ребер та перелому рукоятки груднини.

09.10.2017 року під час проведення слідчого експерименту у житловому будинку, де проживав ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_1 , у спальній кімнаті було вилучено пару чоловічого взуття, а саме туфлі коричневого кольору, в які був взутий ОСОБА_7 під час нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_6
09.10.2017 року за постановою слідчого чоловічі туфлі, вилучені в ході проведення слідчого експерименту визнано речовим доказом по кримінальному провадженню № 0000489 від 08.10.2017 року.
Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Тобто відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту в даному випадку є забезпечення збереження речових доказів, а підставою відповідність вилученого майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000489,від 08.10.2017 року встановлені обставини, які вказують на те, що вилучені 09.10.2017року чоловічі туфлі коричневого кольорує такими, що відповідно до ст.98 КПК України виступають речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя дослідив зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшов обгрунтованого висновку, про те, що накладення арешту на чоловічі туфлі коричневого кольорує необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 09.10.2017 року їх визнано речовими доказами в кримінальному провадженні, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КПК України, з метою заборони відчуження майна, маються підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав) не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню, оскільки зазначені у клопотанні чоловічі туфлі коричневого кольору відповідають критеріям зазначеним у ст.98 КПК України.
Таким чином, враховуючи, що клопотання слідчого відповідає вимогам ст.171 КПК України, а вказані в ньому чоловічі туфлі коричневого кольору, відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.98 КПК України, то на вказане майно слід накласти арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.98, 170-173 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Задовольнити клопотання старшого слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна.

Накласти арешт на вилучене під час проведення 09.10.2017 року слідчого експерименту у будинку ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, а саме: чоловічі туфлі коричневого кольоруз позбавленням права розпоряджання, використання, які будуть знаходитися в кімнаті зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області, що за адресою м. Хорол вул. Незалежності, 80, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя Хорольського районного

суду Полтавської області: ОСОБА_1