Справа №469/1386/17 22.02.2018
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження: № 11-кп/784/307/18 Головуючий суду першої інстанції:
Категорія: в порядку КПК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 лютого 2018 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянувши за матеріалами кримінального провадження №0000068 апеляційну скаргу прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 6 грудня 2017 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Аязма, Цалкського району, Республіка Грузія, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України,
учасники судового провадження
прокурор: ОСОБА_6
обвинувачений: ОСОБА_7
в с т а н о в и в :
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції та вимог апеляційної скарги.
Ухвалою суду відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі, прокурор зазначає, що на ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Вказує, що угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 фактично не перевірено на відповідність вимогам законодавства.

В ухвалі судом взагалі не зазначено, які саме умови угоди суперечать вимогам КПК України та не обґрунтовано відсутність фактичних підстав для визнання винуватості.

Також, судом не встановлено порушень вимог ст. 472 КПК України щодо змісту угоди про визнання винуватості, у тому числі щодо неналежного формулювання обвинувачення, тощо.

Вважає, що суд безпідставно дійшов висновку про невідповідність обвинувального акту вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Вказує, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначені у обвинувальному акті.

Вважає висновки суду щодо відсутності чіткого, конкретного формулювання обвинувачення у скоєнні злочину надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

В ухвалі суду зазначено про наявність підстав для повернення обвинувального акту у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК У країни, однак, рішення про повернення обвинувального акту судом не прийнято.

Зазначене позбавляє прокурора права на оскарження рішення суду, яким визнано обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам КПК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.
В підготовчому судовому засіданні суд першої інстанції на підставі ст. 474 КПК України відмовив у затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.204 КК України.
Оскільки обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, суд прийшов до висновку про суперечність умов угоди вимогам КПК України та відсутність фактичних підстав для визнання винуватості, що є підставою для відмови у затвердженні угоди.
Крім того, якщо продукт (товар) за якимись ознаками подібний до підакцизних товарів, але не містить усіх ознак цього товару, то такий продукт не може визнаватись предметом злочину, передбаченого статтею 204 КК; оскільки виготовлений обвинуваченим алкогольний напій не містить усіх ознак підакцизного товару, висновок про кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 204 КК є незаконним.
Зважаючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні з цією ж метою та збуті, зокрема, незаконно виготовлених алкогольних напоїв, які не відповідали вимогам ДТСУ, тобто не містили всіх ознак підакцизних товарів, визнання ним своєї винуватості у зазначеній частині обвинувачення не має фактичних підстав.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини з посиланням на докази. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційне провадження необхідно закрити з таких підстав.
Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.314 КПК країни, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 цього Кодексу.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, угода про визнання обвинуваченим ОСОБА_7 винуватості надійшла до місцевого суду з обвинувальним актом.
Оскаржуване рішення прийнято судом у підготовчому судовому засіданні, що передбачено ст. 314 КПК України.
При цьому ч.4 ст.314 КПК України містить виключний перелік судових рішень, прийнятих за результатами підготовчого судового засідання, які підлягають оскарженню, а саме, підлягає оскарженню в апеляційному порядку
ухвала про повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Стаття 392 КПК України визначає вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, до якого також не належить ухвала суду про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості.
Відповідно до ч.2 ст.392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом.
За таких обставин, оскарження ухвали суду про відмову в затвердженні угоди положеннями чинного КПК України не передбачено.
Враховуючи викладене, апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості підлягає закриттю.
Керуючись ст. 394, 405, 474, 424,532 КПК України,
П о с т а н о в и в :
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Миколаївської області ОСОБА_6 на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 6 грудня 2017 року, якою відмовлено у затвердженні угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000068 закрити.
Ухвала апеляційного суду є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
Судді: