УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 жовтня 2017 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 171 001 000 099 65, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красне Озеро Вишневського р-ну Целіноградської обл. Республіки Казахстан, громадянин України, українець, з середньою освітою, який у зареєстрованому шлюбі не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у силу ст. 89 КК України не судимий;

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

у с т а н о в и в :
До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури ОСОБА_3 клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 21.08.2017 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 121 КК України, вказане кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

ОСОБА_4 19.08.2017 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння поруч з підвальним приміщенням у будинку АДРЕСА_2 , вступив у словесний конфлікт із своєю знайомою ОСОБА_6 . Під час конфлікту у підозрюваного виник злочинний умисел на заподіяння вказаній особі тяжких тілесних ушкоджень.

Реалізуючи задумане, ОСОБА_4 умисно завдав ОСОБА_6 два удари кулаком по тулубу, внаслідок чого потерпіла впала на сходи. Продовжуючи злочинні дії, підозрюваний наніс не менше 6 ударів в область голови ОСОБА_6 , чим спричинив останній тяжкі тілесні ушкодження, що потягли смерть потерпілої.

Рішенням слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2017 відносно підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 18.10.2017.

Постановою керівника Київської місцевої прокуратури № 10 від 11.10.2017 строк досудового розслідування продовжений до трьох місяців, тобто до 21.11.2017.

На переконання слідчого, не зменшилися раніше встановлені ризики можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

З огляду на неможливість завершення розслідування, з метою проведення слідчих та процесуальних дій слідчий просив продовжити строк тримання підозрюваного під вартою у межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, вважав наявними підстави для його задоволення.

Підозрюваний не заперечував проти задоволення клопотання, покладаючись на рішення суду.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст.199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.
Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою.
Європейський Суд з прав людини у справі «K.F. проти Німеччини»зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.08.2017 ризиком неналежної процесуальної поведінки підозрюваного визнана можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та здійснення незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.
Вирішуючи питання про існування на час розгляду клопотання передбачених кримінальним процесуальним законом і зазначених у попередній ухвалі про тримання підозрюваного під вартою ризиків неправомірної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що Європейський Суд з прав людини у справі «В. проти Швейцарії» зазначив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

З огляду на зазначене слідчий суддя відмічає, що ОСОБА_4 будь-якого місця мешкання, навіть тимчасового, у м. Києві не має. Підозрюваний також не має будь-яких джерел існування.

Отже, ОСОБА_4 не має постійного місця проживання на території м. Києва, міцних соціальних зв`язків, сім`ї та утриманців, тобто тих вагомих стримуючих факторів, які б могли зупинити підозрювану від вчинення дій з метою переховування.

Зазначені чинники у сукупності з покаранням, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, приводять до переконання, що ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду є реальним.

Крім того, обставини вчинення інкримінованого злочину свідчить про агресивність та антисоціальну спрямованість підозрюваного, що надає підстави для негативної оцінки моральних якостей ОСОБА_4 та підтверджує ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Крім того, ризик можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення також ґрунтується на матеріалах клопотання, оскільки ОСОБА_4 не має офіційного та стабільного джерела доходів.

Водночас, стороною обвинувачення не доведена актуальність існування ризику незаконного впливу підозрюваним на свідків у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що продовжують існувати заявлені стороною обвинувачення ризики не процесуальної поведінки підозрюваного.

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Як випливає з клопотання та доводів прокурора, не завершені своєчасно призначені у кримінальному провадженні експертизи, необхідно допитати підозрюваного, ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 злочину, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи прокурора про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Частиною 3 статті 197 КПК передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений в межах строку досудового розслідування.
Приймаючи до уваги, що керівника Київської місцевої прокуратури № 10від 11.10.2017 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні продовжений до 21.11.2017, саме в цих часових межах можливе продовження строку тримання підозрюваної під вартою.
При цьому відповідно до положень ч.4 ст. 183 КПК слідчий суддя вважає за можливе при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави, оскільки злочини, за якими підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням насильства.
Враховуючи викладене, керуючись ст. 177, 178, 183, 193, 196, 197 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в:
Клопотання слідчого Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою по 21 листопада 2017 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Апеляційного суду м. Києва прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1