н/п 1-кс/640/8634/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,
Слідчий відділу СУ ГУ НП в Харківській області майор поліції ОСОБА_3 30.10.2017р. звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, погодженим з прокурором відділу 04/2/4 прокуратури Харківської області молодшим радником юстиції ОСОБА_4 , у якому просив накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 217030» д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: Рівненська область, Зарічненський район, с. Новоріччя, шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Слідчий також просив зберігання автомобіля «ВАЗ 217030» д.н. НОМЕР_1 здійснювати на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Під час досудового розслідування встановлено, що 28.10.2017, близько о 19.50 в районі будинку №104 по вул. Москалівській м. Харкова, автомобілем «ВАЗ 217030», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , стався наїзд на пішохода ОСОБА_7 , внаслідок чого остання з діагнозом: ЗЧМТ, забій головного мозку, перелом основи черепу (під питанням), перелам голені під питанням, алкогольне сп`яніння доставлена до лікарні.
28.10.2017 року старшим слідчим відділу СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 був складений протокол огляду місця події в ході якого було вилучено автомобіль «ВАЗ 217030» д.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: Рівненська область, Зарічненський район, с. Новоріччя, автомобіль 2006 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_3 , червоного кольору кузов. Під час складання вказаного протоколу були виявлені та зафіксовані наступні пошкодження: деформація радіаторної решітки, лобового скла та інше. Транспортний засіб був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Відповідно до положення ст. 98 КПК України, транспортний засіб «ВАЗ 217030» д.н. НОМЕР_1 може бути речовим доказами, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберегли на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Крім того, зазначений транспортний засіб, як речовий доказ необхідний судовому експерту для проведення автотехнічної експертизи з метою з`ясування, параметрів механізму дорожньо-транспортної події, дій учасників пригоди, та в подальшому буде потрібний для проведення слідчого експерименту за участю водія.
Слідчий вказав, що за таких обставин на даний час виникла необхідність у арешті автомобіля «ВАЗ 217030» д.н. НОМЕР_1 шляхом надання можливості слідчому та прокурору зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів, за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Слідчий також вказав, що наявні достатні підстави вважати, що існує реальна загроза зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, проведення ремонту пошкоджених деталей з боку його водія.
У судовому засіданні слідчий підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Власник автомобіля ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_4 про день та час розгляду клопотання слідчого повідомлявся своєчасно та належним чином, проте у судове засідання не з"явився.
Згідно Рапорту слідчого СУ ГУ НП в Х/о ОСОБА_3 від 31.10.2017, слідчим було повідомлено ОСОБА_5 (067-570-66-66) про необхідність з`явитися до Київського районного суду м. Харкова 01.11.2017 о 10-00 для участі у розгляді клопотання про арешт майна. ОСОБА_5 повідомила, що в суд вона не з`явиться, просить клопотання розглядати без неї.
Враховуючи вимоги ч.1 ст.172 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без участі власника автомобіля та прокурора.
Більш того, власник майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що вищевказане майно, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Вилучений відповідно до протоколу огляду та затримання транспорту від 28.10.2017, автомобіль «ВАЗ 217030» д.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_5 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, слідчий суддя при задоволенні клопотання про арешт майна, зобов"язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне заборонити власнику автомобіля «ВАЗ 217030» д.н. НОМЕР_1 , - ОСОБА_5 , ремонтування, відчуження, продаж та керування, зазначеного автомобіля до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 107, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 217030» д.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: Рівненська область, Зарічненський район, с. Новорічиця, шляхом заборони його ремонтування, відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Місцем зберігання арештованого майна визначити спеціальний майдан зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, розташований за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1