В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2018 року смт. Магдалинівка Магдалинівського району

Дніпропетровської області

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

інспектора з ювенальної превенції ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Магдалинівка Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000041 від 16.01.2018 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Личкове Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянки України, не заміжньої, освіта неповна середня, не працює, не навчається, на утримання неповнолітніх дітей немає, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
15 січня 2018 року близько 08 години неповнолітня ОСОБА_8 в с. Гупалівка Магдалинівського району Дніпропетровської області, перебувала в кімнаті житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_3 , переслідуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, із кишені куртки, яка знаходилась на кріслі, таємно викрала належні ОСОБА_5 гроші у сумі 2000 грн.

Заволодівши викраденим, ОСОБА_8 з місця скоєння злочину зникла, викрадені гроші присвоїла та розпорядилася ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на вказану суму.

На момент судового розгляду обвинуваченій ОСОБА_8 виповнилося 18 років.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_8 свою вину в інкримінованому їй злочині визнала повністю, фактичні обставини скоєного нею кримінального правопорушення не оспорювала та пояснила, що 15 січня 2018 року, перебуваючи у гостях у потерпілого ОСОБА_5 , скориставшись тим, що він міцно спав, нічого не чув і не бачив, без його дозволу, таємно взяла гроші в сумі 2000,00 гривень з кишені куртки потерпілого. У подальшому гроші частково витратила на свої потреби, на дзвінки потерпілого не відповідала. Гроші повернула після того, як дізналася, що потерпілий звернувся до поліції. У скоєному щиро розкаялася, обіцяла, що більше так не вчинить, з потерпілим в даний час перебуває в нормальних стосунках.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 14 січня 2018 року він приїхав з роботи додому, в гостях у нього перебувала обвинувачена, він пішов відпочивати. Коли 15.01.2018 року ОСОБА_5 вранці прокинувся, то з`ясував, що в нього з кармана куртки, яка була у кімнаті, зникли грошові кошти у розмірі 2000,00 гривень. Він подзвонив ОСОБА_8 , але вона на дзвінки не відповідала, тоді він звернувся із заявою про вчинену крадіжку до поліції. Заявив, що претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має, матеріальну шкоду ОСОБА_8 йому відшкодувала у повному обсязі, повернувши всю вкрадену суму грошей у розмірі 2000,00 гривень. Зараз знаходиться із обвинуваченою у дружніх стосунках.

Підстав для сумнівів в показаннях обвинуваченої та потерпілого в суду немає, так як дані показання суд знаходить достовірними та логічними, які підтверджені за допомогою письмових доказів, які досліджені судом в судовому засіданні.
Так, згідно витягу з ЄРДР 16.01.2018 року до реєстру була внесена заява про скоєне кримінальне правопорушення, а саме, викрадення у ОСОБА_5 грошей в сумі 2000,00 грн. невідомою особою, правова кваліфікація за ч. 1 ст. 185 КК України.

15 січня 2018 року потерпілий ОСОБА_5 звернувся з письмовою заявою про прийняття мір реагування до ОСОБА_9 , як викрала у нього гроші.

Згідно протоколу огляду від 08.02.2018 року (з таблицею зображень) ОСОБА_8 на огляд були надані дві грошові купюри номіналом по 200 (двісті) гривень кожна, обвинувачена добровільно пояснила, що вказані гроші є частиною грошей, які вона таємно викрала у ОСОБА_10 .

08.02.2018 року обвинувачена добровільно видала 400 гривень працівникам поліції, дані купюри були визнані речовими доказами та приєднані до кримінального провадження.

Винність ОСОБА_8 підтверджується у сукупності також іншими письмовими доказами у справі, а саме: протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.02.2018 року, повідомленням про підозру, врученим ОСОБА_8 19.02.2018 року у присутності її захисника та законного представника, батька ОСОБА_11 , протоколом проведенням слідчого експерименту від 19.02.2018 року з фототаблицею,

Умисні дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Суд прийшов до висновку, що ОСОБА_8 винна у скоєному кримінальному правопорушенні, її вина повністю доведена та вона підлягає покаранню.

Конституцією України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності (ст. 68).

Завданням кримінального провадження зокрема є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке в силу ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та особу обвинуваченої.

Згідно досудової доповіді, наданої суду органом пробації, соціально-психологічна характеристика обвинуваченої ОСОБА_8 наступна: проживає з батьком та бабусею, за місцем проживання характеризується негативно, середньої освіти не має, не навчається і не працює.

У той же час, орган пробації вважає, що обвинувачена умотивована до змін у своєму житті, має плани на майбутнє, хоче закінчити вечірню школу для здобуття середньої освіти та майбутнього працевлаштування, усвідомлює серйозність вчиненого правопорушення. Не працює, не має джерел доходу, проживає за рахунок матеріальної допомоги батька та бабусі.

Ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства орган пробації оцінює як середні.

Згідно висновку органу пробації можливе виправлення громадянки ОСОБА_8 без позбавлення або обмеження її волі.

Згідно довідки-характеристики, виданою Личківською сільською радою 19.02.2018 року, обвинувачена характеризується негативно, постійно бродяжничає, схильна до крадіжок.

Згідно довідки-характеристики, виданою Личківською сільською радою 19.03.2018 року, обвинувачена ніде не працює, у вживанні спиртних напоїв помічена не була, скарг від жителів Личково відносно неї не надходило.

В судовому засіданні представники органу превенції та служби з справ дитини категорично заперечили, що сім`я ОСОБА_12 коли-небудь перебувала на обліку, обвинувачена ОСОБА_8 раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувалась, жодної інформації про неї як дитину з неблагополучної родини до служб не надходило.

Враховуючи внутрішню суперечливість наданих довідок та відсутність інформації про знаходження раніше ОСОБА_8 на обліку у відповідних службах та притягнення її раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності, суд критично ставиться до наданої характеристики і приходить до висновку, що досудова доповідь має більш збалансовану характеристику особи і спирається на встановлені факти, а не на припущення, на відміну від характеристик сільської ради. Отже, суд, при визначенні міри покарання враховує висновки органу пробації за досудовою доповіддю відносно ОСОБА_8 .

Судом встановлено, що ОСОБА_8 з п`яти років проживає разом з бабусею та батьком, з матір`ю спілкується епізодично, умови проживання має не дуже позитивні, закінчила 8 класів, тобто не має середньої освіти, не працює та не навчається, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягалась, за даними лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, інвалідом не являється.

Обставиною, яка пом`якшує покарання і частково зменшує ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітньою особою та добровільне відшкодування завданих збитків потерпілому.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи позицію всіх учасників судового провадження, з урахуванням конкретних обставин справи, характеристики обвинуваченої, відношення її до скоєного, її майновий стан, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, його мети, суд дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_8 , покарання, не пов`язаного з обмеженням або позбавленням волі, у виді громадських робіт, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої в рамках даного кримінального провадження не обирався, а тому питання про його дію суд не вирішує.

Цивільний позов не заявлений.

Витрати на судові експертизи відсутні.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 360-380 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком (80) вісімдесят годин.

Речові докази по справи: гроші в сумі 400 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень (серійні номери МБ4878106, ЄВ 6729436), передані на зберігання потерпілому ОСОБА_5 передати за належністю у власність потерпілого ОСОБА_5 .

Запобіжний захід не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1