УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/4685/17 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 82 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2018 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
засудженого: ОСОБА_7 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутого покарання більш м`яким, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Суд умотивував своє рішення тим, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення.
В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року та замінити невідбуту частину покарання на арешт. В обгрунтування апеляційної скарги стверджує, що 3 стягнення мав під час перебування в ДУ «Житомирська УВП №8». Під час перебування в ДУ «Коростенська ВК №71» весь час працює, та на даний момент має 3 заохочення і 1 стягнення, яке погашене в установленому законом порядку.
Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги засудженого, та представника установи виконання покарань, який покладався на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження по заяві засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_7 задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
З матеріалів провадження вбачається, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «Коростенській ВК №71» згідно з вироком Попільнянського районного суду Житомирської області від 21.07.2016 року, яким останній засуджений за ст.ст.186 ч.2, 71 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 27.09.2016 року зараховано у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22.07.2016 року по 27.09.2016 року.
Згідно характеризуючи даних на засудженого ОСОБА_7 , наданих установою виконання покарань, останній за час відбування покарання мав 2 заохочення, 4 стягнення, які зняті та погашені у встановленому законом порядку (довідка про заохочення та стягнення а.с.33). Крім того, характеризується задовільно, як особа з нестабільною поведінкою, більшу частину строку покарання допускав порушення встановленого порядку відбування покарання, працевлаштований днювальним відділення на добровільній основі без оплати праці, до суспільно-корисної праці та виконання своїх обов`язків відноситься добре, але потребує контролю з боку представників адміністрації, у відношенні до представників адміністрації не завжди ввічливий та тактовний, приймає участь у суспільному житті відділення, але до виконання своїх обов`язків відноситься задовільно, ініціативи не проявляє, вину в скоєному злочині в судовому засіданні не визнав, та каяття з приводу вчиненого не проявляє (характеристика а.с.31). Вказані обставини не може безумовно свідчити про те, що засуджений став на шлях виправлення. Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що адміністрацією установи виконання покарань питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким розглядалось по відбуттю засудженим 2/3 строку покарання та 15.11.2017 року на засіданні комісії було відмовлено в направленні матеріалів до суду, так як не став на шлях виправлення. При цьому, рішення було прийнято одноголосно.
Всі вказані обставини були враховані судом першої інстанції при розгляді клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутого покарання більш м`яким, а тому ухвала суду є обгрунтованою та належним чином вмотивованою, і відповідає вимогам ст.370 КПК України
Доводи засудженого, викладені в його апеляційній скарзі, зокрема, що стягнення були накладенні під час перебування в ДУ «Житомирська УВП №8» не спростовують його неналежної поведінки під час строку попереднього ув`язнення, який був зарахований до строку відбування покарання, яке останній відбуває в ДУ «Коростенська ВК №71». Крім того, порушення режиму відбування засуджений допустив і під час відбування покарання в останінній зазначеній установі відбування покарання, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, погашення стягнень в установленому законом порядку не підтверджує, що засуджений став на шлях виправлення, оскільки як зазначалося вище на заходи виховного характеру він реагує не завжди вірно, до покладених на нього обов`язків відносится лише задовільно, до праці відноситься добре, але потребує контролю з боку представників адміністрації.
Також слід зазначити, що засуджений просить замінити йому невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на арешт. Разом з тим, враховуючи, що невідбута частина покарання становить на час розгляду заяви більше року, а також те, що максимальний строк арешту, визначений ст. 60 КК України, становить тільки 6 місяців, здійснити заміну позабавлення волі на арешт в даному випадку взагалі не вбачаєьться можливим.
За таких обставин, підстав до задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 не вбачається.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 06 грудня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання про заміну невідбутого покарання більш м`яким - без змін.
Ухвала апеляційного набирає чинності негайно після оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: