УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року
Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

власника майна ОСОБА_3 , слідчого в ОВС відділу СУ ФР Офісу ВВП ДФС ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого в ОВС відділу СУ ФР Офісу ВВП ДФС у кримінальному проваджені №0000156 від 23.06.2016 щодо неповернення тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м.Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого слідчого в ОВС відділу СУ ФР Офісу ВВП ДФС у кримінальному проваджені №0000156 від 23.06.2016.

В скарзі ставить питання про зобов*язання уповноваженого слідчого в даному кримінальному провадженні повернути тимчасово вилучене майно - грошові кошти в сумі 68 364 грн., які вилучені в ході обшуку в офісному приміщенні за адресою : АДРЕСА_1 . Вказав, що вказані грошові кошти зберігалися в сейфі в його службовому кабінеті, є його особистими коштами, отриманими від заробітної плати, які не можна віднести до не облікованої готівки, дозвіл на вилучення якої надано ухвалою слідчого судді про обшук. При цьому на вказані грошові кошти не було накладено арешт.

В обґрунтування доводів скарги також посилається на ті обставини, що власник майна не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні, про підозру не повідомлений, відношення до провадження не має, допитаний в якості свідка. У зв*язку з такими обставинами вважає, що речі підлягають поверненню на підставі ч.5 ст.171 КПК України.

В судовому засіданні власник майна підтримав скаргу з підстав, наведених у ній.

Уповноважений слідчий в суді заперечував проти доводів скарги, вважає, що на вилучення вказаної готівки був наданий прямий дозвіл ухвалою слідчого судді.

Вивчивши доводи скарги, пояснення учасників кримінального провадження в суді, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.7 ст.236 КК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як убачається з протоколу обшуку від 10.07.2017, проведеного за адресою: м. Київ, вул. Боричів Тік, 35В, каб. 404-406, в ході обшуку в сейфи ОСОБА_5 вилучено грошові коштив сумі 58 364 грн. Стецюра присутній під час обшуку, заявив, що грошові кошти належать йому, однак документів не надав, у зв*язку з чим грошові кошти вилучено, як зазначено в протоколі обшуку від 10.07.2017.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 21 червня 2017 року надано прокурору відділу Генеральної прокуратури дозвіл на обшук у вказаному приміщенні з метою в тому числі вилучення необлікованої готівки.

При цьому уповноважений слідчий в суді не довів, що ухвалою слідчого судді відповідно до ст. 234 КПК України було надано дозвіл на проведення обшуку саме для відшукання вказаних речей, походження яких від вчинення кримінального правопорушення в суді не доведено, належність яких заявнику підтверджено.

При цьому в суді ОСОБА_6 підтвердив походження вказаних грошових коштів, які належать йому особисто, оскільки отримані як заробітна плата, в підтвердження чому надав видаткові касові ордери про виплату заробітної плати за 2016,2017 рік на суму, яка є співмірною із сумою вилученої готівки. Про те, що грошові кошти належать йому особисто, ОСОБА_6 також зазначав одразу в ході обшуку приміщення.

Таким чином, зазначені речі та грошові кошти є тимчасово вилученим майном згідно ст. 236 КК України.

Проте арешт на вказане тимчасово вилучене майно ухвалою суду не накладався і протилежне не доведено слідчим в суді.

Частиною 5 статті 171 КПК України встановлено строки подання клопотання слідчого, прокурорапро арешт тимчасово вилученого майна, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Оскільки слідчий не спростував в суді доводи заявника, на майно не було у встановлені строки накладено арешт, речі не були повернуті власнику, володільцю відповідно до ст.171 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що уповноважений слідчий у даному кримінальному провадженні допустив бездіяльність, тому існують підстави для задоволення скарги та повернення тимчасово вилученого майна власнику (володільцю).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.64, 167, 171, 236 КПК України, слідчий суддя-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити.

Зобов*язати уповноваженого слідчого в ОВС відділу СУ ФР Офісу ВВП ДФС у кримінальному проваджені №0000156 від 23.06.2016 повернути ОСОБА_3 тимчасово вилучене майно - грошові кошти в сумі 68 364 грн., які вилучені в ході обшуку в офісному приміщенні за адресою : АДРЕСА_1 В

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1