Провадження №1-в/447/50/18
Справа №447/320/18
У Х В А Л А

16.03.2018 Миколаївський районний суд Львівської області у складі: головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області заяву про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який до засудження проживав в АДРЕСА_1 , раніше не судимого згідно ст. 89 КК України,-

в с т а н о в и в :

На адресу Миколаївського районного суду Львівської області надійшла заява засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення.

10.10.2016 року ОСОБА_4 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області засуджений за ст. 122 ч.1, 146 ч.2, 152 ч.1, 70, 72 ч.5 КК України на 5 років позбавлення волі

В судовому засіданні прокурор заперечив проти задоволенння заяви засудженого у зв`язку з тим, що такий відбув частину покарання, встановлену судом відповідно до "Закону Савченко", фактично в Миколаївській ВК-50 перебуває близько 1 року, за час відбування покарання має 1 заохочення та 1 стягнення за порушення режиму утримання, до роботи в установі фактично не залучається, не залучався до виробничих робіт на підприємстві установи, одноразово виконував роботи на 5-му відділенні, що на думку прокурора не відповідає дійсності, оскільки за період вказаний в поясненні засудженого на даному відділенні ремонтні роботи не проводились, такому це відомо, оскільки він здійснює нагляд за колонією. Також прокурор вважає за неможливе застосувати до засудженого ст.81 із тих причин, що такий є недостатньо вивчений адміністрацією установи.

Засуджений ОСОБА_4 та представник Миколаївської ВК-50 заяву засудженого підтримали.

Суд, вислухавши пояснення представника установи, засудженого, перевіривши матеріали справи, заслухавши висновок прокурора, який заяву засудженого не підтримав, вважає що заява ОСОБА_4 про його умовно-дострокове є не обґрунтованою, передчасною і такою, що не підлягає до задоволення.

З матеріалів особової справи, встановлено, що ОСОБА_4 відбує покарання у Миколаївській ВК-50 протягом 1 року, типово характеризується, за час відбування покарання допустив одне порушення встановленого режиму відбування покарання, має одне заохочення за проведення ремонтних робіт у 5-му відділенні, офіційно не працевлаштований, адміністрацією установи такому відмовлялося у застосуванні ст. 81 КК України, однак не вирішувалося питання переведення засудженого до дільниці соціальної реабілітації, також як встановлено з пояснень праціваника адміністрації та пояснень засудженого такий не вивляв бажання бути працевлаштованим на підприємстві установи, в судовому засіданні надав пояснення, що проходить навчання в навчальному закладі установи, однак пояснити суду, які саме дисципліни викладаються у навчальному закладі не зміг, щодо заходів диференційованого виховного впливу, то зазначив, що вивчає зміни в законодавстві, однак які саме суду також пояснити не зміг.

Враховуючи викладене, суд ставить під сумнів твердження представника установи щодо можливості застосування до даного засудженого умовно-дострокового звільнення як до особи, яка своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення.

Керуючись ст.81 КК України та ст.ст. 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в :

у задоволеннні заяви ОСОБА_4 про застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом 7 днів з моменту її оголошення через районний суд.

Суддя ОСОБА_1