АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/422/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 березня 2018 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2018 року,-
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого Київського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0005118 від 27.12.2017 року, про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Продовжено підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань (№ 27) до 24 березня 2018 року включно.
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовлено.
Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, 20.02.2018 до Киїівського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 2 ОСОБА_8 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 24.03.2018, в Харківській установі виконання покарань (№27).

В обґрунтування клопотання, слідчий вказував, що старшим слідчим Київського ВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 .О проводиться досудове слідство у кримінальному провадженні №0005118 від 27.12.2017 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
27.12.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29.12.2017 року застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання карань (№27) до 24.02.2018 року.
Задовольняючи клопотання слідчого слідчий суддя дійшов висновку, що надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обгрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується показаннями свідків рапортом опероуповноваженого Київського ВП ГУНП в Харківській області про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження; відомостями отримання в ході огляду місця події; довідкою із ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім.. В.Т. Зайцева» від 28.12.2017, згідно якої ОСОБА_11 було спричинено тілесні ушкодження; показаннями потерпілого ОСОБА_12 (протокол допиту потерпілого від 28.12.2017 та від 08.02.2018), показаннями потепілого ОСОБА_12 (протокол проведення слідчого експерименту від 08.02.2018); рапортами працівників ВКП Київського ВП ГУНП в Харківській області від 27.12.2017 щодо наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 , затримання підозрюваної особи; протоколом затримання ОСОБА_9 від 27.12.2017 року та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.

Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин обрання запобіжного заходу, розмір застави судом не визначений.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді, 26.02.2018 захисник підозрюваного ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2018 року, застосувати до ОСОБА_9 інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною, з порушеннями норм матеріального та процесуального права та такою що підлягає скасуванню внаслідок не об`єктивно з`ясованих всіх обставин справи з порушенням вимог КПК України.

Прокурор та захисник в судове засідання не з`явилися, належним чином про дату та час і місце апеляційного розгляду повідомлені.

Відсутність вказаних учасників процесу в силу вимог ч.4 ст.405 КПК України не є перепоною для проведення апеляційного розгляду.
Заслухавши суддю доповідача, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, що заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та розглянувши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя дійшов вірного висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у скоєнні злочину, та наявності ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і з цим погоджується колегія суддів.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В обґрунтування клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 без визначення суми застави, слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на переконання слідчого, у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, свідчать про недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про продовження строку тримання під вартою відповідає вимогам п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, слідчий суддя встановив, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, які свідчать про:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України;

2. наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

3. недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України (а.с. 75-76).

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності продовження застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави погоджується і апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та про необґрунтоване застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є неспроможними, оскільки саме такий запобіжний захід був застосований до підозрюваної попередньою ухвалою слідчого судді.
Належного обґрунтування на інші нові обставини, які б свідчили про те, що заявлені ризики зменшились та не виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою, апеляційна скарга не містить.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи апеляції щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 1 ст. 115 КК України, є неспроможними.
Крім того, ОСОБА_9 скористався своїм правом і відмовився від дачі свідчень під час досудового розслідування.
У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об*єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред*явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою продовження тримання під вартою ОСОБА_9 є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення обгрунтованою. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».
За викладених обставин у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що саме запобіжний захід у виді продовження тримання підозрюваної під вартою на даному етапі досудового розслідування в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_9 є недостатнім.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_9 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.
При розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного слідчий суддя врахував сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення; наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України; дані про особу підозрюваного;вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожуватиме йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 з чим погоджується і апеляційний суд.

Слідчим та прокурором доведена наявність обставин, які об`єктивно перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про продовження ОСОБА_9 запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою, або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.
Слідчим суддею вимоги ч.1 ст.197 КПК України дотримано.
З вказаних підстав, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою ОСОБА_9 в межах строку досудового розслідування, до 24.03.2018 року включно.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді та судовій колегії не надано.
Висновок суду щодо необхідності продовження строку тримання ОСОБА_9 під вартою до вказаного строку ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання особи під вартою, а наведені в клопотанні обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали про тримання підозрюваної під вартою.
Керуючись положеннями ч.4 ст.183 КПК України, при постановленні ухвали про продовження щодо ОСОБА_9 строку тримання під вартою за наявності обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України, з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Судова колегія вважає недоцільним допит в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_13 щодо відсутності у нього претензій до підозрюваного, оскільки з урахуванням кваліфікації кримінального правопорушення висновків слідчого судді це не спростовує.

Посилання адвоката на необхідність застосування при розгляді апеляційної скарги Рішення ЄСПЛ «Панченко проти Росії», «Бекчієв проти Молдови», «Клоот проти Бельгії», «Пшевечерський проти Росії», «Мамедов проти Росії», «Летельє проти Франції» заслуговує на увагу, натомість колегія суддів вважає, що прийняте судом рішення цілком узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, в тому числі і з правовими позиціями, викладеними у зазначеному рішенні.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_9 раніше не судимий та у нього відсутні повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, має довідку про тимчасове проживання в Україні в період навчання в НТУ «ХПІ», зареєстрований в АДРЕСА_1 , а тому має міцні соціальні зв`язки не спростовують вірність висновків слідчого судді.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді належним чином мотивованою та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги захисника не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 21 лютого 2018 року щодо продовження у відношенні підозрюваному за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:

Судді: