Справа № 450/705/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1157/17 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року, колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого-судді : - ОСОБА_2

суддів : - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі : - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2017 року, -

з участю прокурора : - ОСОБА_7

засудженого : - ОСОБА_6

захисника : - ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році ».

Не погоджуючись із даною ухвалою засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2017 року скасувати і постановити нову ухвало, якою клопотання про застосування до нього ЗУ «Про амністію у 2016 році» задоволити. Звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 04 липня 2016 року покарання у виді 1 року обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на підставі пункту в) статті 1 ЗУ від 22.12.2016 року № 1810-VIII «Про амністію у 2016 році». Мотивує це тим, що ухвала суду першої інстанції незаконна та необґрунтована. Вказує, що він є батьком малолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо якого він не позбавлений батьківських прав.
Заслухавши доповідь судді, виступ засудженого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 в його інтересах, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 , вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 до задоволення не підлягає, виходячи з наступного.

13.09.2017 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування до нього вимог Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення його від відбування призначеного вироком покарання. В обґрунтування заявленого клопотання покликається на те, що він засуджений за необережний тяжкий злочин та підлягає звільненню оскільки має дитину, якій не виповнилося 18 років і на нього поширюється дія п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році ».

07 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році».
Згідно ст. 1 Закону України «Про застосування амністії в Україні», амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили. Амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального кодексу України та цього Закону.
Із матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_6 засуджений вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.07.2016 року за ч. 2 ст. 286 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09.12.2016 року вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.07.2016 року залишено без змін.
На момент набуття чинності Закону України «Про амністію у 2016 році», вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.07.2016 року, яким засуджено ОСОБА_6 набрав законної сили.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, підлягають особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, визнанні винними у вчиненні необережного злочину, який не є особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, а також особи, кримінальні справи стосовно яких за зазначеними злочинами розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили.
Приписами ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році» встановлено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі статті 1цього Закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно враховано те, що вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 04.07.2016 року відносно ОСОБА_6 набрав законної сили, засуджений ухиляється від відбування основного покарання та відбувати таке не розпочав, тому прийшов до вірного висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_6 вимог Закону України «Про амністію у 2016 році»

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 жовтня 2017 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування щодо нього Закону України «Про амністію у 2016 році » без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4