УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у кримінальному провадженні № 0016079, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,
в с т а н о в и в:
22 травня 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у кримінальному провадженні № 0016079, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, на автомобіль марки Мазда 6, номер шасі НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору.

У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала клопотання та просила його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Слідчий СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 , за клопотанням якої було арештовано майно, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання потерпілої ОСОБА_3 про скасування арешту автомобіля марки Мазда 6, номер шасі НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року в рамках кримінального провадження № 0016079 від 19 грудня 2016 року, посилаючись на те, що на даний час у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУ НП в м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0016079, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у справі № 761/8394/17 (провадження № 1-кс/761/5234/2017) клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0016079, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, задоволено та накладено арешт на автомобіль марки Мазда 6, номер шасі НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, як вбачається зі змісту вказаної ухвали слідчого судді, підставою для накладення арешту на автомобіль марки Мазда 6, номер шасі НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , послугував той факт, що таке рухоме майно є об`єктом кримінально протиправних дій, за фактом вчинення яких здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0016079 від 19 грудня 2016 року, тобто відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Разом із цим, у судовому засіданні було встановлено, що 04 травня 2017 року співробітниками Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Кудряшова, 20, вищевказаний автомобіль було знайдено та поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що свідчить про відсутність ризиків приховування, пошкодження, знищення, передачі та відчуження такого майна.

Зазначені вище обставини дають слідчому судді достатні підстави вважати, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт автомобіля марки Мазда 6, номер шасі НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року на зазначене рухоме майно, підлягає скасуванню, а клопотання ОСОБА_3 задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 170, 173, 174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у кримінальному провадженні № 0016079, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Скасувати арешт автомобіля марки Мазда 6, номер шасі НОМЕР_1 , 2006 року випуску, чорного кольору, власником якого є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року у кримінальному провадженні № 0016079, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1