Номер провадження: 11-кп/785/1322/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.12.2017 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2017 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за №0003598, яким
ОСОБА_7 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Тулома Кольського району Мурманської області Російської Федерації, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз:
- 25.10.2016 року Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2017 року ОСОБА_7 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та йому призначено покарання у виді 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст.71 КК України приєднано покарання не відбуте за попереднім вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2016 року та остаточно визначено до відбуття покарання у виді 3 років 5 днів позбавлення волі.

Вирішено питання стосовно речових доказів у кримінальному провадженні.

Строк відбуття покарання відраховується з моменту затримання з 31 липня 2017 року.
Оскаржуваним вироком встановлено, що 22 липня 2017 року приблизно о 13 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля приміщення ТОВ «Гриль-Таверна», розташованому по вул. Миколаївська дорога, буд. 172 в м.Одесі, маючи намір направлений на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів, будучи впевненим, що його дії залишаються непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу проник до підсобного приміщення ТОВ «Гриль-Таверна», звідкіля таємно викрав повітряний компресор марки «Werk BM-2T24N/BM-2T50N» вартістю 2750 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_8 , після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_7 завдав потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2750 гривень.
Не погодившись із вказаним вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить застосувати до нього Закон України «Про амністію у 2016 році».

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що він має на утриманні малолітню дитину, а його сім`я перебуває у скрутному матеріальному становищі і потребує матеріальній підтримці.
Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який частково підтримав апеляційну скаргу, просив вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд, в зв`язку з тим, що суд першої інстанції, розглянувши кримінальне провадження в порядку ст.349 КК України, не роз`яснив учасникам процесу наслідки судового розгляду за скороченою процедурою, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Частиною 1 ст.370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В ході судового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, у зв`язку з чим, суд обґрунтовано, в порядку ч.3 ст.349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи прокурора ОСОБА_6 про необхідність скасувати оскаржуваний вирок суду та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, оскільки прокурор в передбачений ст.395 КПК України строк не подав відповідну апеляційну скаргу з такими вимогами, а інші учасники процесу, в тому числі і обвинувачений, у свої апеляційній скарзі не оскаржує вирок суду з підстав істотного порушення судом вимог ст.349 КК України, а лише просить застосувати до нього дію Закону України «Про амністію у 2016 році».

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Як на підставу застосування до ОСОБА_7 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинувачений послався на те, що він має на утриманні неповнолітню дитину.

Дійсно, пунктом В ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році» передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб… не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Разом з цим, положеннями пункту «в» ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 року» встановлено, що амністія не застосовується до осіб, зазначених у ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні».

Відповідно до пункту «в» ст.4 Закону України «Про застосування амністії в Україні» амністія не може бути застосована до осіб, які мають дві і більше судимості за вчинення умисних тяжких та/або особливо тяжких злочинів, крім випадків індивідуальної амністії.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 двічі за вироками Суворовського районного суду м.Одеси від 12 квітня 2012 року та Комінтренівського районного суду Одеської області від 25 жовтня 2016 року був засуджений за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.185 КК України, які відповідно до положень ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Крім того, в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_7 був затриманий 31 липня 2017 року і до теперішнього часу знаходиться під вартою. Оскаржуваним вироком суду ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді 3 років 5 днів позбавлення волі.

На момент розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 фактично відбув лише 4 місяці та 8 днів тобто не відбув навіть половину призначеного судом покарання, а ст.4 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено, що звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, зазначені у статті 1 цього Закону, засуджені за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання.
За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_7 не підпадає під дію Закону України «Про амністію у 2016 році» та його не може бути звільнено від призначеного судом покарання з наведених вище підстав.

Відповідно до ч.1 ст.407 КПК України, суд апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції має право залишити оскаржуване судове рішення без змін.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , у зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржуваний вирок суду без змін.

Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 05 жовтня 2017 року, яким ОСОБА_7 засуджений за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду Одеської області набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженим який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4