ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2018 р. колегія суддів Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання доцільності продовження тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, пункту 1 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И Л А:
13 березня 2018 р. під час судового розгляду кримінального провадження суд у відповідності з вимогами ст. 331 КПК України поставив на розгляд питання доцільності продовження тримання під вартою ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, пункту 1 частини 2 статті 115 Кримінального кодексу України.
Прокурор у судовому засіданні, посилаючись на дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленого обвинувачення, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, просив продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.
Захисники підозрюваного ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у судовому засіданні просили не продовжувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку своїх захисників, просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт.
Потерпілий ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представник у судовому засіданні підтримали думку прокурора стосовно необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Колегія суддів, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисників, потерпілого та його представника, встановила наступне.
В подальшому даний строк продовжувався на підставі ухвал суду. В останній раз, ухвалою колегії суддів від 17 січня 2018 р. запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 було продовжено строком на 60 днів до 17 березня 2018 р. включно.
Таким чином, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлений ухвалою колегії суддів, спливає 17 березня 2018 р.
Проте, завершити розгляд кримінального провадження до цієї дати не виявляється можливим.
Відповідно до частин першої та другої статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Частиною третьою цієї ж статті передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Зокрема, положеннями Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду даного питання суд повинен перевірити: обґрунтованість підозри та вагомість доказів, тяжкість правопорушення, суспільну небезпеку правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, репутація та майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди, а також з дотриманням вимог ст.ст. 183, 193, 194, 196, 197 Кримінального процесуального кодексу України постановити ухвалу, якою задовольнити або відмовити у задоволенні клопотання.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання доцільності продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів також враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини.
Як випливає з обвинувального акту ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 статті 115 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Також колегія суддів приймає до уваги дані про його особу, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, сімейний, майновий стан, відсутність постійного місця роботи, відсутність судимостей.
Поряд із цим, колегія суддів вважає неможливим змінити ОСОБА_9 запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який, на застосуванні якого наполягає сторона захисту, оскільки такий запобіжний захід не відповідатиме тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , а також не зможе у повній мірі запобігти ризикам, визначеним п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Водночас, колегією суддів приймається до уваги факт тривалого переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування, внаслідок чого останнього було оголошено у розшук.
Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_9 для застосування стосовно нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено. Також суду не надано матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, медичних довідок про стан здоров`я, інших матеріалів, на підставі яких колегія суддів при їх оцінки в сукупності з іншими обставинами, які враховуються при обранні запобіжного заходу, мала би можливість перевірити доводи сторони захисту.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою необхідності попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування такої особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Виходячи з правових позицій, викладених у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», яке застосовується судом як джерело права, колегія суддів вважає виправданим продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає тяжкості діянь, що інкримінуються обвинуваченому, обсягу пред`явленого обвинувачення та даним про особу обвинуваченого.
З урахуванням викладеного колегія суддів доходить висновку, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки ОСОБА_9 , з огляду на що вважає за доцільне продовжити йому термін тримання під вартою на 60 днів.
На переконання колегії суддів такий запобіжний захід зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314316, 372 КПК України, колегія суддів
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити строком на 60 (шістдесят) днів з 13 березня 2018 р. до 11 травня 2018 р. включно.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвалу прийнято у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 13 березня 2018 р.

Повний текст ухвали оголошений 14 березня 2018 р. о 8 годині 00 хвилин.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3