н/п 1-кс/640/8777/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
01.11.2017 ОСОБА_3 звернувся до Київського районного суду м. Харкова з клопотанням, у якому просив передати йому автомобіль марки «HONDA ACCORD», д.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004 р.в. на тимчасове зберігання та повернути свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 05.09.2014 центром ДАІ 6302 на ім`я ОСОБА_3 . Крім того просив розглядати дану справу без його участі.
У судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлявся належним чином, у заяві просив розгляд даної справи проводити без його участі (а.с.2).
Підставами для арешту майна слідчий вказував, що 18.08.2016 року на майданчику огляду ТЗ при ГУ НП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Шевченко 111-А, при огляді автомобіля "HONDA ACCORD", д.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004 р.в., під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що номер кузова автомобіля піддавався змінам, тобто виготовлений з відхиленням від технологічних умов.
Слідчий зазначав, що оскільки автомобіль марки «HONDA ACCORD», д.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004 р.в. та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 05.09.2014 центром ДАІ 6302 на ім`я ОСОБА_3 , з зазначенням номеру шасі (кузова) № НОМЕР_2 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, та у зв`язку з тим, що ідентифікаційний номер змінений, а також відповідно до ст. 290 КК України предметом вказаного кримінального правопорушення є шасі чи номерна панель, на яких заводським способом зроблені позначення номерів, тобто вказаний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним у п.3 ч.2 ст.167 КПК України, тому 18.08.2016 слідчим СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_8 був проведений огляд за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-а, в ході якого вказані свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та автомобіль вилучено та поставлено на спец. майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів Київського ВП ГУ НП в Харківській області за адресою: м. Харків вул. Алчевських, 49.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 , центром НОМЕР_5 від 05.09.2014 даний автомобіль перебуває у власності ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 .
В ході досудового розслідування встановлено, що вищевказаний автомобіль знаходився у володінні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований: АДРЕСА_1 на підставі довіреності від 16.08.2016 виданого ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_9 та ОСОБА_4 на користування /володіння/ розпорядження вказаним транспортним засобом строком дії до 16.08.2019, посвідчена приватним нотаріусом ОСОБА_10 під №4964.
Слідчий вказував, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а також враховуючи, що вилучений автомобіль марки «HONDA ACCORD», д.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004 р.в. та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 05.09.2014 центром ДАІ 6302 на ім`я ОСОБА_3 , з зазначенням номеру шасі (кузова) № НОМЕР_2 , зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та є його предметом, а також вказане майно буде використано у кримінальному провадженні в якості речових доказів, виникла необхідність в накладенні арешту на вказане майно, яке було вилучене 18.08.2016 в ході проведення огляду за адресою: м. Харків, вул. Шевченко, 111-а.
Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22.08.2016 вказане клопотання слідчого задоволено, накладено арешт на автомобіль марки «HONDA ACCORD», д.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004 р.в., вилучений у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , шляхом заборони його відчуження, продажу та керування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, та накладено арешт на вилучене у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , під час огляду місця події від 18.08.2016 майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 05.09.2014 центром ДАІ 6302 на ім`я ОСОБА_3 , з зазначенням номеру шасі (кузова) № НОМЕР_2 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку. Місцем зберігання автомобіля «HONDA ACCORD», д.н. НОМЕР_1 визначено спеціальний майданчик для тимчасово затриманих автотранспортних засобів ДП МВС України «Інформ ресурси». Місцем зберігання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 05.09.2014 центром ДАІ 6302 на ім`я ОСОБА_3 , з зазначенням номеру шасі (кузова) № НОМЕР_2 , визначено Київський ВП ГУ НП в Харківській області, згідно з Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104 (а.с.12-15).
Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Як передбачено ч.1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.
Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження (ч. 1 ст. 7 КПК України).
Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.
В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність.
Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.
У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), в яких заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування, не знайшовши у цьому випадку порушення ст.1 протоколу № 1, Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п.35).
Однією із загальних засад кримінального провадження, визначених п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України, є розумність строків.
Відповідно до ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.
Кримінальне провадження триває понад 1 рік, до теперішнього часу в даному кримінальному провадженні відсутні особи, яким би було повідомлено про підозру.
Проте, як зазначає слідчий СВ Київського ВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_6 , на теперішній час у вказаному кримінальному провадженні не всі слідчі дії проведені.
Враховуючи викладене вище, наслідки арешту майна для володільця майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя вважає можливим змінити місце зберігання арештованого майна та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , з покладення на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося, що відповідає положенням ч.4 ст.107 КПК України.
Керуючись ст.ст. 107, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Змінити місце зберігання автомобілю марки «HONDA ACCORD», д.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004 р.в., зареєстрованого за ОСОБА_3 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 05.09.2014 центром ДАІ 6302 на ім`я ОСОБА_3 , з зазначенням номеру шасі (кузова) № НОМЕР_2 , передавши їх на відповідальне зберігання володільцю ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , з покладенням на ОСОБА_3 обов`язку забезпечити зберігання автомобілю марки «HONDA ACCORD», д.н. НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , 2004 р.в. та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 05.09.2014 центром ДАІ 6302 на ім`я ОСОБА_3 , з зазначенням номеру шасі (кузова) № НОМЕР_2 , - до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку.
Попередити ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1