Ухвала
іменем україни

11 грудня 2017року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 14 грудня 2015 року задоволено клопотання слідчого про тимчасовий доступ до речей і документів, надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей, оригіналів документів та їх копій, що містять охоронювану законом таємницю, які знаходяться у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Ухвалою Апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2017 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вказану ухвалу слідчого судді у зв`язку з тим, що відповідно до вимог статті 309 КПК України це судове рішення оскарженню не підлягає.

За змістом касаційної скарги захисник ОСОБА_4 вказує на помилковість та незаконність рішення суду апеляційної інстанції лише у частині того, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Просить скасувати ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті провадження.

Перевіривши касаційну скаргу, долучену до неї копію судового рішення, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Захисник ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі не наводить переконливих доводів на обґрунтування незаконності ухвали Апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2017 року.

Так, п. 10 ч. 1 ст. 309 КПК України передбачається оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність.

Як видно з долученої до скарги копії оскаржуваної ухвали, колегією суддів апеляційного суду було зазначено про те, що ухвалою слідчого судді від 14 грудня 2015 року слідчому надано дозвіл на тимчасовий доступ до речей та документів, що містять охоронювану законом таємницю, які знаходяться у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

При цьому, судом було зауважено на тому, що апеляційна скарга захисника не містила доводів, що в свою чергу не заперечується ОСОБА_4 у касаційній скарзі, які б могли бути предметом розгляду апеляційної інстанції щодо обставин неможливості продовження ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » господарської діяльності на визначеній території у результаті вилучення слідчим чи іншою особою паперових носіїв про рух грошових коштів на рахунках підприємства та юридичної справи клієнта банку.

За таких обставин, колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що колегія суддів суду апеляційної інстанції зробила правильний висновок про те, що ухвала слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів від 14 грудня 2015 року оскарженню в апеляційному порядку не підлягає відповідно до ст. 309 КПК України, та відмовила у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 , належно мотивувавши своє рішення.

Виходячи з викладеного, з мотивів наведених у касаційній скарзі підстав для її задоволення не вбачається.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Луганської області від 17 жовтня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3