АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 638/991/15-к Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/366/18 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

представника потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілої ОСОБА_9 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2017 року про відстрочку виконання вироку у відношенні ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Дніпровська Запорізької області, з вищою освітою, одруженого, працюючого системним адміністратором ТОВ «Харківський завод «Полімерконтейнер», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -
В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2017 року клопотання ОСОБА_10 про відстрочку виконанням вироку задоволено частково, та йому до видужання надана відстрочка виконання вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року, зміненого вироком Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року.

Свій висновок суд мотивував наявністю у засудженого тяжкої хвороби, яка перешкоджає відбуванню покарання. Суд виходив із того, що ОСОБА_10 у квітні, червні та серпні 2017 року проходив лікування в закладах охорони здоров`я з діагнозом виразкова хвороба дванадцяти-палої кишки, спаїчна хвороба, на час розгляду клопотання перебував на стаціонарному лікуванні у Харківській міській клінічній лікарні №31. Тому суд дійшов висновку, що вищевказані тяжкі захворювання позбавляють засудженого ОСОБА_10 на цей час відбувати покарання у вигляді обмеження волі, призначене йому вироком суду . При цьому виконання вироку підлягає відстроченню не на 6 місяців, як просив у клопотанні засуджений, а до його видужання.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_10 про відстрочення виконання вироку. Вважає, що суд при постановленні ухвали неповно з`ясував обставини справи, що мають значення для задоволення клопотання засудженого,а висновки суду є недоведені та не відповідають обставинам справи. На думку потерпілої, дані щодо тяжкої хвороби засудженого не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Посилається на те, що відповідно до переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення чи відстрочення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства охорони здоров`я від 18.01.2000р. №3/6, діагноз засудженого, який вказаний в мотивувальній частині ухвали, не відноситься до категорії захворювань, які дозволяють засудженому відстрочити відбування покарання або не дають змоги із таким захворюванням відбувати призначене йому покарання. Вважає, що судом належним чином не встановлено, що захворювання засудженого є саме тяжким, оскільки відповідну довідку з лікувального закладу або висновок судово-медичної експертизи стороною захисту не надано. З огляду на те, що клопотання про відстрочку виконання вироку засудженим подано через два з половиною місяці після його ухвалення, потерпіла вважає, що в діях засудженого має місце умисне ухилення від виконання вироку.

В письмових запереченнях захисник ОСОБА_8 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу потерпілої та залишити без змін рішення суду, оскільки воно є законним та обґрунтованим. Вказує , що засуджений ОСОБА_10 не ухиляється від відбування покарання , призначеного судом, проте через загострення хронічних хвороб не може його відбувати , про що ним направлялись медичні довідки до Новобаварського районного сектору Харківського міського відділу з пи тань пробації. Крім того автор апеляції посилається на Наказ МОЗ України №3/6 від 18.01.2000 року, який втратив чинність 5.09.2014 року, а тому зазначені доводи є безпідставними.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора та представника потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу потерпілої, захисника ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги та письмові заперечення колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню , виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів провадження, ОСОБА_10 був засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року, зміненого в частині покарання вироком Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року, до 1 року 6 місяців обмеження волі з позбавленням права керувати транспортним засобом на 1 рік.

Законом передбачені випадки , за яких відстрочується початок виконання вироку про засудження особи до обмеження волі на певний строк, зокрема відповідно до п.1 ч.1 ст. 536 КПК України , у разі тяжкої хвороби засудженого , яка перешкоджає відбуванню покарання ,- до його видужання. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи. Зазначене питання повинно вирішуватися судом в порядку , визначеному ст. 539 КПК України.
При цьому суд повинен встановити не лише факт тяжкої хвороби, а й те , що дана хвороба перешкоджає відбуванню покарання. На підтвердження того й іншого має бути наданий висновок спеціальної лікарської комісії. Відстрочка виконання вироку - право , а не обов`язок суду.
До тяжких хвороб, які перешкоджають відбуванню покарання, можна віднести хвороби, включені до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, що є додатком до Наказу МОЗ України №1348/5/572 від 15.08.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №990/25767 від 20.08.2014 року.
На підставі досліджених медичних даних суд першої інстанції встановив , що засуджений ОСОБА_10 у квітні, червні та серпні 2017 року проходив лікування в закладах охорони здоров`я з діагнозом виразкова хвороба дванадцяти-палої кишки , спаїчна хвороба, на підставі чого дійшов висновку, що вказані захворювання є тяжкими та позбавляють засудженого можливості відбувати покарання у виді обмеження волі.
З таким висновком колегія суддів не погоджується. При цьому наявність у ОСОБА_10 зазначеної хронічної хвороби, підтвердженої лікувальними закладами, сумніву не викликає. Проте характер захворювання засудженого , перебіг хвороби та рекомендоване лікування, залишились поза увагою суду.

Так, із досліджених судом першої інстанції виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 вбачається, що лікування не було довготривалим, після його завершення хворий був зобов`язаний стати до роботи.

Під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_8 також було надано копії виписки із медичної картки за № 7298 та за №8918 та доданими до них листками непрацездатності. Із вказаних документів вбачається наявність у засудженого ОСОБА_10 захворювань ерозивний бульбіт, дуоденонастральний рефлекс, еритематозна гастропатія, загострення хронічного панкреатиту, спаїчна хвороба, через які він перебував на стаціонарному лікуванні з 26.10.2017 року по 6.11.2017 року та з 26.12.2017 року по 29.12.2017 року. За наслідками лікування йому рекомендовано стати до роботи та надані лікувальні і трудові рекомендації дотримання дієти, нагляд хірурга, гастроентеролога.

Відповідно до вищенаведеного Наказу МОЗ України медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я держаної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу. Проте висновків про необхідність тимчасового переведення на іншу роботу або направлення до МСЕК ОСОБА_10 досліджена при судовому та апеляційному розгляді медична документація не містить.

Діагноз ОСОБА_10 не містить хвороб, включених до Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, що є додатком до Наказу МОЗ України №1348/5/572 від 15.08.2014 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №990/25767 від 20.08.2014 року.
З огляду на це, колегія суддів вважає, що перешкод для застосування щодо засудженого заходів виправно-трудового впливу через його хворобу немає, а тому висновки суду першої інстанції , викладені в ухвалі , не відповідають фактичним обставинам, встановленим під час судового розгляду, що є підставою для скасування ухвали відповідно до п.2 ч.1 ст. 409 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини дають підстави для ухвалення нової ухвали, що відповідає положенням п.4 ч.1 ст. 407 КПК України, якою необхідно відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_10 про відстрочку виконання вироку, а тому апеляційна скарга потерпілої ОСОБА_9 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419, ч.2 ст. 376 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 серпня 2017 року про відстрочку виконання вироку у відношенні ОСОБА_10 скасувати.

Клопотання засудженого ОСОБА_10 про відстрочку виконання вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 листопада 2016 року із змінами за вироком Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року щодо ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: