УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25. 09. 2017 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши, в залі суду, в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Карпатнадраінвест» - про скасування арешту майна,
В С Т А Н О В И В:
До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТОВ «Карпатнадраінвест» - про скасування арешту майна.
Заявник в поданому клопотанні просив слідчого суддю скасувати арешт на природний газ, що зберігається у газосховищах ПАТ «Укртрансгаз» та належить будь-яким з наступних власників: договір про спільну діяльність від 13.10.2004 №1747 - уповноважена особа ТОВ «Карпатнадраінвест» ІПН 560244179; ТОВ «Карпатнадраінвест» .

Представник заявника ТОВ «Карпатнадраінвест» - ОСОБА_4 в судовому засіданні подане клопотання підтримав з підстав зазначених у клопотанні та просив слідчого суддю про його задоволення.

Прокурор САП ГПУ ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував посилаючись на те, що арешт на природний газ накладено правомірно та обґрунтовано, а тому відсутні підстави для скасування арешту, посилаючись на необґрунтованість поданого клопотання, просив відмовити в його задоволенні.
Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 09 вересня 2016 року у справі накладено арешт на природний газ, що зберігається у газосховищах ПАТ «Укртрансгаз» та належить, зокрема ТОВ «Карпатнадраінвест», а також власникам за Договором про спільну діяльність від 13.10.2004 року №1747 - уповноважена особа ТОВ «Карпатнадраінвест» ІПН 560244179.

Заявник в поданому клопотанні про скасування арешту майна посилався на те, що накладений арешт на природний газ, який зберігається в підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» є необгрутованим та протиправним, оскільки детективом НАБУ під час розгляду клопотання про накладення арешту не було доведено, що природний газ, власником, якого є ТОВ «Карпатнадраінвест», в тому числі і за Договором про спільну діяльність від 13.10.2004 №1747 (уповноважена особа ТОВ «Карпатнадраінвест», були одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення злочину, фінансування та/або матеріального забезпечення злочину або винагороди за його вчинення, чи були предметом злочину або були підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби або знаряддя вчинення злочину, в зв`язку з чим на думку заявника, на газ не може бути накладено арешт з метою спеціальної конфіскації, передбаченої ст. 96-2 КК України. В зв`язку з чим заявник просив слідчого суддю про задоволення клопотання, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Як зазначено в ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч.ч. 2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Відповідно до ч. 4 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Встановлено, що Апеляційним судом м. Києва під час перегляду в апеляційному порядку клопотання надавалась оцінка тим обставинам, які вказуються заявником у заяві про скасування арешту, накладеного на природний газ. За результатами розгляду клопотання суд дійшов висновку про обгрунтованість накладення арешту на нього з метою забезпечення збереження речових доказів та можливої спеціальної конфіскації.

Згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З наявних в матеріалах клопотання доказів вбачається, що заявником не було доведено та не надано до суду належних доказів що свідчили б про те, що на даний час відпали підстави для застосування такого заходу, як арешт майна, а також належних доказів того, що арешт було накладено необґрунтовано.
З огляду на викладене вище слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 131-132, 170-174, 309, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
Відмовити в задоволенні клопотання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1