ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:[1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі
судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні в м. Києві 31 серпня 2017 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді провадження в суді першої інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 01 вересня 2016 рокуу кримінальному провадженні щодо засудженого
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина
України, судимого, останній раз вироком
Сторожинецького районного суду Чернівецької
області від 09 червня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3
ст. 185 КК України, на підставі ч.ч. 1, 4 ст. 70 КК
України до покарання у виді позбавлення волі на
строк три роки шість місяців, звільненого від
відбування покарання з випробуваням на підставі
ст.ст. 75, 76 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі з доповненням прокурором викладено вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, постановленої щодо засудженого ОСОБА_5 , із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції. Вимогу мотивовано порушенням вимог процесуального закону, статті 419, при постановленні вказаної ухвали, в якій відсутнє належне мотивування прийнятого рішення щодо пом`якшення покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України особі, яка вчинила три тяжких злочину, та недостатності підстав до такого пом`якшення, що у наслідку призвело до невідповідності призначеного покарання внаслідок м`якості. Вказано також на безпідставне виключення апеляційним судом з вироку суду посилання на відсутність у ОСОБА_5 судимостей через окреме виконання вироку суду від 09 червня 2015 року, не врахувавши при цьому, що до вчинення ОСОБА_5 злочинів у даному провадженні відносно нього вже був постановлений вирок суду від 13 лютого 2015 року, від відбування призначеного покарання за яким він також був звільнений на підставі ст.ст. 75, 76 КК України.
Вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 червня 2016 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік; за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк пять років. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк пять років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком суду від 09 червня 2015 року та остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк пять років шість місяців. Вироком суду також вирішено долю речових доказів та питання процесуальних витрат.
За вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів за таких обставин.

24 квітня 2015 року, приблизно о 23-ій год. 30 хв., ОСОБА_5 , переслідуючи мету незаконного заволодіння транспортним засобом марки «SkodaOktavia», державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 203 004,75 грн, що належить ОСОБА_7 , з метою реалізації свого злочинного умислу прибув до господарства останнього, що розташоване у с. Тисівці Сторожинецького району Чернівецької області, де безперешкодно відчинив двері даного автомобіля, завів двигун, залишеним власником ключем запалювання двигуна, після чого поїхав у власних справах, незаконно заволодівши вказаним транспортним засобом.
Крім того, 12 травня 2015 року, приблизно о 02-ій год., ОСОБА_5 , знаходячись в приміщенні гаража Великокучурівської сільської дільничної лікарні, розташованої у с. Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області по вул. Головній, 34, діючи умисно, з корисливою метою, направленої на таємне викрадення чужого майна належного Чернівецькому обласному центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф, таємно викрав дві металеві каністри об`ємом 20 л, в яких знаходився бензин марки А-92, об`ємом 25 л, дві пластмасові каністри ємкістю 10 л та 5 л, лійку та шину з диском до автомобіля УАЗ. З місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій стороні матеріальних збитків на загальну суму 1 193 грн.
Крім того, 12 травня 2015 року, приблизно о 02-ій год., він же, діючи умисно, з корисливою метою, направленою на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом марки «УАЗ-3962», державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 31 193,70 грн, що належить Чернівецькому обласному центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф, з метою реалізації свого злочинного умислу прибув до Великокучурівської сільської дільничної лікарні, за вказаною адресою, де шляхом пошкодження навісного замка проник до гаражного приміщення, в якому знаходився зазначений автомобіль, у якому відчинив двері, завів двигун за допомогою ключа запалювання, який знаходився в замку, після чого поїхав автомобілем у власних справах, чим повторно, незаконно заволодів транспортним засобом.

Крім того, 12 травня 2015 року, приблизно о 04-ій год., він же, діючи умисно, з корисливою метою, направленою на повторне, незаконне заволодіння транспортним засобом марки «ВАЗ-21063», державний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 16 457,10 грн, що належить ОСОБА_8 , з метою реалізації свого злочинного умислу, прибув до господарства потерпілого по АДРЕСА_1 , де через незачинені двері проник до гаражного приміщення, де знаходився зазначений автомобіль, двері якого він відчинив, завів двигун за допомогою ключа запалювання двигуна, який знаходився в замку запалювання, після чого поїхав автомобілем у власних справах, чим повторно, незаконно заволодів транспортним засобом.

Крім того, 20 травня 2015 року, приблизно о 02-ій год., він же прибув до господарства потерпілого ОСОБА_9 , що у с. Великий Кучурів Сторожинецького району Чернівецької області, де продовжуючи реалізовувати злочинний умисел на повторне незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ-21061», державний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 20 285,18 грн, відчинив двері вказаного авто, завів двигун за допомогою ключа запалювання двигуна, який знаходився в замку запалювання, після чого поїхав автомобілем у власних справах, чим повторно, незаконно заволодів транспортним засобом.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 01 вересня 2016 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , який діяв в інтересах засудженого ОСОБА_5 , задоволено. Вирок суду від 30 червня 2016 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного покарання змінено, визначено покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк один рік, за ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, без конфіскації майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_5 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки, без конфіскації майна. Прийнято рішення вирок суду від 09 червня 2015 року щодо ОСОБА_5 виконувати самостійно. Виключено із вироку суду посилання на наявність у ОСОБА_5 судимостей. В решті вирок суду залишено без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав касаційну скаргу, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, у касаційній скарзі прокурора не оспорюються, як і кваліфікація дій за вказаними правопорушеннями.

Суд касаційної інстанції доводи касаційної скарги прокурора щодо недотриманням повною мірою судом апеляційної інстанції при постановленні ухвали вимог ст. 419 КПК України вважає небезпідставними.

У мотивувальній частині ухвали суду апеляційної інстанції відповідно до абз. 6 п. 2 ч. 1 ст. 419 КПК України мають бути зазначені мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Так, суд першої інстанції із врахуванням у сукупності всіх обставин провадження, даних про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення корисливих злочинів, судимості непогашені, за місцем проживання характеризується посередньо, та тяжкості вчинених злочинів, що є тяжкими та середньої тяжкості, із врахуванням обставини, яка пом`якшує покарання, щире каяття та відшкодування спричинених збитків потерпілим, призначив покарання у межах санкції статті.

На вирок суду захисником було подано апеляційну скаргу з підстав невідповідності призначення такого покарання внаслідок суворості.

При цьому, суд апеляційної інстанції, викладаючи мотиви свого рішення про задоволення апеляційної скарги захисника та постановивши рішення про пом`якшення покарання, яке визначив нижче від найнижчої межі, на підставі лише незадовільного стану здоров`я засудженого та що всі транспортні засоби, якими він незаконно заволодів, були невдовзі повернуті володільцям, суд вважає явно недостатнім для прийняття такого рішення.

З огляду на що, суд погоджується й з доводами касаційної скарги прокурора про невідповідність призначеного покарання ОСОБА_5 тяжкості вчиненого злочину та його особі внаслідок м`якості.

Отже, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час проведення якого слід проаналізувати всі доводи поданої апеляційної скарги із наведенням докладних мотивів прийнятого рішення за нею, також перевіривши правильність рішення про виключення з вироку суду посилання на відсутність у ОСОБА_5 судимостей, та за результатами чого постановити законне і обґрунтоване судове рішення, мотивоване належним чином.

Керуючись статтями 376, 434, 436, 438 КПК України, суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 01 вересня 2016 року щодо засудженого ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-8247км16 Категорія: ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України
Головуючий в суді першої інстанції: ОСОБА_11
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_12
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_1