Провадження № 11-кп/795/639/2017
Категорія - ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.309 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання - ОСОБА_5 , ОСОБА_6

з участю: прокурора - ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0005249 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , та прокурора на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2017 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , одружений, має малолітню дитину, освіта середня-спеціальна, не працює, раніше неодноразово судимий, останній раз 20.10.2016 р. Прилуцьким міськрайонним судом за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

засуджений:

- за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

- за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

- за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, до покарання за цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду від 20.10.2016 року й остаточно визначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 ухвалено рахувати з часу його фактичного затримання з 06 серпня 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 06 серпня 2015 року по 05 січня 2017 року та з 24 лютого 2017 року по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати в сумі 460 грн. 80 коп. за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішено у порядку ст.100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що 18 липня 2015 року, о 12.30 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні магазину «Гран-трейд», що по вул. Гагаріна, 2-а, у м. Чернігові, умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, під приводом здійснення телефонного дзвінка, не маючи наміру повернути, заволодів мобільним телефоном марки «Леново А859», вартістю 2849 грн., з сім-карткою мобільного оператора «Лайф», вартістю 20 грн., що належали ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2869 грн.

20 липня 2015 р., о 13.00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні стоматологічної клініки лікаря Вороніної, що по вул. Войкова, 10, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei», вартістю 900 грн., сім-картку мобільного оператора» Лайф», вартістю 20 грн., що належить ОСОБА_13 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 920 грн.

21 липня 2015 року, близько 14.00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні бутіку №4 на ринку по вул. Щорса, 54, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон марки «iPhone 4S», вартістю 2400 грн., сім-картку мобільного оператора «Лайф», вартістю 20 грн., що належать ОСОБА_14 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2420 грн.

16 липня 2015 року, о 15 год. 18 хв., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні магазину «Гранд Флора», що по вул. П`ятницькій, 50, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон марки «Bravis Alpha», вартістю 990 грн., флеш-картку micro SD на 16 Gb, вартістю 150 грн., що належить ОСОБА_15 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1140 грн.

14 липня 2015 року, близько 14 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні ТОВ «Українська мікрофінансова мережа», що по вул. Щорса, 60, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон «Sony Xperia C2305», вартістю 2000 грн., сім-картку мобільного оператора «Лайф» вартістю 20 грн., флеш-картку micro SD на 16 GB, вартістю 150 грн., що належить ОСОБА_16 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2170 грн.

28 серпня 2015 року, в денний час, ОСОБА_9 , за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , з підручних засобів виготовив наркотичний засіб для власного вживання, без мети подальшого збуту, яким потім пропитав два фрагменти марлевої пов`язки та зашив їх у лямку рюкзака.

01 вересня 2015 року, приблизно о 14 год. 30 хв., працівники міліції, під час проведення огляду особистих речей ОСОБА_9 , у приміщенні Чернігівського СІЗО за адресою: м. Чернігів, вул. Комсомольська, 2, виявили та вилучили два фрагменти марлевої тканини з нашаруванням речовини коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №1132(х) від 08.09.2015р. містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,642г, яку ОСОБА_9 незаконно зберігав для власного вживання, без мети подальшого збуту.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженим Постановою КМУ від 06.05.2000 р. №770, опій ацетильований (таблиця 1, список №1), віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив змінити вирок місцевого суду та пом`якшити призначене йому покарання, застосувавши ст.69 КК України. Зазначив, що місцевим судом не було надано належної оцінки обставинам, які пом`якшують його покарання, а також тяжкий стан його здоров`я. Також просив повністю зарахувати у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення у подвійному розмірі на підставі ч.5 ст.72 КК України.

Захисник ОСОБА_10 у поданій апеляційній скарзі в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просив змінити вирок місцевого суду та виключити з мотивувальної частини вироку формулювання: «28.08.2015 року, в денний час, ОСОБА_9 , за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з підручних засобів виготовив наркотичний засіб для власного вживання, без мети подальшого збуту, яким потім пропитав два фрагменти марлевої пов`язки та зашив їх у лямку рюкзака». Зазначив, що його підзахисний із середини серпня 2015 року перебував у слідчому ізоляторі, тому не міг 28 серпня 2015 року за місцем свого проживання виготовити наркотичний засіб.

Прокурор подав апеляційну скаргу з доповненнями, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, й ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 визнати винуватим за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.309 та призначити йому остаточне покарання, з урахуванням вимог ч.1, ч.4 ст.70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Зазначив, що місцевим судом було невірно змінено правову кваліфікацію вчинено ОСОБА_9 кримінального правопорушення з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.190 КК України, що підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_12 . Також вказав, що поза увагою органів досудового розслідування залишився факт, що ОСОБА_9 з 06.08.2015 року перебуває під вартою у Чернігівському СІЗО, а тому обвинувачення в частині щодо виготовлення наркотичного засобу ОСОБА_9 28 серпня 2015 року за місцем свого проживання не підтверджується дослідженими у судовому засіданні місцевого суду доказами. Крім того, зараховуючи ОСОБА_9 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, поза увагою місцевого суду залишився період з 05 січня 2017 року по 24 лютого 2017 року, протягом якого ОСОБА_9 також перебував під вартою у слідчому ізоляторі та фактично відбував покарання за попереднім вироком Прилуцького міськрайонного суду від 20.10.2016 року. Також апелянт вказав на порушення місцевим судом вимог ст.416 КПК України, при призначенні покарання ОСОБА_9 за ч.2 ст.185 КК України.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які підтримали свої апеляційні скарги, а скаргу прокурора просили залишити без задоволення; прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та скаргу захисника, а скаргу обвинуваченого просив не задовольняти; дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А :

18 липня 2015 р., о 12.30 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні магазину «Гран-трейд», що по вул. Гагаріна, 2-а, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, відкрито викрав мобільний телефон марки «Леново А859», вартістю 2849 грн., сім-картку мобільного оператора «Лайф», вартістю 20 грн., що належать ОСОБА_12 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2869 грн.

14 липня 2015 року, близько 14.00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні ТОВ «Українська мікрофінансова мережа», що по вул. Щорса, 60, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Sony Xperia C2305», вартістю 2000 грн., сім-картку мобільного оператора «Лайф» вартістю 20 грн., флеш-картку micro SD на 16 GB, вартістю 150 грн., що належить ОСОБА_16 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2170 грн.

16 липня 2015 р., о 15.18 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні магазину «Гранд Флора», що по вул. П`ятницькій, 50, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Bravis Alpha», вартістю 990 грн., флеш-картку micro SD на 16 Gb, вартістю 150 грн., що належить ОСОБА_15 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 1140 грн.

20 липня 2015 р., о 13.00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні стоматологічної клініки лікаря Вороніної, що по вул. Войкова, 10, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Huawei», вартістю 900 грн., сім-картку мобільного оператора «Лайф», вартістю 20 грн., що належить ОСОБА_13 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 920 грн.

21 липня 2015 року, близько 14.00 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні бутіку №4 на ринку по вул. Щорса, 54, у м. Чернігові, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «iPhone 4S», вартістю 2400 грн., сім-картку мобільного оператора «Лайф», вартістю 20 грн., що належать ОСОБА_14 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 2420 грн.

01 вересня 2015 року, близько 14.30 год., працівники міліції, під час проведення огляду особистих речей ОСОБА_9 , у приміщенні Чернігівського СІЗО за адресою: м. Чернігів, вул. Комсомольська, 2, виявили та вилучили два фрагменти марлевої тканини з нашаруванням речовини коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №1132(х) від 08.09.2015р. містять у своєму складі особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, загальна маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,642г, яку ОСОБА_9 незаконно зберігав для власного вживання, без мети подальшого збуту.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, затвердженим Постановою КМУ від 06.05.2000 р. №770, опій ацетильований (таблиця 1, список №1), віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Крім того, органом досудового розслідування ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 28 серпня 2015 року, в денний час, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , з підручних засобів виготовив наркотичний засіб для власного вживання, без мети подальшого збуту, яким потім пропитав два фрагменти марлевої пов`язки та зашив їх у лямку рюкзака.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав частково, заперечивши свою вину у відкритому заволодінні мобільним телефоном потерпілої ОСОБА_12 та у виготовленні за місцем свого проживання наркотичних засобів. Зазначив, що він попросив у потерпілої телефон для здійснення дзвінка і вона дала йому свій телефон. При цьому він зателефонував і вийшов з магазину на вулицю. Там він поговорив по телефону, після чого сів у таксі та поїхав. А тому наполягав, що він не відкрито заволодів телефоном ОСОБА_12 , а шляхом зловживання довірою. У вчиненні інших крадіжок визнав себе винним повністю. Також він зберігав для власного вживання наркотичну речовину, яку вилучили в нього під час поміщення в слідчий ізолятор.

У судовому засіданні апеляційної інстанції було прослухано фонограму перебігу судового засідання місцевого суду від 17.03.2016 року, під час якого допитана в якості потерпілої ОСОБА_12 показала, що вона працювала продавцем в магазині «Грань» у м. Чернігові, в який іноді заходив ОСОБА_9 та просив у неї мобільний телефон, для здійснення дзвінків. Вона давала йому телефон, лише коли в магазині були покупці. Останній раз, точної дати вона не пам`ятає, близько 12 години, ОСОБА_9 зайшов у магазин і попросив у неї телефон, вона дала йому подзвонити і через деякий час він повернув їй телефон та пішов. Згодом він повернувся і став на неї кричати, а потім вихопив з рук телефон і втік. У цей час в магазині нікого не було і від дій обвинуваченого вона перебувала в шоковому стані. Після цього вона викликала міліцію.

У колегії суддів відсутні підстави ставити під сумнів достовірність даних свідчень, так як під час допиту в судовому засіданні місцевого суду потерпіла ОСОБА_12 попереджалась про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання, при цьому детально пояснила про обставини вчинення ОСОБА_9 даного кримінального правопорушення.

Крім показань потерпілої, вина обвинуваченого у вчиненні відкритого заволодіння майном ОСОБА_12 підтверджується наступними, дослідженими в судовому засіданні доказами:

- заявою ОСОБА_12 про вчинення злочину (т.1, а.к.п.123),

- протоколом огляду місця події від 18.07.2015 року проведеного за заявою про злочин ОСОБА_12 (т.1, а.к.п.124-125),

- протоколом пред`явлення особи для впізнання, згідно якого потерпіла ОСОБА_12 вказала на фото ОСОБА_9 , який відкрито заволодів її мобільним телефоном (т.1, а.к.п.127-129),

- заявою потерпілої ОСОБА_12 від 19.01.2017 року, написаною нею власноручно, згідно якої вона підтверджує свої покази дані нею у суді першої інстанції та наполягає на тому, що ОСОБА_9 вирвав у неї з рук телефон та побіг у невідомому напрямку (т.2, а.к.п.96).

Отже, дослідивши, ретельно перевіривши та проаналізувавши в судовому засіданні докази в їх сукупності, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, колегія суддів приходить до висновку про необхідність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно; за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно; за ч.1 ст.309 КК України, як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Доводи захисника обвинуваченого та прокурора з приводу необхідності виключення з обвинувачення ОСОБА_9 частини обвинувачення щодо виготовлення останнім наркотичного засобу 28.08.2015 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Органом досудового розслідування ОСОБА_9 пред`явлено обвинувачення в тому, що він 28 серпня 2015 року, в денний час, за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , з підручних засобів виготовив наркотичний засіб для власного вживання, без мети подальшого збуту, яким потім пропитав два фрагменти марлевої пов`язки та зашив їх у лямку рюкзака.

06 серпня 2015 року ОСОБА_9 був затриманий у кримінальному провадженні по його обвинуваченню за ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, яке було на розгляді у Прилуцькому міськрайонному суді Чернігівської області, та щодо нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

А тому, 28 серпня 2015 року обвинувачений ОСОБА_9 утримувався під вартою у слідчому ізоляторі, що виключає можливість виготовлення останнім 28 серпня 2015 року наркотичного засобу за місцем свого проживання.

Відтак, обвинувачення ОСОБА_9 в частині незаконного виготовлення останнім 28 серпня 2015 року за місцем свого проживання наркотичного засобу не підтверджується доказами та підлягає виключенню з обвинувачення.

Доводи апеляційної скарги прокурора щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості, колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , колегією суддів не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 міру покарання, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, ставлення обвинуваченого до скоєного; дані про його особу, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, має на утриманні малолітню дитину, його молодий вік, стан здоров`я, зокрема, наявність тяжкого захворювання; відсутність обставин, які обтяжують покарання; колегія суддів приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк, з урахуванням ч.1 ст.70 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, оскільки його перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

Враховуючи, що інкриміновані ОСОБА_9 кримінальні правопорушення, він вчинив до ухвалення вироку Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2016 року, остаточне покарання йому необхідно визначити з урахуванням положень ч.4 ст.70 КК України.

Разом з тим, місцевим судом при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 було допущено помилку, яка виразилась у наступному.

За змістом ч.2 ст.416 КПК України, при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника, у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Згідно матеріалів кримінального провадження, попереднім вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2016 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України та йому призначено покарання, зокрема, за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки (т.1, а.к.п.212-214).

Указаний вирок ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 13 червня 2016 року було скасовано з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд у суді першої інстанції (т.1, а.к.п.266-270).

Враховуючи вищенаведене, та те, що вказаний вирок скасовувався з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону без вказівки на м`якість призначеного покарання, в ході судового слідства обсяг пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення не змінювався, а тому судом, розглядаючи вказане кримінальне провадження після скасування вироку судом апеляційної інстанції, допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а саме, в порушення вимог ч.2 ст.416 КПК України, місцевим судом безпідставно призначено останньому покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки, чим погіршено становище останнього, призначивши йому більш суворе покарання, що є неприпустимим.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення, є запобіжним заходом, який застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Строк попереднього ув`язнення починається з дня затримання особи і поміщення її до установи для попереднього ув`язнення і закінчується днем набрання обвинувальним вироком, щодо цієї особи, законної сили.

Вироком Прилуцького міськрайонного суду від 20.10.2016 року, ОСОБА_9 було зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 06 серпня 2015 року по день ухвалення вироку 20 жовтня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (т.2, а.к.п.113-117).

Оскаржуваним вироком ОСОБА_9 , на підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зараховано у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 06.08.2015 року по 05.01.2017 року та з 24.02.2017 року по день набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Проте, поза увагою місцевого суду залишився період з 05 січня 2017 року по 24 лютого 2017 року, протягом якого ОСОБА_9 також перебував під вартою, оскільки фактично був тимчасово залишений у слідчому ізоляторі для участі у розгляді даного кримінального провадження, яке відбувалось 23.01.2017 року та 24.02.2017 року, а тому цей період також підлягає зарахуванню до строку відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 420, 532 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та прокурора - задовольнити частково.

Вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2017 року щодо ОСОБА_9 скасувати в частині перекваліфікації його дій з ч.2 ст.186 КК України на ч.2 ст.190 КК України та в частині призначеного йому покарання.

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України - у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки;

- за ч.2 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч.1 ст.309 КК України - у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань, до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20.10.2016 року і остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 обчислювати з 06 серпня 2015 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015 року), зарахувати ОСОБА_9 в строк відбування покарання термін його попереднього ув`язнення з 06 серпня 2015 року по 20 червня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до 10 листопада 2017 року - з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Виключити з обвинувачення ОСОБА_9 за ч.1 ст.309 КК України частину обвинувачення щодо незаконного виготовлення останнім наркотичного засобу 28 серпня 2015 року за місцем свого проживання.

У решті цей же вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4