ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/619/18
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" квітня 2018 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0007521 від 06.07.2017 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лубни Полтавської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), раніше судимого:

-24.12.2001 Лубенським міським судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-12.04.2002 Лубенським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186 , ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;

-15.06.2006 Лубенським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 186, ст.71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі;

-10.08.2012 Лубенським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.309, ч. 2 ст. 185, ч.2 ст.190 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі;

-10.12.2014 Лубенським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 місяців арешту;

-21.10.2015 Лубенським міським судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту;

-25.11.2015 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, 70 ч.4 КК України до 3 місяців 10 днів арешту;

-07.09.2017 р. Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України до 5 місяців арешту;

у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2017 приблизно о 01 год. 15 хв., ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т. Бажана, 16Д, біля станції Київського метрополітену «Позняки», побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , який знаходився навпроти ТЦ «Познякоff» біля входу до станції Київського метрополітену «Позняки». В цей час ОСОБА_7 , визначивши вчинення злочину проти власності як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, вирішив повторно відкрито заволодіти барсеткою чорного кольору, яка належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на вчинення відкритого викрадення чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 06.07.2017 приблизно о 01 год. 15 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т. Бажана, 16-Д біля станції Київського метрополітену «Позняки», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою особистого протиправного збагачення, підійшов зі спини до раніше незнайомого йому ОСОБА_6 , та, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, наніс удар по голові в область затилку, від чого останній втратив рівновагу та впав на землю. Після чого ОСОБА_5 шляхом ривка зірвав з плеча ОСОБА_6 належну останньому барсетку чорного кольору вартістю 3000 гривень, в середині якої знаходились: гаманець чорного кольору зі шкіри вартістю 1000 гривень, в середині якого були: грошові кошти в сумі 3000 гривень купюрами різного номіналу; 1000 доларів США купюрами по 100 доларів, (що станом на 06.07.2017 відповідно до офіційного курсу НБУ становить 26119 гривень 36 копійок), нагородний пістолет на ім`я ОСОБА_6 «ПМ» № ГХ 5379-73 вартістю 795 гривень, в магазині якого знаходилося 8 набоїв калібру 9 мм. та ще один магазин в середині якого знаходилося 8 набоїв калібру 9 мм., вартість патронів відповідно до даних ТОВ «ІБІС» становить 151 гривня 68 копійок, мобільний телефон «Леново» білого кольору, ключі та особисті документи потерпілого, які матеріальної цінності для нього не становлять, а всього майна на загальну суму 34066 гривень 04 копійки. Після чого ОСОБА_5 на автомобілі білого кольору марки «ЗАЗ СЕНС», д.н.з. НОМЕР_1 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 34066 гривень 04 копійки.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
Крім того, ОСОБА_5 , 06.07.2017 приблизно о 01 год. 15 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т. Бажана, 16Д, біля станції Київського метрополітену «Позняки» відкрито викрав у ОСОБА_6 належну останньому барсетку чорного кольору, в середині якої знаходився пістолет «ПМ» № НОМЕР_2 , в магазині якого знаходилося 8 набоїв калібру 9 мм. та ще один магазин в середині якого знаходилося 8 набоїв калібру 9 мм. В подальшому, ОСОБА_7 , сівши в автомобіль білого кольору марки «ЗАЗ СЕНС», д.н.з. НОМЕР_1 та відкривши належну ОСОБА_6 барсетку, побачив у ній пістолет «ПМ» № НОМЕР_2 , в магазині якого знаходилося 8 набоїв калібру 9 мм. та ще один магазин, в середині якого знаходилося 8 набоїв калібру 9 мм., які залишив при собі, тим самим умисно незаконно, всупереч передбаченому законом порядку, придбав вищевказаний пістолет та набої, які відносяться до вогнепальної зброї та бойових припасів.

Після чого, ОСОБА_7 , в невстановлений органом досудового розслідування час, у невстановленому місці, діючи умисно, всупереч передбаченому законом порядку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, поклав нагородний пістолет на ім`я ОСОБА_6 «ПМ» № НОМЕР_2 , в магазині якого знаходилося 8 набоїв калібру 9 мм. та ще один магазин в середині якого знаходилося 8 набоїв калібру 9 мм., до лівої кишені штанів, тим самим почав незаконно носити та зберігати зазначені пістолет та набої в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, обліку, перевезення та використання вогнепальної пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року, до 13.07.2017.

Так, 13.07.2017 близько 20.00 год. на вул. І. Лепсе в м. Києві потерпілий ОСОБА_6 побачив та впізнав особу, яка 06.07.2017 приблизно о 01 год. 15 хв., знаходячись за адресою: м. Київ, пр-т. Бажана, 16Д, біля станції Київського метрополітену «Позняки» відкрито викрала належне йому майно, якою виявився ОСОБА_7 , затримав останнього та доставив до Дарницького УП ГУНП у м. Києві.

В подальшому, 13.07.2017 в період часу з 22 год. 06 хв. по 22 год. 30 хв., в ході огляду місця події ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Кошиця, З-А, в присутності двох понятих, добровільно дістав та видав з лівої кишені штанів пістолет «ПМ» № НОМЕР_2 , який відноситься до військової короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, є самозарядним пістолетом системи Макарова, калібру 9 мм та який виготовлений промисловим способом на Іжевському збройному заводі у 1973 році, а також 15 боєприпасів до нарізної вогнепальної зброї, пістолетних патронів калібру 9 мм, до пістолету Макарова, що споряджені оболонковими кулями, які вилучено.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 263 КК України визнав частково: за ст.186 ч.2 КК України вину визнав частково, за ст.263 ч.1 КК України - повністю, та суду пояснив, що 06.07.2017 приблизно о 01 год. 15 хв. він супроводив знайому дівчину до місця її проживання біля станції метро «Позняки». Повертаючись назад біля ТЦ «Познякоff» під шляхопроводом він помітив потерпілого ОСОБА_6 , який перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння. В лівій руці він тримав мобільний телефон, по якому з-кимось розмовляв, в правій руці він тримав подарунковий пакет. На відстані близько 1 метра від нього на землі лежала барсетка. Він підійшов до цієї барсетки, підняв з-землі, відійшов приблизно 10 метрів, та в цей час йому подзвонив його знайомий на ім`я « ОСОБА_8 », який зустрів свою матір на залізничному вокзалі та на зворотньому шляху мав його підібрати біля станції метро «Позняки», щоб разом поїхати додому. Знайомий сказав йому, що перебуває на мосту біля станції метро «Позняки» та сказав йому бистріше підходити, оскільки його матір втомилась після дороги та треба було їхати додому. У зв`язку з цим він почав бігти на шляхопровід, де в цей час його очікував автомобіль, сів в нього та вони поїхали. При цьому він не бачив, чи біг слідом за ним потерпілий. Перебуваючи в автомобілі він відкрив барсетку та виявив в ній документи на ім`я потерпілого та пістолет, а також грошові кошти в сумі 651 долар та 3000 гривень. Документи потерпілого він згодом викинув з моста. 13.07.2017 близько 20.00 год., перебуваючи в орендованій квартирі АДРЕСА_3 , він вирішив піти та віддати знайдений в барсетці пістолет поліцейським, оскільки не знав, що з ним далі робити. Він вийшов на вулицю, та в цей час на автомобілі під`їхав потерпілий ОСОБА_6 , який його схопив та відвіз в Дарницьке УП ГУНП у м. Києві, де у нього в присутності понятих був вилучений пістолет та патрони до нього. Маркування пістолета та патронів, а також їх кількості обвинувачений в судовому засіданні не заперечував. Просив перекваліфікувати його дії з ч.2 ст.186 на ч.2 ст.185 КК України. Цивільний позов визнав частково.

Вина обвинуваченого в об`ємі дій, зазначених у вироку, підтверджується сукупністю наступних доказів, встановлених та досліджених у судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні стверджував, що 06.07.2017 приблизно о 01 год. 15 хв. він приїхав на автомобілі таксі за адресою: м. Київ, пр-т. Бажана, 16Д, вийшов з автомобіля та направився в бік станції метро «Позняки». Пройшовши декілька метрів, він відчув удар в площину потилиці, після чого впав на землю. При спробі піднятись, обвинувачений ОСОБА_5 вирвав у нього сумку, яка знаходилась на правому плечі, та побіг в бік шляхопроводу пр. Григоренка. Він в свою чергу піднявся та побіг за обвинуваченим. Добігши до шляхопроводу, ОСОБА_5 розвернувся в його бік. Він став кричати обвинуваченому, щоб той повернув йому сумку, однак ОСОБА_5 побіг вгору по земляному насипу на шляхопровід, а він в свою чергу побіг за ним. На шляхопроводі в цей час перебував автомобіль «Деу» білого кольору, в який запригнув ОСОБА_5 , після чого цей автомобіль одразу поїхав по пр. Григоренка в невідомому напрямку. В барсетці, яку викрав ОСОБА_5 , знаходились документи на його ім`я, зокрема паспорт, ідентифікаційний код, посвідчення водія, техпаспорт на автомобіль, ключі від автомобіля, квартири, пістолет «ПМ» № НОМЕР_2 , два магазини до нього, портмоне з грошовими коштами в сумі 1000 доларів та 3 000 грн. 13.07.2017 близько 20.00 год., рухаючись на автомобілі по бул. Лепсе він побачив ОСОБА_5 , якого впізнав за рисами обличчя. Він підійшов до нього та запитав, чи не пам`ятає обвинувачений його, на що ОСОБА_5 відповів, що не пам`ятає, після чого він спитав у обвинуваченого, де знаходяться належні йому речі, на що той відповів, що пістолет перебуває у нього. Після цього він посадив його до автомобіля та привіз до Дарницького УП ГУНП у м. Києві, де працівники поліції в присутності понятих вилучили у ОСОБА_5 пістолет з патронами. Потерпілий стверджував, що під час пограбування він був тверезий.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила, що знайома з обвинуваченим ОСОБА_5 , який є мешканцем м. Лубни, де вона проживає та батьків якого вона добре знає. Щодо обставин справи свідок пояснила, що 06.07.2017 приблизно о півночі вона приїхала до м. Києва з м. Лубни до свого сина. На залізничному вокзалі її зустрів син, після чого вони поїхали додому. По дорозі її син подзвонив ОСОБА_5 та спитав, де той знаходиться, на що ОСОБА_5 повідомив, що перебуває біля станції метро «Позняки» та попросив його забрати. Після цього вони заїхали на міст біля станції метро «Позняки», де очікували на ОСОБА_5 . Оскільки вони зупинились в забороненому місці, її син наказав ОСОБА_5 швидше підходити до автомобіля. Вона вийшла з автомобіля, щоб подивитись, де знаходився ОСОБА_5 та побачила внизу під мостом чоловіка, який розмовляв по телефону та ОСОБА_5 , який знаходився поряд з цим чоловіком, потім нахилився, щось підняв та почав бігти до автомобіля, після чого ОСОБА_5 підбіг до автомобіля, сів на заднє сидіння та вони поїхали. При цьому вона не чула, щоб ОСОБА_5 хтось вслід кричав або наздоганяв його. Проїхавши незначну відстань, її син зупинив автомобіль на прохання ОСОБА_5 , який хотів піти в туалет. Коли ОСОБА_5 повернувся, вони поїхали додому.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що 13.07.2017він приймав участь в якості понятого при проведенні слідчої дії огляду місця події в приміщенні Дарницького УП ГУНП у м. Києві, під час якого у обвинуваченого ОСОБА_5 був вилучений пістолет «ПМ» та патрони в кількості 15 шт. ОСОБА_5 в його присутності повідомив, що біля станції метро «Позняки» він викрав у потерпілого барсетку, в середині якої знаходився пістолет разом з патронами. Після цього пістолет з патронами працівниками поліції були вилучені та опечатані. Будь-який тиск з боку працівників поліції до обвинуваченого в його присутності не застосовувався.

Крім показів потерпілого та свідків, вина обвинуваченого підтверджується наступними доказами.
Дослідженням змісту протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення встановлено, що 06.07.2017 р. потерпілий ОСОБА_6 звернувся до Дарницького УП ГУНП у м. Києві із заявою про те, що 06.07.2017 р. близько 01-15 год. по пр. Бажана, 16-Д невстановлена особа завдала удару та відкрито викрала шляхом ривка барсетку з особистими речами /а.с.144/.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 06.07.2017 р. було оглянуто ділянку біля буд. № 16-Д по пр. Бажана під шляхопроводом пр. Григоренка. /а.с.147-150/.
З рапорту ст. о/у ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві вбачається, що працівниками поліції проводились заходи щодо встановлення свідка, який по спецлінії «102» повідомив про те, що бачив білий «Деу Ланос» д.н.з. НОМЕР_1 , який стояв на мосту біля ст. м. «Позняки» і до нього підбіг дуже швидко чоловік, у якого в руках була сумка та вони з шаленою швидкістю поїхали, може когось пограбували, який представився як ОСОБА_11 /а.с.151/.
Згідно з інформаційною довідкою власником автомобіля «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_9 /а.с.152/.
З дозволу № 5893 МВС України вбачається, що ОСОБА_6 мав право на зберігання, носіння нагородного пістолета «ПМ» к-р 9мм. № НОМЕР_2 /а.с.153/.
З дозволу № 929693 від 01.06.2016 р. вбачається, що ОСОБА_6 мав право на придбання 1000 патронів до нагородного пістолета ПМ к-р 9 мм., та йому було продано спортивні патрони 9х18 Sellier Bellot в кількості 300 шт. /а.с.154/.
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 06.09.2017 р. потерпілий ОСОБА_6 з метою перевірки і уточнення результатів слідчих дій підтвердив обставини скоєння його пограбування обвинуваченим в ніч з 05.07.2017 р. на 06.07.2017 р. /а.с.162/.
Дослідженням протоколу перегляду відеозапису від 06.09.2017 р. встановлено, що під час відтворення відеозапису з камер відеоспостереження ТЦ «Познякоff» по пр. Бажана, 16-Д встановлено, що на початку відеозапису автомобіль білого кольору, схожий на «Део Ланос» під`їжджає до шляхопроводу в бік пр. Григоренка та зупиняється. На 18 сек. видно, як з-під шляхопроводу вибігає чоловік одягнутий у чорний одяг та прямує в бік ТЦ «Познякоф», після чого зникає з поля зору камери спостереження. Після цього на 36 сек. видно як чоловік у чорному одязі повертається (швидко біжить) від ТЦ «Познякоф» в бік шляхопроводу і після чого на 49 сек. видно як за ним біжить ще один чоловік, після чого видно як чоловік швидко піднімається на шляхопровід та сідає до автомобілю білого кольору, який зупинився на початку відео, а інший чоловік намагається його наздогнати. Після цього автомобіль разом з чоловіком поїхав по шляхопроводу в бік пр. Григоренка та зник з поля зору камер. Після відтворення відеозапису потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що на відеозапису він впізнав місце на якому ОСОБА_5 наніс йому удар в область голови після чого зірвав у нього з плеча барсетку та побіг під міст в сторону м. Бориспіль, а саме біля станції Київського метрополітену «Позняки», біля ТЦ «Познякоff», що за адресою: м. Київ, np-m. Бажана, 16-Д. На відео видно як ОСОБА_5 повертається з під моста та біжить до нього, оскільки він не знав де знаходився автомобіль білого кольору, в який він в подальшому сів та поїхав в невідомому йому напрямку в сторону проспекту Григоренка. Також на відео зафіксовано як потерпілий, піднявшись з землі побіг за обвинуваченим, намагаючись повернути зірвану у нього сумку, проте ОСОБА_5 піднявся на шляхопровід, сів в автомобіль та поїхав. /а.с. 168-171/.
З рапорту о/у ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві вбачається, що 13.07.2017 р. по вул. Кошиця, 3-А під час поверхневого огляду у ОСОБА_5 був виявлений предмет, схожий на пістолет ПМ ( НОМЕР_3 ), предмети, схожі на набої 9 мм. в кількості 15 шт., які були вилучені /а.с.177/.
Відповідно до протоколу під час огляду місця події 13.07.2017 р. в службовому приміщенні- кабінеті № 305 в приміщенні Дарницького УП ГУНП у м. Києві обвинувачений ОСОБА_5 повідомив, що у нього є предмет, схожий на пістолет ПМ НОМЕР_3 без магазину та набої 9 мм., які були вилучені. /а.с.180-182/.
Дослідженням висновку експерта № 8-5/1077 від 14.07.2017 р. встановлено, що вилучені 13.07.2017 р. у ОСОБА_5 предмети схожі на патрони 9 мм. у кількості 15 шт. є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, пістолетними патронами калібру 9 мм. до пістолету Макарова, що споряджені оболонковими кулями. Вилучений 13.07.2017 р. у ОСОБА_5 предмет схожий на пістолет ПМ ( НОМЕР_3 ) відноситься до військової короткоствольної нарізної вогнепальної зброї, є самозарядним пістолетом системи Макарова № НОМЕР_3 калібру 9 мм., виготовлений промисловим способом /а.с.187-197/.
Аналіз сукупності наведених обставин та доказів, які суд визнає належними та допустимими, дозволяє зробити висновок про те, що вина обвинуваченого, сформульована у вироку, у судовому засіданні підтверджена повністю.

Обговорюючи позицію обвинуваченого, який заперечував обставини застосування до потерпілого насильства, а також відкритого викрадення його майна, суд не приймає до уваги його доводи про необхідність кваліфікації його дій як таємного викрадення чужого майна, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю вищенаведених та досліджених в судовому засіданні доказів, зокрема показами потерпілого ОСОБА_6 , який стверджував, що обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись ззаду нього, наніс йому удар по голові, вирвав з плеча барсетку та побіг, після чого розвернувся та почав бігти в іншому напрямку. При цьому, він кричав ОСОБА_5 , щоб той віддав йому барсетку, але ОСОБА_5 не відреагував на цю вимогу та побіг вгору на шляхопровід, де його очікував автомобіль, який відразу поїхав, після того, як ОСОБА_5 сів в машину. Ці покази цілком узгоджуються з дослідженим в судовому засіданні протоколу перегляду відеозапису з камер відеоспостереження на ТЦ «Познякоф», на якому зафіксований шляхопровід, на якому зупинився автомобіль білого кольору. Під шляхопроводом в цей час особа, яку потерпілий впізнав на відео як ОСОБА_5 , підбігла в бік потерпілого, після чого розвернулась та почала швидко бігти вгору на шляхопровід. Його в цей час наздоганяв потерпілий ОСОБА_6 , але ОСОБА_5 втік від нього та запригнув до автомобіля, який одразу поїхав по пр. Григоренка. Таким чином, момент початку руху автомобіля свідчить про те, що цей автомобіль знаходився на шляхопроводі з увімкненим двигуном та вказує на намір водія швидко залишити місце події після того, як в автомобіль сяде особа. Крім того, з відеозапису вбачається, що в той момент, коли особа підбігла до автомобіля, задні двері цього автомобіля йому хтось заздалегідь відчинив, що вказує на миттєвість дій як особи, на яку вказував потерпілий як на обвинуваченого, так і на осіб, які перебували в салоні цього автомобіля. Таким чином, суд критично оцінює покази ОСОБА_5 в тій частині, що необхідність бігти до автомобіля була зумовлена тим, що водій цього автомобіля поспішав та не мав наміру його чекати, оскільки з відеозапису вбачається, що особа, на яку вказував потерпілий, як на обвинуваченого, почав швидко бігти після того, як побачив потерпілого, який почав його наздоганяти. Крім того, суд критично оцінює покази свідка ОСОБА_9 в тій частині, що свідок виходила з автомобіля та бачила обставини, які відбувались під мостом та як до автомобіля біг ОСОБА_5 , оскільки на відеозаписі з камер відеоспостереження зафіксовано, що впродовж всього часу перебування автомобіля на мосту, ніхто з автомобіля не виходив. З тієї ж причини суд не може взяти до уваги твердження свідка ОСОБА_9 про те, що стоячи на мосту біля автомобіля в нічний час доби при поганому освітленні, вона роздивилась під мостом особу, яка розмовляла по телефону та побачила ОСОБА_5 , який підійшов, щось підняв з землі та почав бігти вгору до автомобіля, оскільки ці твердження протирічать як показам потерпілого так і дослідженому змісту протоколу відеозапису. Крім того, суд враховує, що свідок ОСОБА_9 знайома з обвинуваченим ОСОБА_5 та товаришує з його батьками.

Також суд враховує положення п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 10 від 06.11.2009 р. «Про судову практику у справах про злочини проти власності» в тій частині, що під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я або незначної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій (завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров`я в момент заподіяння.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що обвинуваченим ОСОБА_5 до потерпілого ОСОБА_6 було застосовано насильство, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, оскільки в судовому засіданні об`єктивно встановлено, що ОСОБА_5 завдав потерпілому удару по голові в площині потилиці, після чого викрав належну потерпілому барсетку.

З наведених мотивів суд не приймає до уваги посилання захисника на обгрунтування позиції обвинуваченого в частині відсутності належних доказів застосування обвинуваченим до потерпілого насильства, яке не було небезпечним для життя останнього, а також необхідності перекваліфікації дій обвинуваченого в цій частині з ч.2 ст.186 на ч. 2 ст.185 КК України.

А в цілому суд розцінює позицію обвинуваченого, як його бажання уникнути кримінальної відповідальності за вчиненння більш тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.
При призначенні покарання суд враховує, що скоєні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до ч.4 ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів, у тому числі тяжких, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра не перебуваючє, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2014 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, хворіє на туберкульоз, стан хворого згідно медичної довідки задовільний.

Обставиною, яка помякшує покарання обвинуваченому відповідно до ст.66 КК України суд визнає добровільну видачу після затримання потерпілим працівникам поліції раніше викраденої зброї.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи особу обвинуваченого, характер та ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, розмір матеріальної шкоди, завданої потерпілому ОСОБА_6 , яка обвинуваченим не відшкодована, позицію потерпілого, який наполягав на суворому покаранні обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів має бути кримінальне покарання за сукупністю злочинів у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ч.4 ст. 70 КК України шляхом приєднання до призначеного покарання частини невідбутого покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2017 р. та застосування принципу поглинення меньш суворого покарання більш суворим.

Крім того, в строк покарання обвинуваченому підлягає також зарахуванню час його затримання в порядку ст. 208 КПК України та перебування під вартою в період з 13.07.2017 р. по 14.07.2017 р. /а.с.200/.
Обговорюючи законність та обґрунтованість заявленого потерпілим цивільного позову, суд враховує наступне.
Потерпілим до початку судового розгляду був заявлений цивільний позов, в якому він просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь матеріальну шкоду в розмірі 5165 гривень 43 копійки та 1000 доларів США (еквівалент в національній валюті 26700 грн.) а всього 31865 грн. 43 коп.
Обвинувачений частково визнав цивільний позов потерпілого на суму 651 долар США та 3000 грн., оскільки після викрадення належної потерпілому барсетки, грошові кошти саме в такому розмірі знаходились в середині цієї барсетки.
Дослідивши цивільний позов потерпілого, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Аналіз наведених обставин та положень закону дозволяє суду зробити висновок про можливість задоволення цивільного позову потерпілого в повному обсязі шляхом стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого матеріальної шкоди, розмір якої встановлений та підтверджений в судовому засіданні об`єктивними доказами.
Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
У зв`язку із призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 373, 374,375,376 КПК України суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.2 ст. 186 КК України 5 /п`ять/ років позбавлення волі;
-за ч.1 ст. 263 КК України 3 /три/ роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі;
На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань призначити ОСОБА_5 5 / п`ять/ років та 6 / шість/ місяців позбавлення волі.
На підставі положень ч.4 ст. 70 КК України до призначеного покарання обвинуваченому приєднати невідбуту частину покарання згідно з вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 07.09.2017 р. та за сукупністю злочинів шляхом поглинення меньш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_5 5 /п`ять/ років 6 / шість/ місяців позбавлення волі.
Срок відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 02.08.2017 р.
В строк відбуття покарання зарахувати обвинувченому ОСОБА_5 час його перебування під вартою в період з 13.07.2017 р. по 14.07.2017 р. включно.
До набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді «тримання під вартою» у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 31865 /тридцять одну тисячу вісімсот шістдесят п`ять/ гривень 43 копійки.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати в сумі 989,60 /дев`тсот вісімдесят дев`ять/ гривень 60 копійок на користь держави..

Речові докази :

-компакт-диски- залишити в матеріалах кримінального провадження;

-11 патронів калібру 9 мм. до пістолету Макарова, самозарядний пістолет Макарова № НОМЕР_3 калібру 9 мм., демонтований патрон та первинне упакування залишити у власності потерпілого ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1