Справа № 456/1475/17
Провадження № 1-кп/456/291/2017
ВИРОК

іменем України
18 грудня 2017 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стрий Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,
встановив:

ОСОБА_4 03.05.2017р., близько обіду, перебуваючи на території нежитлового приміщення (складу), що належить ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , заволодів чужим майном шляхом обману, а саме: взяв у тимчасове користування у ОСОБА_6 (дружини ОСОБА_5 ) чотирьохколісний візок для перевезення вантажу, який належав ОСОБА_5 , зобов`язавшись через деякий час цього ж дня повернути, однак повертати візок наміру не мав та, в подальшому, продав здобутий ним чотирьохколісний візок для перевезення вантажу ОСОБА_7 , отримавши за це грошові кошти в сумі 200 гривень, якими розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердивши наведені в обвинувальному акті обставини. Щиро розкаявся у вчиненому.

Зважаючи на позицію сторін, які не оспорюють обставини кримінального провадження, правильно розуміючи їх зміст, сумнівів у добровільності їх позиції немає, тому, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

Таким чином, суд вважає доведеним факт заволодіння ОСОБА_4 чужим майном шляхом обману, тому його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст. 190 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, а також те, що обвинувачений відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості, посередньо характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей; думку потерпілого ОСОБА_5 , який при призначенні обвинуваченому покарання покладається на розсуд суду.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Беручи до уваги всі вказані обставини в їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 190 КК України, у виді громадських робіт.

Призначення обвинуваченому такого виду покарання, з огляду на вимоги ст.65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.
Згідно з ч. 2 ст. 86 КК України законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили.
Відповідно до ч.2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про застосування амністії в Україні» дія закону про амністію поширюється на злочини, вчинені до дня набрання ним чинності включно.
Пунктом «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» (22 грудня 2016 року №1810-VIII) визначено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, визнаних винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також осіб, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, який не є тяжкими або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України та має на утриманні трьох малолітніх дітей сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (серії НОМЕР_1 від 04.11.2010р., серії НОМЕР_2 від 18.08.2016р., серії НОМЕР_3 від 25.09.2017р.)
Враховуючи наведене та беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_4 , на день набрання чинності Законом України «Про амністію у 2016 році», має трьох дітей, яким не виповнилося 18 років та не позбавлений щодо них батьківських прав, а також зважаючи на відсутність обмежень, передбачених ст. 4 ЗУ «Про застосування амністії в Україні» та ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» щодо застосування відносно обвинуваченого амністії, тому є підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст. 85, 86 КК України, ст. 3 ЗУ «Про застосування амністії в Україні», п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», суд
засудив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.
Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року.
Речові докази, визнані такими згідно з постановою про визнання об`єктів речовими доказами від 10.05.2017р. (чотирьохколісний візок без маркувань) повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1