Справа № 368/1331/17
Провадження № 1-в/368/206/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" жовтня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області
в складі : головуючого ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
представника з питань пробації ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику подання ст. інспектора Кагарлицького міськрайонного відділу з питань пробації ЦМУ ПВККП Міністерства юстиції капітана внутрішньої служби ОСОБА_4 щодо засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», -
ВСТАНОВИВ:
До Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання Кагарлицького міськрайонного відділу з питань пробації ЦМУ ПВККП Міністерства юстиції щодо засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи подання наступним.
ОСОБА_5 за нетривалий період іспитового строку зарекомендував себе з позитивної сторони, до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно.
Гр. ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, який відповідно ст. 12 КК України не є тяжким або особливо тяжким, та необережного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно ст. 12 КК України не є особливо тяжким та не є особою до якої амністія не застосовується відповідно п. е ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, має сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому на день набрання чинності Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року, не виповнилось 18 років. Відповідно повідомлення служби у справах дітей та сім`ї Кагарлицької РДА вих. № 20-09-361 від 19.09.2017 року, органом опіки та піклування питання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 не порушувалося. Згідно повідомлення Печерського районного у м. Києві ВДРАЦС вих. № 6916/16.08-08 від 20.09.2017 року, відмітка про позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 відсутня.
Ураховуючи викладене, відповідно ч. 1 ст. 10, п. «а» ч. 2 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, направляє матеріали відносно засудженого ОСОБА_5 , для вирішення питання про звільнення від основного покарання призначеного вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 28 липня 2017 року на підставі п «в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Представник з питань пробації подання щодо засудженого ОСОБА_5 підтримує та просить суд задовольнити. Також підтримує подану засудженим заяву про звільнення його як від основного покарання, так і від додаткового покарання.
Засуджений ОСОБА_5 подання подане представником з питань пробації підтримав та просив суд застосувати до нього Закон України «Про амністію в 2016 році», оскільки має неповнолітню дитину, відносно якої він не позбавлений батьківських прав та звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Прокурор не заперечував проти поданого подання представником з питань апробації та заяви засудженого, оскільки засуджений підпадає під дію Закону України «Про амністію в 2016 році».
Суд, вислухавши сторони процесу та вивчивши заяву та подані до неї матеріали, прийшов до наступного висновку.
Як вбачається зі статті 85 КК України, на підставі закону України про амністію або акта про помилування засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарання, а також засудженому може бути замінено покарання або невідбуту його частину більш м`яким покаранням.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
За змістом ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» його виконання покладається на суди, зокрема питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого, підсудного чи засудженого, їх захисників чи законних представників.
07 вересня 2017 року вступив в силу Закон України «Про амністію у 2016 році».
Відповідно до п. а) ст.. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії до осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, та осіб, яких засуджено до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, крім покарання у виді штрафу, - за поданням органу виконання покарань, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, або за клопотанням самої особи, її захисника чи законного представника.
Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, яких на день набрання чинності цим Законом в установленому порядку не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
У відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання за винятком основного покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Санкцією ч. 1 ст. 135 КК України передбачено покарання у виді обмеженням волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.
У відповідності до ч. 4 ст. 12 КК України, тяжким злочином є злочин, за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.
Санкцією ч. 2 ст. 286 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого.
Таким чином, злочин, передбачений ч. 1 ст. 135 КК України, є злочином невеликої тяжкості, а злочин вчинений ч. 2 ст. 286 КК України є тяжким злочином.
Згідно ст. 15 Закону України «Про амністію у 2016 році» особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування основного і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, у частині вироку, що не була виконана на день набрання чинності цим Законом.
Судом встановлено, що вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 28 липня 2017 року ОСОБА_5 засуджено по ст.. ст.. 135 ч. 1, 286 ч. 2, 70 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) роки. Відповідно до вимог ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання, призначивши його випробування з іспитовим строком на три роки.
ОСОБА_5 має малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого він не позбавлений батьківських прав, про що свідчить відповідь служби у справах дітей та сімї Кагарлицької районної державної адміністрації № 3/1690 від 15.09.2017 р. про те, що органом опіки та піклування не порушувалося питання про позбавлення батьківських прав гр.. ОСОБА_5 відносно ОСОБА_6 .
Отже, засуджений ОСОБА_5 має малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_5 засуджений за вчинення умисного злочину, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, який відповідно ст. 12 КК України не є тяжким або особливо тяжким, та необережного злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, який відповідно ст. 12 КК України не є особливо тяжким та не є особою до якої амністія не застосовується відповідно п. е ст. 9 Закону України "Про амністію у 2016 році" від 22 грудня 2016 року.
Обставини, передбачені ст. 4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», які б виключали можливість застосування амністії до засудженого ОСОБА_5 судом не встановлені.
Враховуючи вищенаведене, дослідивши особову справу засудженого, суд приходить до висновку, що подання Кагарлицького міськрайонного відділу з питань пробації ЦМУ ПВККП Міністерства юстиції щодо засудженого ОСОБА_5 та заява засудженого ОСОБА_5 про застосування Закону україни «Про амністію в 2016 році» підлягають до задоволення.
Керуючись ст. 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» № 1185-VII від22.12.2016 р., суд, -
у х в а л и в :
Подання Кагарлицького міськрайонного відділу з питань пробації ЦМУ ПВККП Міністерства юстиції щодо засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році» № 1185-VII від 22.12.2016 р. задовольнити.
Клопотання засудженого ОСОБА_5 про застосування п. «в» ст.. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» задовольнити.
Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Улянки Кагарлицького району Київської області та жителя АДРЕСА_1 , від відбування призначеного вироком Кагарлицького районного суду Київської області від 28.07.2017 р. покарання у виді основного покарання у виді позбавлення волі та додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення злочину, передбаченого ст.. ст. 135 ч. 1, 286 ч. 2, 70 КК України, на підставі пункту «в» статті 1 Закону України № 1185-VII від 22.12.2016 «Про амністію у 2016 році».
Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1