УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2018 року

м. Київ
справа № 490/9773/17
провадження № 51-5307ска18
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргу особи яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року
у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (МК).
Суть питання
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2017 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100% вартості товарів, безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 43 065, 73 грн, та конфіскацією товару «ОЛІЯ ЧАСНИКУ КОМЕРЦІЙНА» вагою 45 кг, вартістю 43 065, 73 грн, яку постановлено здійснити шляхом стягнення з ОСОБА_4 вартості вищевказаного товару.
Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року постанову місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями ОСОБА_4 подав до Касаційного кримінального суду касаційну скаргу в якій просить, постанову місцевого суду та постанову апеляційного суду скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).
Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права, як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).
Відповідно до ч. 5 ст. 529 МК постанова суду (судді) у справі про порушення митних правил може бути оскаржена особою, стосовно якої вона винесена, представником такої особи або органом доходів і зборів, який здійснював провадження у цій справі. Порядок оскарження постанови суду (судді) у справі про порушення митних правил визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.
У Кодексі України про адміністративні правопорушення встановлено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути оскаржена до апеляційного суду; постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає (частини друга, десята статті 294).
Таким чином, обмеження права на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції у справах про адміністративні правопорушення, встановлене у ст. 294 цього Кодексу відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.
Враховуючи вищевикладене, постанова Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2017 року та постанова Апеляційного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року не можуть бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню у касаційному порядку.
З огляду на викладене, оскільки касаційна скарга ОСОБА_4 подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку, Верховний Суд, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК вважає, за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.
На цих підставах Верховний Суд постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Миколаївської області від 28 лютого 2018 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3