АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/92/17 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 643/7529/15-К
Категорія: ч.2 ст. 185 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження №0001106 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Харкова, громадянку України, із середньо-технічною освітою, яка не працює, не заміжня, дітей не має, за місцем мешкання в Україні не зареєстрована, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима 15.08.2014 року вироком Київського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин,
визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
На підставі ст. 71 КК України, до призначеного згідно цього вироку покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2014 року, яке на підставі ст. 72 КК України переведено із покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин у більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі на строк 18 днів, та за сукупністю вироків призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 18 днів.
На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування остаточного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, на ОСОБА_7 покладені наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Цивільний позов ОСОБА_8 - задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 грошові кошти в розмірі 5586,00 грн.
Документи, приєднані до матеріалів кримінального провадження - залишено в матеріалах кримінального провадження.
Згідно вироку, ОСОБА_7 06.03.2015 року, приблизно о 15:50 год., знаходячись на продуктовому ринку «Привоз», що розташований за адресою: м. Харків, пр. 50 років ВЛКСМ, буд. 47/1, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу витягнула правою рукою з зовнішньої кишені куртки ОСОБА_8 , коли остання стояла у черзі за побутовими товарами біля торгового повільну № 101 на вказаному ринку «Привоз», належний останній мобільний телефон «Samsung galaxy grand 2» білого кольору, вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 117 від 27.03.2015 року 2593,00 грн., у чохлі вартістю згідно вказаного висновку експертизи 200 грн., разом із стартовим пакетом «МТС Україна», який не представляє матеріальної цінності для потерпілої. Після вказаних дій ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду в загальному розмірі 2793,00 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок, ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ст..71 КК України, до призначеного згідно цього вироку покарання повністю приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 15.08.2014 року, яке відповідно до ст. 72 КК України перерахувати із покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин у більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі на строк 18 днів, та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 18 днів з реальним його відбуттям. Обґрунтовуючи свою вимогу прокурор вказує на те, що обвинувачена раніше судима, знову вчинила умисний злочин, який, відповідно до ст..12 КК України, є злочином середньої тяжкості, що свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення. Крім того, апелянт зазначає про те, що обвинувачена не має місця реєстрації, постійного місця роботи та законних джерел доходу, у зв`язку з чим, на думку прокурора, ОСОБА_7 необхідно призначити покарання, пов`язане лише з реальним його відбуттям в умовах ізоляції від суспільства, яке буде необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів у подальшому.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та зазначив щодо наявності істотних порушень кримінального процесуального закону, доводи обвинуваченої щодо законності і обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як вбачається з відомостей, що містяться в журналах судових засідань від 16.09.2015 року, від 28.10.2015 року та від 27.11.2017 року (арк.25-26, 27, 39-40, 43), судом було призначено кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 до судового розгляду; визначено порядок дослідження доказів; проведено допит обвинуваченої; досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_7 , а також проведено інші процесуальні дії. Разом з цим, технічній носій інформації CD-диск (арк.71) не містить звукозапису зазначених судових засідань від 16.09.2015 року, 28.10.2015 року та 27.11.2017 року.
Відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України, вказані порушення, що встановлені при апеляційному розгляді належить вважати істотними, а їх наявність, згідно вимог зазначеної норми, обумовлює в будь-якому разі скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, що чітко передбачено п.1 ч.1 ст.415 КПК України.
Наявність встановлених істотних порушень КПК України процесуально унеможливлює розгляд апеляційної вимоги прокурора щодо ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції, що обумовлює часткове задоволення його апеляційної скарги.
Разом з цим, переглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційної скарги прокурора та оцінюючи його доводи щодо м`якості призначеного обвинуваченій покарання, внаслідок застосування судом першої інстанції норм ст.75 КК України, колегія суддів вважає, що тяжкість злочину та фактичні обставини його вчинення, якщо вони, згідно пред`явленого обвинувачення, будуть встановлені при новому судовому розгляді - може свідчити про необхідність ретельного дослідження доводів прокурора щодо призначення покарання в межах, передбачених ч.2 ст.185 КК України, але з реальним його відбуттям.
З огляду на викладене, встановлені при апеляційному розгляді процесуальні порушення є безумовними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, що чітко передбачено п.7 ч.2 та ч.1 ст. 412 КПК України, з призначенням нового судового розгляду.
Дотримуючись вимог норм ч.2 та 3 ст.415 КПК України, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на необхідність при новому розгляді ретельного дослідження доводів прокурора, вказаних в його апеляційній скарзі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404; 405; ст. 407 ч. 1 п. 6; ст. 409 ч. 1 п.3; ст. 412 ч. 2 п. 7; 418, 419 КПК України колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити частково.

Вирок Московського районного суду м. Харкова від 21 квітня 2016 року, ухвалений стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.
Судді

________________ ________________ ________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4