ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Справа № 210/980/15-к
Провадження № 1-кс/210/183/15

"17" березня 2015 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ ГУ МВС України у Дніпропетровській області, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0000696, щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до неповнолітнього:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.. Кривий Ріг Дніпропетровській області, громадянина України, навчається КЗОШ №2 9 клас, не працюючого, раніше судимого: 1)25.09.2014 році Тернівським районним судом м. Кривого Рогу застосовані заходи виховного характеру за ст. 259 ч.1 КК України; 2)05.02.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК Украйни до 2 року позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 рік зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 -
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 186 КК України

особи, які беруть участь у розгляді клопотання: прокурор ОСОБА_4 , слідчий ОСОБА_5 , підозрюваний ОСОБА_6 , захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 , соціальний педагог ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання обґрунтоване тим, що неповнолітній ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за наступних фактичних обставин.

Так, неповнолітній ОСОБА_6 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 05.02.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за ст.185 ч.2 КК Украйни до 2 року позбавлення волі, з випробувальним терміном на 1 рік, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, маючи непогашену судимість, в період іспитового строку, повторно скоїв умисний, майновий, тяжкий злочин.

Так неповнолітній ОСОБА_6 повторно, 15.03.2015 року близько о 11.30 годин знаходячись в другому під`їзді біля квартири АДРЕСА_2 , покликав з зазначеної квартири свою знайому неповнолітню ОСОБА_10 , 2001 р.н. на розмову, на що неповнолітня ОСОБА_11 погодилась та вийшовши взяла з собою нетбук марки Леново, темного кольору для спільного перегляду фотознімків.

Під час спільного перегляду фотознімків, перебуваючи за вищевказаною адресою, в той час, коли нетбук марки Леново знаходився в руках у неповнолітньої ОСОБА_11 , у неповнолітнього ОСОБА_6 , раптово виник намір на відкрите заволодіння чужим майном, а саме нетбуком який знаходився в руках у неповнолітньої ОСОБА_11 .

Неповнолітній ОСОБА_6 з метою реалізації свого злочинного наміру, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисну мету, вихопив з рук неповнолітньої ОСОБА_11 вищевказаний нетбук марки Леново вартістю 4500 гривень, чим відкрито ним заволодів, після чого утримуючи викрадене майно при собі, неповнолітній ОСОБА_6 обернув його на свою користь та з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому ним на власний розсуд, чим спричинив неповнолітній потерпілій ОСОБА_11 , матеріальну шкоду на вище зазначену суму.

Встановлено, що вищевказані дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), скоєного повторно.

Вік кримінальної відповідальності (ст. 22 КК України) за вищевказаний злочин настає з 14 років.

У судовому засіданні слідчий, прокурор підтримали заявлене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки зібрані в ході досудового розслідування матеріали кримінального провадження підтверджують наявність обґрунтованої підозри у скоєні вищеназваного кримінального правопорушення цією особою, та встановлено наявність ризиків передбачених у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, вважають, що відносно підозрюваного недоцільно застосувати менш суворий запобіжний захід, навіть не зважаючи на його вік, оскільки неповнолітній ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, перебуваючи на іспитовому строці за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, також до нього застосовувались заходи виховного характеру, однак перебування в центрі соціально-психологічної реабілітації дітей не дали результатів, підозрюваний за місцем проживання та навчання характеризується негативно, кримінальною міліцією у справах дітей характеризується негативно, службою у справах дітей за місцем проживання характеризується негативно.

Підозрюваний покладався на розсуд слідчого судді при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу. Пояснив свою девіантну поведінку бажанням розважатись з друзями.

Захисник підозрюваного клопотав про обрання менш суворого запобіжного заходу, оскільки прокурором не доведено вагомість ризиків застосування тримання під вартою до неповнолітнього.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного - ОСОБА_8 клопотала про задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не вплине на поведінку підозрюваного, який вдома часто не ночує, виносить речі, продає їх, вчиняє крадіжки, за які батьки розплачуються.

Соціальний педагог судові пояснила, що заходи реабілітації неповнолітнього ОСОБА_6 не дають бажаних результатів та не впливають на його поведінку.

Крім того, під час розгляду клопотання в залі суду були присутні представники кримінальної міліції у справах дітей, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які пояснили, що ОСОБА_6 перебуває на обліку, та характеризується негативно.

Заслухавши доводи прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника. Думку законного представника неповнолітнього підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, додані до клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також зокрема запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення інших кримінальних правопорушень. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

До неповнолітнього підозрюваного згідно зі ст. 492 КПК може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених КПК. Разом із тим, тримання під вартою може застосовуватись лише у випадку, коли неповнолітній підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, та за умови, якщо слідчий/прокурор доведе, що застосування іншого запобіжного заходу не в змозі запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК. Крім урахування згаданих підстав, слідчий суддя, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (Рішення ЄСПЛ від 27 листопада 2008 року у справі "Свершов проти України"), зобов`язаний враховувати і вік підозрюваного (обвинуваченого).

Встановлено, що 17.03.2015 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.186 КК України, за ознаками відкритого викрадення чужого майна (грабіж), скоєного повторно, по кримінальному провадженню, відомості якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000696, від 15.03.2015 року.

Згідно із п.175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Підставами для пред`явлення підозри ОСОБА_6 слугувало наявність достатніх доказів, зібраних в ході досудового розслідування. При цьому, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення є однією із обставин, що враховуються при обранні запобіжного заходу, яка відповідно до вимог ст.178 КПК України має оцінюватись в сукупності з всіма іншими обставинами.

Слідчим суддею, відповідно до ст. 178 КПК України встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 6 (шість) років; раніше судимий за вчинення корисливих злочинів за ч. 1 та ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 70 КК України із застосуванням ст. 75, 76, 104 КК України до покарання у вигляді двох років позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік; обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину під час іспитового строку; має постійне місця проживання в м. Кривому Розі, де характеризується негативно; являється учнем 9 класу КЗШ № 2, де характеризується негативно, фактичні обставини пред`явленої підозри, та може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, і це все свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам, і застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_6 .

Вивченням особи неповнолітнього підозрюваного, з урахуванням вимог ст. 492 КПК України, встановлено, що останній негативно характеризується за місцем проживання; згідно з психолого-педагогічною характеристики за місцем навчання не виявляє бажання вчитись, ображає дітей, вимагає у дітей молодшого віку гроші, забирає мобільні телефони, виявляє демонстративну поведінку, батьки впливу на сина не мають, тощо; згідно з характеристики КЗ Центр соціально-психологічної реабілітації дітей КМР жорстокий, холоднокровний, за час перебування в закладі систематично порушував поведінку, створював конфлікти,, поводився демонстративно, проявляв егоїстичність, схильний до шкідливих звичок, протиправної поведінки, бродяжництва, нищив майно закладу, знущався з дітей, тощо; згідно даних служби у справах дітей Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради виховується в благополучній сімї, однак перебуває на обліку, зарекомендував з негативної сторони, оскільки вдома не ночує, постійно бродяжить, скоює крадіжки, вживає спиртні напої, виносить речі із дому, пропускає заняття без поважних причин, заходи впливу,які застосовувались до неповнолітнього не дають позитивних результатів.

Відповідно до ст. 183, 492 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

Наявність судимостей у підозрюваного є підставою для обґрунтованих побоювань того, що він може здійснити нове правопорушення (п.34 Рішення ЄСПЛ Сельчук проти Турції, п.9 рішення ЄСПЛ Мацнеттер проти Австрії).

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ Летельє проти Франції.

Враховуючи те, що в діях підозрюваного вбачаються ознаки складу злочину, в якому йому пред`явлено підозру, та який є тяжким злочином, в силу ст. 12 КК України, прокурором доведено вагомі докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; стосунки підозрюваного з батьками; недієвість заходів контролю за його поведінкою до пред`явлення підозри, дані про попередні судимості, соціальні зв`язки, схильності, спосіб життя, наявність факторів, обставин визнання ним моральних цінностей, які не дозволяють прогнозувати його поведінку; достатні підстави вважати, що у діях та поведінці підозрюваного існують ризики, передбачені у п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового слідства та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), та з метою запобіганням цим спробам, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень, відносно останнього, вважаю, що підозрюваному доцільно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою при фактичних обставинах цієї справи та висунутої проти ОСОБА_6 підозри, з урахуванням встановлених ризиків, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує її гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому, тримання під вартою відповідає меті застосування запобіжних заходів, визначеної у ст. 177 КПК України.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в обранні запобіжного заходу неповнолітньому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, який після засудження до покарання з іспитовим строком належних висновків для себе не зробив, та обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину.

Слідчий суддя не вбачає підстав для застосування більш м"яких запобіжний заходів, зокрема: особистого зобов`язання, оскільки відсутні фактичні дані, що ОСОБА_6 зможе виконати зобов`язання, визначені ст. 194 КПК України, особиста порука також не може бути застосована, оскільки в ході розгляду клопотання батьки обвинуваченого не поручилися перед судом за виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України; домашній арешт - оскільки підозрюваний, з урахуванням наявних в матеріалах клопотання характеристик на підозрюваного, у будь-який момент може залишити місце проживання та переховуватись від органів досудового розслідування, суду, що свідчить про недоцільність обрання домашнього арешту.

Крім того, вирішуючи питання про застосування до неповнолітнього крім запобіжних заходів як альтернативи передання неповнолітнього під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників, (ч. 1 ст. 493 КПК), слідчий суддя не вбачає для цього підстав, оскільки батьки неповнолітнього категорично відмовляються від такого нагляду, оскільки неповнолітній вчиняє неправомірні дії відносно їх майна, бродяжничає, вдома не ночує, а заходи щодо перебування в центрі реабілітації не дають позитивних результатів.

Разом з тим, відповідно до ч. 3, 4 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали слідчий суддя визначає розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваної обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених ст..182 КПК України. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 вчинено без застосування насильства, не спричинило загибель людини; щодо особи, у цьому кримінальному провадженні інший запобіжний захід не обирався слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, в межах передбачених п. 2 ч. 5 ст.182 ч. КПК України та з покладанням на ОСОБА_6 наступних обов"язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликами; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.

Згідно з ст. 197 КПК України, а саме ч. 1 строк дії ухвали про тримання під вартою не може перевищувати шести десяти днів.

Згідно практики ЄСПЧ при застосуванні найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно дотримуватись принципу забезпечення поваги до особистої свободи та презумпції невинуватості, яка має враховуватися при будь-якому ув`язненні особи без відповідного вироку суду (п. 4 рішення у справі "Стогмюллер проти Австрії" від 10.11.1969р.) та тривалості строків досудового розслідування, увязнення до вироку суду (п. 62, 63 рішення від 27.11.2008р. у справі "Свершов проти України", Рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі "Ассенов та інші проти Болгарії").

З урахуванням наданих слідчому судді матеріалів, встановлених фактичних обставин, віку підозрюваного, слідчий суддя вбачає підстави для обрання запобіжного заходу на строк до 17 квітня 2015 року.

Враховуючи, що підозрюваний не був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, запобіжний захід обирається на строк з 17 березня 2015 року по 17 квітня 2015 року.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 176 178, 183 ч.2 п.5, 184, 194, 491-493 КПК України, слідчий суддя-

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ Дзержинського РВ КМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області, погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно неповнолітнього підозрюваного задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 17 березня 2015 року з 18год.20хв. до 17 квітня 2015 року до 18год.20хв.

Розмір застави визначити у межах 20 розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 24360,00 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області банк одержувача ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код ОКПО 26239738, МФО 805012, розрахунковий рахунок 6709.

В разі сплати застави вважати обраним ОСОБА_6 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного наступні обов"язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за викликами; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає та перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; носити електронний засіб контролю.

Роз"яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Попередити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровській області протягом 5 днів з дня її оголошення

Слідчий суддя: ОСОБА_1