Номер провадження: 11-сс/785/686/18
Номер справи місцевого суду: 522/2670/18, 1-кс/522/6293/18
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.04.2018 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

заявника ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу заявника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018, якою клопотання слідчого про накладення арешту на майно було задоволено,
ВСТАНОВИЛА:

Як вбачається з наданих до суду матеріалів, до Приморського районного суду м. Одеси, надійшло клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 про арешт майна. у кримінальному провадженні № 0000074 від 03.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 186 КК України.
З клопотання вбачається, що прокурор просить накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000074 від 03.01.2018, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 186 КК України, а саме, на автомобіль марки «BMW» номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, державний реєстраційний номер країни Литви НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW» номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, державний реєстраційний номер країни Литви НОМЕР_2 ; який відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ІІ ОСОБА_9 , ключі від даного автомобіля; мобільний телефон марки «iPhone 6 S» сірого кольору, IMEI НОМЕР_3 ; яким користувався ОСОБА_7 , з метою збереження речових доказів та проведення необхідних слідчих дій.
За результатами розгляду вказаного клопотання слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ухвалою від 11.04.2018 року задовольнив клопотання в повному обсязі, та наклав арешт на: - автомобіль марки «BMW» номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, держ. реєстраційний номер країни Литви НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW» номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, держ. реєстраційний номер країни Литви НОМЕР_2 ; який відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ІІ ОСОБА_9 , ключі від даного автомобіля; мобільний телефон марки «iPhone 6 S» сірого кольору, IMEI НОМЕР_3 ; яким користувався ОСОБА_7 . В апеляції заявник ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати, витребувати у слідчого прокурора ОСОБА_10 протоколи огляду та вилучення, ухвалити нове рішення, який у задоволенні клопотання відмовити і зобов`язати слідчого СВ Приморського відділу поліції ГУ НП в Одеській області ОСОБА_11 повернути вказане майно, посилаючись на істотне порушення вимог КПК України, а саме на недотримання строків, передбачених законом для винесення ухвали, неправильне застосування передбачених законом підстав для арешту майна, слідчий суддя не перевірив точний час подання клопотання, ні в клопотанні ні в ухвалі слідчого судді не зазначено, які конкретно відомості та сліди містить арештований автомобіль та яким чином зазначене майно могло бути використано як знаряддя вчинення злочину. Заслухавши доповідь судді-доповідача, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції, заявника та його адвоката, які підтримали доводи апеляції та просив про її задоволення, дослідивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку що підстав для задоволення апеляції не вбачається. У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке було повністю або частково перетворено. Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Слідчий суддя або суд під час судового провадження відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України накладає арешт на майно, якщо є підстави вважати, що воно відповідає вищезгаданим у ч. 2 ст. 167 КПК України критеріям. Задовольняючи клопотання слідчого та накладаючи арешт на вказане майно, слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи та, враховуючи що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення,дійшов висновку, що майно, стосовно якого порушено клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно, речі відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема, зазначений автомобіль марки «BMW» номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, держ. реєстраційний номер країни Литви НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW» номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, держ. реєстраційний номер країни Литви НОМЕР_2 ; який відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ІІ TANASE DUMITRU, ключі від даного автомобіля; а також мобільний телефон марки «iPhone 6 S» сірого кольору, IMEI НОМЕР_3 ; яким користувався ОСОБА_7 є предметом кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 186 КК України, які могли зберегли на собі сліди злочину, тобто є доказом злочину, та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та прийняв обґрунтоване та законне рішення про наявність підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно з метою збереження речових доказів, оскільки слідчим в клопотанні було доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення, існують ризики зникнення, відчуження або трати зазначеного майна.
Вилучений автомобіль, зі свідоцтвом про його реєстрацію та ключами від нього, а також мобільний телефон є предметом злочину та речовими доказами, необхідними для проведення ряду експертиз, враховуючи, що вони є матеріальними об`єктами, які були предметом вчиненого кримінального правопорушення, можуть зберегти на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вилучених у кримінальному провадженні, речей, предметів. Враховуючи вищевказане, слідчий суддя зробив належний висновок, що є достатні підстави вважати, що не накладення арешту може призвести до зникнення зазначеного майна, його втрати, пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, та прийняв рішення про арешт майна, оскільки незастосування арешту майна, може призвести до втрати вказаного майна, врахувавши при цьому, що згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції згідно із Законом № 772-VIII від 10.11.2015 р., арешт може бути накладено не лише на майно підозрюваного, а на майно будь-яких осіб, що узгоджується з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. Перевіряючи доводи заявника викладені в апеляції про порушення його прав на його особисте майно, яке на його думку незаконно вилучено в нього, колегія суддів не змогла погодитись з цим твердженням. Як вбачається з технічного паспорту вилученого автомобіля він належить громадянину Литви ОСОБА_9 . Будь - яких документів ОСОБА_7 в підтвердження права власності на даний автомобіль не надава. Не найшло і підтвердження, що документи які б підтверджували законність його володіння заявником були вилучені працівниками поліції, итак як в протоколі про огляд автомобіля такі дані відсутні. Не зміг заявник , як5ий є громадянином республіка Молдова підтвердити і законність знаходження на території України. Посилаючись на те, що він тривалий час проживає в Україні і що він оформлює документи на проживання в Україні.
В той же час в повному обсязі знайшло підтвердження , що на данному автомобілі був скоєний злочин за участю ОСОБА_7 , і органи досудового слідства визнали даний автомобіль знаряддям злочину. Відсутність в клопотанні та ухвали слідчого судді посилань б на конкретні відомості та сліди, що містить вилучений автомобіль, а також на те, яким чином вказане майно могло бути використане , як знаряддя вчине6ння злочину, зазначені доводи спростовуються викладеними вище обставинами та задоволенню не підлягають.
За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції та скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. 407, 409, 419, 422 КПК України,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію заявника ОСОБА_7 залишити без задоволення. Ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 11.04.2018, якою клопотання прокурора Одеської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_6 було задоволено та накладено арешт на автомобіль марки «BMW» номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, держ. реєстраційний номер країни Литви НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «BMW» номер кузова НОМЕР_1 , чорного кольору, держ. реєстраційний номер країни Литви НОМЕР_2 ; який відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ІІ ОСОБА_9 , ключі від даного автомобіля; мобільний телефон марки «iPhone 6 S» сірого кольору, IMEI НОМЕР_3 . яким користувався ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3

З оригіналом згідно суддя: ОСОБА_2