У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 січня 2018 року
м. Київ

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:

головуючої ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 вересня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга прокурора на вказане судове рішення із вимогою про його скасування та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, мотивувавшиневідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та оосбі засудженого внаслідок м`якості. Вказав також на недотримання апеляційним судом вимог ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги потерпілого без задоволення, в якій порушувалось питання щодо означеного та призначення більш суворого покарання, а саме у виді обмеження волі на строк два роки.
Вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 липня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Цим же вироком стягнуто з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 моральну шкоду в сумі 2000 грн та витрати, понесені на надання правової допомоги, в сумі 3000 грн.
За вироком суду ОСОБА_4 визнано винуватим у тому, що він 30 вересня 2016 року, приблизно о 23-ій год., знаходячись на автомобільній стоянці неподалік розважального комплексу, що за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс не менше трьох ударів кулаком в область голови та рук потерпілому ОСОБА_5 , заподіявши таким чином останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Після цього, ОСОБА_4 , піднявши з землі металевий ланцюжок (який впав з шиї потерпілого під час нанесення йому тілесних ушкоджень) і намотавши його на руку, наніс потерпілому ОСОБА_5 не менше 10 ударів металевим ланцюжком в область голови, шиї, рук, чим заподіяв легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 26 вересня 2017 року апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 11 липня 2017 року відносно засудженого ОСОБА_4 без зміни.
Суд, перевіривши касаційну скаргу, долучені до неї копії судових рішень, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, що є підставою відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України для відмови у відкритті касаційного провадження.
Висновки суду про винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікація дій засудженого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 125 КК України у касаційній скарзі прокурора не оспорюються.
Доводи прокурора про невідповідність призначеного засудженому покарання внаслідок мякості є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 65 КК України покарання призначається, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене особі покарання має бути необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.
Так, суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_4 , врахував обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що є злочином невеликої тяжкості, дані про особу засудженого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, вину визнав повністю, має на утриманні малолітню дитину, за місцем проживання характеризується позитивно. Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнав щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
У звязку з чим суд дійшов правильного висновку про необхідність і достатність призначення йому покарання в межах санкції статті.
Отже, підстав вважати призначене покарання невідповідним тяжкості вчиненого та особі засудженого внаслідок мякості суд не вбачає.
Апеляційний розгляд проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК України. Доводи апеляційної скарги потерпілого, аналогічні наведеним у касаційній скарзі прокурором, перевірені повною мірою та спростовані з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення, зокрема наголошено на тому, що незважаючи на кількість ударів, які спричинив засуджений потерпілому ОСОБА_5 вони не були спрямовані на заподіяння значної шкоди здоров`ю, навіть за умови застосування в подальшому ланцюжка.
Таким чином, обґрунтування касаційної скарги не містить доводів, які викликають необхідність перевірки їх матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись пунктом 2 частини 2 статті 428 КПК України, пунктами 4, 5, 6 § 3 «Перехідні положення» розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, суд,

п о с т а н о в и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Чернігівської області від 26 вересня 2017 року у кримінальному провадженні відносно засудженого ОСОБА_4 , відмовити.
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3