В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2017 Справа №607/16347/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002908 від 08 серпня 2017 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючого, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , несудимого в силу ст. 89 КК України

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
22 січня 2016 року близько 13.00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Білогірській, 19 в м. Тернополі вступив у злочинну змову з особою матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, з метою вчинення крадіжки із автомобіля марки «ЗАЗ 110207 Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна обвинувачений ОСОБА_3 спільно з особою матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, підійшли до будинку по АДРЕСА_2 , поруч із яким був припаркований автомобіль марки «ЗАЗ 110207 Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 . Надалі, згідно попередньої домовленості, обвинувачений ОСОБА_3 , переслідуючи мету незаконного збагачення, та корисливий мотив, став недалеко від будинку № 19, щоб спостерігати за навколишньою обстановкою та в разі небезпеки повідомити особу матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, про це. Коли особа матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, із автомобіля марки «ЗАЗ 110207 Таврія» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 , таємно шляхом зламу замка, за допомогою металевих ножиць, відкрила дверку автомобіля з боку водія, звідки викрала GPS навігатор марки «Pioneer» чорного кольору, вартістю 897 грн. Із місця вчинення злочину обвинувачений ОСОБА_3 та особа матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, втекли, чим спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб.

13 грудня 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно умов якої вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України за встановлених у пред`явленій підозрі обставин, істотних для даного кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 , а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в дохід держави в розмірі 3400 грн.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє відмову від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до них у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені угодою.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам норм КПК України.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Вказана норма Закону передбачає, що у кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України

Таким чином, суд, враховує повне визнання обвинуваченим свої вини, щире каяття, міркування потерпілого щодо укладення угоди, повне відшкодування заподіяної шкоди та відсутність майнових претензій до обвинуваченого, окрім наведених обставин, які пом`якшують покарання з урахуванням особи винного, також враховує і інші обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , зокрема його вік, стан здоров`я. Також, суд враховує відношення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого ним кримінального правопорушення, оцінки негативно своїх дій, прагнення стати на шлях виправлення та обіцянки не допускати в майбутньому вчинення правопорушень.

Враховуючи викладене, суд за наявності вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вирішуючи питання про можливість затвердження укладеної сторонами угоди, призначення узгодженої міри покарання, вважає, за можливе застосувати ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті обвинувачення та визначеного ст. 53 КК України, у виді штрафу в доход держави, виходячи з того, що саме таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим кримінальному правопорушенню і буде достатнім для його виправлення та попередження вчиненню нових злочинів, а також вказане покарання обумовлене укладеною сторонами кримінального провадження угодою про примирення.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про можливість затвердження укладеної між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись наведеним, а також ст. ст. 370, 373, 374, 471, 473-475, 476 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
Затвердити укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченими ОСОБА_3 угоду про примирення.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в доход держави в розмірі 3400 /три тисячі чотириста/ грн.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Копії вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддяОСОБА_1