Провадження № 11-кп/792/320/17
Справа № 688/712/17 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15.05.2017 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

оператора

відеоконференцзв`язку ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

представника ШВК №98 ОСОБА_8 ,

засудженого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому та в режимі відеоконференції з приміщення Шепетівської виправної колонії у Хмельницькій області №98 апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 березня 2017 року,
у с т а н о в и л а :
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 22 березня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 просив скасувати це судове рішення. Посилався на те, що характеристика та показання, надані представниками колонії щодо нього, не відповідають дійсності, бо з 2010 року він не має жодного стягнення та згідно щоденника індивідуальної роботи не перебуває на профілактичних обліках.

Указував, що стягнення та притягнення до дисциплінарної відповідальності, які суд першої інстанції узяв до уваги, були здійснені сім років тому назад та погашені у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту судового рішення та доводів апеляційної скарги; в режимі відеоконференції пояснення засудженого ОСОБА_9 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів; думку представника Шепетівської виправної колонії №98 та прокурора, які заперечили проти апеляційної скарги; обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення..

Відповідно до п.3 ч.3 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Установлено, що ОСОБА_9 засуджений 12 липня 2006 року Апеляційним судом Хмельницької області за п.п.4, 6, 10, 12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.4 ст.152, ст.ст.304, 70 КК України на 14 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві власності, крім житла.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду від 09 лютого 2016 року зараховано в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строк попереднього ув`язнення з 17 листопада 2005 року по 31 жовтня 2006 року включно, початок строку 12 липня 2006 року кінець строку 02 грудня 2018 року.

Відповідно до п.п.2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

ОСОБА_9 засуджений за скоєння особливо тяжких та середньої тяжкості злочинів, з урахуванням вимог ч.5 ст.72 КК України відбув необхідну частину строку покарання, після відбуття якої може бути застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як видно з матеріалів справи, за даними довідки про заохочення і стягнення, характеристики, щоденника індивідуальної роботи із засудженим, ОСОБА_9 за період відбування покарання допустив дев`ять порушень вимог режиму утримання, які виразились у пошкодженні державного майна, відсутності на робочому місці, відмови від призначеного позачергового чергування, порушення розпорядку дня, нетактовній поведінці, невиконанні законних вимог, представника адміністрації колонії, у нього була вилучена бродильна речовина.

За вказані порушення 9 разів притягувався до дисциплінарної відповідальності у виді трьох доган, двічі призначалось позачергове чергування та чотири рази по 15 діб ДІЗО. Стягнення погашені у встановленому законом порядку.

За весь період відбування покарання мав два заохочення: 21 травня 2008 року та 15 липня 2015 року за виконання та перевиконання виробітку бруківки, за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці. На даний час працевлаштований різноробочим в майстерні установи, норми виробітку виконує повністю, але відноситься до праці нижче своїх можливостей та потребує контролю. У відношенні до представників адміністрації колонії схильний до невиконання їх законних вимог.

У 2010 році закінчив Кліментовицьку загальноосвітню школу ІІ-ІІІ ступенів при Шепетівській виправній колонії №98 та отримав повну загальну середню освіту. Бере участь у програмі диференційованого виховного впливу «Фізкультура і спорт», у роботі самодіяльних організацій не бере участі, перебуває на профілактичному обліку як особа, схильна до членоушкодження.

Колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини повністю підтверджують посередню характеристику засудженого за весь період відбування покарання, що правильно відображено у характеристиці на нього, затвердженій 21 березня 2017 року начальником установи виконання покарань. Крім цього, також ураховано, що згідно довідок органу виконання покарань станом на 21 березня 2017 року засуджений ОСОБА_9 має залишок по виконавчому листу в сумі 2 000 грн., який за час відбування покарання не погашає, вину у вчиненні злочинів не визнав.

Суд першої інстанції обґрунтовано, законно та у повному обсязі оцінив те, що наявність за весь період відбування покарання двох заохочень, останнє з яких було 15 липня 2015 року, схильність до невиконання законних вимог працівників адміністрації колонії, перебування на профілактичному обліку як особи, схильної до членоушкодження, свідчать про нестабільну поведінку засудженого.

Потреба у контролі за засудженим під час роботи та стимулюванні правослухняної поведінки засудженого свідчить про неприпустимість умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки цим не буде досягнуто передбаченої ч.2 ст.50 КК України мети покарання, а саме, виправлення засудженого.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання. Під сумлінною поведінкою розуміється не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, а й прагнення своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений ним злочин.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_9 не довів свого виправлення під час відбування покарання у виді позбавлення волі.

Відтак, підстави для застосування до засудженого пільги у вигляді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,
п о с т а н о в и л а :
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду від 22 березня 2017 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_9 про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_9 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: /підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .