"03" жовтня 2017 р. Справа № 363/2792/16-к
У Х В А Л А
Іменем України

03 жовтня 2017 року Вишгородський районний суд Київської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

обвинуваченої ОСОБА_9

розглянувши на підготовчому засіданні в залі суду м. Вишгороді обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000323 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Гребінки, Васильківського району Київської області, громадянка України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України, -

встановила:
До Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000323 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області призначено підготовче судове засідання за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000323.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість призначення справи до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки були порушені норми кримінально-процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування, крім того, вважає, що пред`явлене обвинувачення є неконкретним.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачена підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 .

Прокурор в свою чергу заперечував проти задоволення даного клопотання.

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Колегія суддів, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та долучені до нього документи у відповідності до положень ст. 314 КПК України, яка регламентує порядок та межі підготовчого судового засідання, приходить до наступного висновку.

Згідно статті 21 Конституції України усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Такий принципи закріплений також у статті 10 КПК України щодо принципу рівності перед законом і судом.

Право людини на законність прийнятих рішень також закріплено у національному законодавстві. Зокрема у ст. 9 КПК України згідно якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, зокрема надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт повинен мітити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Згідно вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні доказуванню підлягають: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження.

При дослідженні обвинувального акту колегією суддів встановлено, що обвинувачення стосовно ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11 ст. 115 КК України за ознаками готування на організацію умисного вбивства ОСОБА_8 , тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів, вчинене на замовлення, не відповідає обставинам даного кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 КК України готуванням до злочину є підшукування або пристосування засобів чи знарядь, підшукування співучасників або змова на вчинення злочину, усунення перешкод , а також інше створення умов для вчинення злочину.

Згідно з ч. 3 ст. 27 КК України організатором є особа, яка організовувала вчинення злочину (злочинів) або керувала його (їх) підготовкою чи вчиненням. Організатором також є особа , яка утворила організовану групу чи злочинну організацію або керувала нею, або особа, яка забезпечувала фінансування чи організовувала приховування злочинної діяльності організованої групи або злочинної організації.

Вказані статті свідчать про готування та організацію вчинення злочину, а визначений в обвинуваченні склад злочину, як готування на організацію умисного вбивства з корисливих мотивів та на замовлення є невизначеним, не відповідає встановленим обставинам, які викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачення є недостатньо визначеним та неконкретним.

З цих же підстав не конкретним є обвинувачення, тобто подія злочину в повній мірі не встановлена (умисел, мотив, мета, час та місце вчинення кримінального правопорушення).

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.
Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09.10.2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п.3 ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню обвинувачення особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «в» п.3 ст.6 Конвенції (рішення від 25.03.1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції»).

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. З даної норми Основного Закону випливає, що формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті, повинно бути конкретним.

Відсутність в обвинувальному акті вказаних фактичних обставин або даних про неможливість їх встановити позбавляє суд прийняти будь-яке процесуальне рішення по суті справи, яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим, виходячи навіть з того, що є неможливим з огляду на зміст даного обвинувального акта вирішити питання про визначення ступеня відповідальності обвинуваченого, а будь-яке конкретне уточнення з цього приводу у подальшому виходитиме за межі такого поверхового і неконкретного обвинувачення. Така неконкретність обвинувачення заздалегідь перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі що регламентовано статтею 22 КПК України.

Як вбачається з обвинувального акту, прокурор виклав у ньому не формулювання обвинувачення, яке він визнав доведеним, а лише зазначив у чому органом досудового слідства обвинувачує ОСОБА_9 .

Отже, без висунутого конкретизованого обвинувачення щодо ОСОБА_9 , у випадку постановлення судом будь-якого виду вироку за результатами розгляду обвинувального акту у даному кримінальному провадженні у тому вигляді, в якому поданий обвинувальний акт до суду, зазначені дії призведуть до порушення гарантованих законом процесуальних прав обвинуваченого, зокрема права на захист, а ухвалення судового рішення буде незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог процесуального права.

Що стосується неточностей Реєстру матеріалів досудового розслідування, які полягають у зазначенні тієї чи іншої процесуальної дії, рішення або заходу забезпечення кримінального провадження, то колегія суддів не визнає їх як самостійною підставою для визнання обвинувального акту таким, що не відповідає вимогам КПК, та звертає увагу органу досудового розслідування та прокурора про необхідність неухильного дотримання вимог законодавства щодо змісту Реєстру матеріалів досудового розслідування та повного і належного зазначення відомостей в ньому.

Колегія суддів приходить до висновку про необхідність повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженню № 0000323 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п.п. 6,11 ч. 2 ст. 115 КК України, оскільки останній не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Оскільки судом приймається рішення про невідповідність зазначеного обвинувального акту вимогам КПК та повернення його прокурору, колегія суддів вважає за необхідне долучити до обвинувального акту скарги захисту для вирішення викладених в них питань по суті під час виправлення недоліків обвинувального акту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, 314 колегія суддів, -

ухвалила:

Обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14 ч. 3 ст. 27 п.п. 6, 11 ч. 2 ст. 115 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 06.10.2017 року о 08-50 год.

головуючий суддя - ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3