Номер провадження: 11-сс/785/1032/14
Головуючий у першій інстанції Лабунський
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.10.2014 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 14.10.2014 р.

встановив:

Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОСІ УДПтСУ в Одеській області.

Мотивуючи застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя зазначив, що останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, раніше судимий за скоєння злочину, передбаченого ст. 186 КК України, а також, застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що останній, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та продовжити злочинну діяльність.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 зазначила, що вказана ухвала є незаконною та необґрунтованою, оскільки:

- в ухвалі немає жодного вмотивованого посилання на обставини, що свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для попередження ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також немає посилань на докази вказаних обставин;

- разом з тим, суд не прийняв до уваги, що підозрюваний визнає свою провину, повністю кається у скоєному, постійно проживає зі своєю дружиною в АДРЕСА_1 , відсутні тяжкі наслідки скоєння злочину.

З огляду на викладене вище, захисник просив скасувати ухвалу та обрати ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вказав, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки в самій ухвалі слідчий суддя не аргументував жодного свого висновку, не врахував того, що ОСОБА_8 має постійне місце мешкання в м. Одесі, характеризується позитивно за місцем проживання, проживає разом зі своєю дружиною, має міцні соціальні зв`язки, страждає на хронічний холецисто-панкреатит в стадії загострення та потребує безперервного лікування, підозрюваний жодним чином не перешкоджав встановленню істини в кримінальній справі, не має повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення та не завдав майнової шкоди внаслідок його вчинення, тому не має підстав вважати, що він може далі продовжити займатись злочинної діяльністю, переховуватись від органів досудового слідства або суду.

Посилаючись на викладене, захисник ОСОБА_7 просив ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_8 домашній арешт як міру запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали доводи своїх апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, вивчивши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за яким законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про те, що судом 1-ої інстанції не були враховані всі обставини, що свідчать про відсутність ризиків того, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та продовжувати злочинну діяльність, оскільки слідчим суддею при винесенні ухвали були враховані обставини, на які посилаються захисники, а саме на вік, стан його здоров`я, наявність постійного місця мешкання, сім`ї та стійких соціальних зв`язків.

Разом з тим, апеляційний суд вважає, що слідчим було надано достатньо доказів того, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні злочину середнього ступеню тяжкості із застосуванням насильства, раніше він був судимий за вчинення тяжкого корисливого злочину та злочину, поєднаного з застосуванням насильства (ст.ст. 122 ч.1, 186 ч.2 КК України), у випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу, перебуваючи на свободі та вільно пересуваючись, зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, переховуватись від органів досудового розслідування, скоювати нові злочини.

На думку апеляційного суду, доводи захисника ОСОБА_6 про те, що суд не прийняв до уваги визнання підозрюваним своєї вини та його повне каяття є голослівними, оскільки в ході допиту, проведеного 13.10.2014 р., підозрюваний ОСОБА_8 не визнавав своєї провини, стверджуючи, що невідомі особи повалили його та дядька на підлогу, одягли їм наручники та безпідставно доставили до відділення міліції на ринку „Привоз, а опір співробітникам міліції він не чинив (а.п. 31).

В судовому засіданні суду 1-ої інстанції при розгляді клопотання слідчого підозрюваний ОСОБА_8 також не визнавав своєї провини, про що свідчить журнал судового засідання.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді відносно ОСОБА_8 може бути обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 178, 194, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив:
Апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 14.10.2014 р., якою відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3