Справа № 643/8319/17
Провадження № 1-кп/645/571/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

встановив:
В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває крирмінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27.11.2017 року вищевказане кримінальне провадження прийнято до провадження судді Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 .

Крім того, з 28.09.2017 року в провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України (Справа № 645/4241/17 (кримінальне провадження № 0001304).

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про об`єднання зазначених кримінальних проваджень.

Обвинувачені не заперечували проти заявленого клопотання.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

На підставі ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

В судовому засіданні встановлено, що обвинуваченими по вказаним кримінальним провадженням є одні і ті ж самі особи, тому враховуючи думку прокурора, обвинувачених, потерпілого, які вважали доцільним об`єднання кримінальних проваджень, вимоги ч. 1 ст. 217 КПК України, суд вважає за доцільне об`єднати матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, в одне провадження.

Крім того, матеріали кримінального провадження свідчать, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 16.01.2018 року.
Судовий розгляд справи триває, у зв`язку із неявкою потерпілих, суд вважає необхідним відкласти судове засідання, визначивши дату наступного судового засідання з урахування технічної можливості етапування осіб, що тримаються під вартою, до приміщення суду, зайнятості учасників процесу до 29.01.2018 року о 11 год. 00 хв.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Санкція ч. 2 ст. 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі до 5 років. Санкція ч. 2 ст. 190 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років. Тобто злочини, у вчиненні яких звинувачується ОСОБА_4 , є злочинам и середньої тяжкості за критерієм, визначеним ст.12 КК України.

В той же час суд наголошує, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, однак у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням наведеного при вирішенні питання про доцільність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, у сукупності із даними про його особу. Зокрема, той факт, що ОСОБА_4 раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, проте знову обвинувачується у вчиненні умисних корисних кримінальних правопорушень. Вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме можливості з боку обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення.За таких обставин суд вважає обґрунтованими доводи обвинувачення, що обвинувачений ОСОБА_4 має стійку схильність до противоправної діяльності, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватися від суду. За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, в тому числі і домашній арешт, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.
За таких обставин суд вважає підставним вважати, що обвинувачений перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення та/або переховатися від суду.

За сукупності таких обставин суд вважає за необхідне продовжити раніше обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Керуючись ст.ст.217, 331, 334 КПК України суд,-

постановив:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, об`єднати в одне провадження з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, присвоївши їм загальний номер № 643/8319/17, провадження № 1-кп/645/571/17.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 24 лютого 2018 року.

Строк дії ухвали в цій частині закінчується 24 лютого 2018 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_1