Код суду 233 Справа № 233/2293/16-к
Вирок
Іменем України
ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, має середню спеціальну освіту, одруженого,який має одну неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 4 КК України, -
14 березня 2016 року у денний час, точний час не встановлено, ОСОБА_8 знаходився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник злочинний намір направлений на напад з метою заволодіння грошима та майном, яке належить ОСОБА_9 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на заволодіння грошима та майном останньої, ОСОБА_8 подзвонив ОСОБА_9 та призначив зустріч біля ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6 м. Костянтинівки, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. 6-го Вересня, 59, корпус 1.
В цей же день, приблизно о 20 годині 00 хвилин, точний час не встановлено, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_8 прийшов до будинку АДРЕСА_2 , де подзвонив потерпілій ОСОБА_9 , та пояснив їй, щоб для зустрічі з ним вона йшла через територію ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6 м.Костянтинівки, яка розташована за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, вул. 6-го Вересня, 59, корпус 1, у бік міської лікарні №5 м. Костянтинівка, тим самим намагаючись створити сприятливі умови для скоєння нападу, а саме для того щоб остання опинилась в безлюдному місці. Після дзвінка, ОСОБА_9 вийшла зі свого місця мешкання, а саме з будинку АДРЕСА_2 , та попрямувала у раніше обумовленому напрямку. ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, побачивши потерпілу ОСОБА_9 , пішов слідом за нею, та знаходячись на території ЗОШ І-ІІІ ступенів № 6 м. Костянтинівки, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. 6-го Вересня, 59, корпус 1, впевнившись, що поруч не було нікого із перехожих, підійшов з заду до потерпілої ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, напав на останню, завдавши їй удар правою ногою в праву сторону голови, від чого вона впала на землю на лівий бік.
Далі ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на вчинення розбою, маючи на меті приборкати волю потерпілої до опору, яка в цей час стала кричати, взяв в руку уламок цеглини, який знаходився поруч на землі, та наніс ним ОСОБА_9 не менш чотирьох ударів по голові, від чого остання знепритомніла, таким чином опинившись в безпорадному стані.
Внаслідок дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 були заподіяні наступні тілесні ушкодження: підшкірна гематома лоба (синонім чоло), забиті рани потиличної області, гостра черепно-мозкова травма: забій головного мозку 2 ступеня з вогнищем геморагічного просочування лівої скроневої частки, оболонкові гематоми правої тім`яної області, лівої лобно-скроневої області, перелом правої тім`яної області, які згідно висновку експертизи №29 від 22.03.2016 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.
Подавивши вищевказаними діями волю потерпілої ОСОБА_9 до опору, ОСОБА_8 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір направлений на вчинення розбою, перебуваючи на ділянці місцевості ліворуч від будівлі ЗОШ І-ІІІ ступенів №6 м. Костянтинівки, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул. 6-го Вересня, 59, корпус 1, діючи умисно, з корисливих спонукань, із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя і здоров`я потерпілої, заволодів майном останньої, а саме:
- жіночою сумкою чорного кольору, вартістю 181,67 грн.;
- фотознімками для документів у кількості 4 штуки на одному аркуші із зображенням ОСОБА_9 , які для потерпілої не становлять матеріальної цінності;
- паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , який для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- копією паспорту громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , яка для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- свідоцтвом про народження на ім`я ОСОБА_9 (з дівочою фамілією ОСОБА_10 ), яке для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- карткою фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_9 , яка для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- свідоцтвом про народження доньки ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , яке для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- копіями свідоцтва про народження доньки ОСОБА_9 - ОСОБА_11 , які для потерпілої не становлять матеріальної цінності;
- довідкою про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України на ім`я ОСОБА_9 , яка для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- копіями довідки про взяття на облік особи переміщеної з тимчасово окупованої території України на ім`я ОСОБА_9 , які для потерпілої не становлять матеріальної цінності;
- договором з ломбарду, який для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- актом матеріально-побутових умов мешкання сім`ї ОСОБА_9 , який для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- пластиковою пенсійною карткою банку «УКРСИББАНК», яка для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- пластиковою карткою для виплат банку «ПРИВАТБАНК», яка для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- пластиковою карткою «Універсальна» банку «ПРИВАТБАНК», яка для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- пластиковою картою банку «ОЩАДБАНК», яка для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- трьома іконками, які для потерпілої не становлять матеріальної цінності;
- жіночою помадою, яка для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- лаком для нігтів прозорого кольору, який для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- жіночою пудреницею, яка для потерпілої не становить матеріальної цінності;
- 4 жіночими прокладками в упаковці марки «Naturella», які для потерпілої не становлять матеріальної цінності;
- грошовими коштами у сумі 80 грн.;
- мобільним телефоном «Nomi I504» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , вартістю 2163,89 грн.;
- силіконовим чохлом-накладкою для мобільного телефону «Nomi I504», вартістю 96,60 грн.;
- картою пам`яті мікро SD об`ємом 2 Gb, вартістю 67,67 грн.;
- сім картою мобільного оператору МТС з мобільним номером НОМЕР_3 , яка для потерпілої не становить матеріальної цінності, на рахунку якої грошові кошти були відсутні, а всього на загальну суму 2589,83 грн., після чого з місця скоєння злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальний збиток на вищевказану суму.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, однак пояснив що, через знайомого ОСОБА_12 дізнався номер мобільного телефону потерпілої. Приблизно два роки тому в березні, у вечірній час, він зателефонував потерпілій і попросив вийти на вулицю. В районі школи, на спортивному майданчику, він підійшов ззаду до потерпілої і вдарив ногою в плече. Після удару потерпіла впала і почала голосити. Він закрив їй рукою рот, викрав сумку і втік. Удари по голові нічим не наносив. В сумочці були документи, телефон, що ще не пам`ятає. Сумку з документами він сховав в покинутому будинку, а телефон віддав знайомому. Після, працівникам поліції він вказав на місця, де сховав сумку та телефон. Розбіжності в своїх поясненнях і поясненнях, які він давав під час проведення слідчого експерименту пояснити не може. Шкодує про вчинене.
Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає, що його вина повністю підтверджується зібраними та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами.
Так, потерпіла ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 14 березня 2016 року вона по телефону познайомилась з молодим хлопцем. Їй зателефонував ОСОБА_13 і запропонував зустрітися. Приблизно о 19 -20 годині цього ж дня, вона вийшла на вулицю і йшла повз школи по полю. Вона почула, що хтось за нею йде, обернувшись через праве плече, побачила ОСОБА_8 , якого добре розгледіла та запам`ятала. В цей момент він вдарив її ногою в правий бік голови. Від удару вона впала на коліна. Після, він вдарив її ззаду по голові, внаслідок чого вона впала на лівий бік і почала голосити. При падінні на лівий бік головою вона не вдарялась. Він закрив їй рот рукою, потім наніс ще один удар в потилицю. Другий і третій удар були твердим предметом, поверхня негладка. Чим саме їй було нанесено удари, вона не бачила. Від третього удару в потилицю вона втратила свідомість. При собі вона мала сумку, в якій були документи її та на дитину, телефон та інші дрібниці, все що перелічено в обвинувальному акті. Коли вона прийшла до тями, сумки вже не було. Люди, які знаходились на дитячому майданчику, викликали їй швидку і її госпіталізували до лікарні. ОСОБА_13 відшкодував їй збитки, претензій матеріального або морального характеру до нього вона не має. Коли йшла на зустріч з ОСОБА_13 , то тілесних ушкоджень у неї не було. При проведенні слідчого експерименту, вона вказувала на те місце, де на неї було здійснено напад.
Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 . З потерпілою ОСОБА_9 раніше знайомий не був. Повідомив, що він працював водієм в службі таксі. 14 березня 2016 року приблизно о 19- 20 годині надійшло замовлення з вул. Островського. Він під`їхав, його чекав ОСОБА_15 . Він привіз його на перехрестя вулиць 6- го Вересня Безнощенка в м.Костянтинівка. Коли ОСОБА_8 виходив з машини, то попросив його, щоб він відвіз його назад через деякий час, на що він погодився і дав ОСОБА_16 свій номер телефону. Приблизно через півгодини ОСОБА_16 зателефонував йому, після чого він поїхав і забрав його на тому ж самому місці, де висаджував, і відвіз до перехрестя вулиць Маяковського Інтернаціональна. В той день в чому був одягнений ОСОБА_8 він не пам`ятає, білої шапки в нього не було. Під час зворотної поїздки ОСОБА_16 тримав в руках мобільний телефон, на якому світився екран, але що це був за телефон не звертав уваги.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він познайомив ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , а саме надав ОСОБА_13 номер телефону потерпілої ОСОБА_9 . Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що він знайомий з обвинуваченим ОСОБА_8 зі школи, вони товаришували. З потерпілою ОСОБА_9 він раніше декілька разів спілкувався в одній компанії, але добре її не знав. Пояснив, що у березні - квітні 2016 року ОСОБА_8 прийшов до нього додому. Приніс сенсорний телефон в корпусі жовтого кольору з карткою пам`яті і попросив потримати його у себе, сказав, що ввечері забере. Цього ж дня, ввечері, ОСОБА_16 забрав цей телефон, але він забув йому віддати картку пам`яті. Зазначену карту пам`яті він пізніше видав працівникам поліції. В присутності понятих працівники поліції оглянули її, там були фото потерпілої.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що в березні 2016 року, точної дати не пам`ятає, він тренувався на спортивному майданчику біля школи № 6. Він побачив дівчину. Підійшовши до неї, спитав в чому справа, побачив кров на обличчі та руках. Дівчина розповіла, що вона зайшла за школу і на неї напав хлопець високого зросту і спитала чи не бачили його. Вона пояснила, що її вдарили в обличчя, вона впала і вдаряли ногами по голові. Під час ходи до спортивного майданчику потерпіла перебувала у полі його зору, при цьому він бачив, що йдучи полем, потерпіла не падала. Він викликав швидку та міліцію.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 14 березня 2016 року, проведеного в період часу з 23-30 год. по 23-46 год. цього ж дня, встановлено, що місцем скоєння злочину є ділянка місцевості ліворуч від адміністративної будівлі ЗОШ №6 м. Костянтинівка по вул. 6-го Вересня в м. Костянтинівка (т. 1 а.с. 37-39).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 16 березня 2016 року, проведеного в період часу з 11-20 год. по 11-45 год. цього ж дня, була оглянута ділянка місцевості розмірами 2х1 м, розташована між 3-м та 4-м гаражами навпроти буд. АДРЕСА_3 на відстані близько 9 м. На зазначеній ділянці виявлено жіночу шкіряну сумку чорного кольору розмірами 30х30 см з двома ручками, на передній частині якої мається гравірування у вигляді квітки з жовтого металу, в якій знаходилось: чотири фотографії дівчини, копії паспорту на ім`я ОСОБА_9 , копія та оригінал свідоцтва про народження, копії довідок переселенця, договір з ломбарду, жіноча помада, маленька іконка. Також біля виявленої сумки під кутом 90о на відстані 80 см на ґрунтовій дорозі виявлено грошові кошти в сумі 1,90 грн. (монетами), пластикова іконка, лак для нігтів прозорого кольору, відкрита пачка жіночих прокладок з 4-ма штуками всередині марки «Naturella», жіноча пудрениця (відкрита). Крім того, на сумці зверху біля ручок виявлено сухі плями бурого кольору, з яких було зроблено змиви (т. 1 а.с. 44-48).
Відповідно до протоколу огляду місця події від 21 лютого 2017 року, проведеного в період часу з 15-01год.по 15-39 год. потерпіла ОСОБА_9 вказала на місце розташоване на стежці через земельну ділянку (поле), яка знаходиться ліворуч від будівлі школи № 6 по вул. 6-го Вересня м. Костянтинівки, на відстані 25 метрів від початку стежки від бордюрного каменю. Пояснила, що саме в даному місці 14 березня 2016 року хлопець, якого впізнала як ОСОБА_20 , спричинив їй тілесні ушкодження та заволодів її майном, а саме жіночою сумкою. Також потерпіла ОСОБА_9 пояснила, що саме на це ж місце вона вказувала як на місце скоєння відносно неї злочину під час проведення слідчого експерименту з її участю в квітні 2016 року ( т.3 а.с.10-12).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 21 березня 2016 року, проведеного в період часу з 20-45 год. по 22-00 год. цього ж дня, ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_21 розказав та показав на місці про обставини скоєння ним розбійного нападу на ОСОБА_9 . Так, в ході даної слідчої дії ОСОБА_8 розповів, що 12 або 13 березня 2016 року від його приятеля стало відомо, що у ОСОБА_9 можуть бути при собі гроші. 14 березня 2016 року він за допомогою мобільного телефону призначив зустріч ОСОБА_9 біля ЗОШ №6 м. Костянтинівка. В цей день приблизно о 20 годині, коли остання прийшла на зустріч, він підійшов до неї та завдав один удар правою ногою в праве плече потерпілої, після того, як вона впала, він підібрав уламок цеглини, який лежав на землі, та не менше двох разів наніс удар в праву частину її голови, після чого забрав сумку, яка в неї була при собі та втік. Також ОСОБА_8 показав місце, де викинув сумку ОСОБА_9 , а саме між гаражами № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 біля будинку АДРЕСА_3 . Крім того, ОСОБА_8 видав за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон NOMI модель І504 світло-коричневого кольору ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 в прозорому чохлі без сім картки та картки пам`яті, а також за адресою: АДРЕСА_4 , видав паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про народження ОСОБА_22 , ксерокопію свідоцтва про народження ОСОБА_11 , акт соціального інспектування матеріально-побутових умов проживання родини ОСОБА_9 , картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_9 , довідку тимчасово переміщеної особи на ім`я ОСОБА_9 та чотири банківські картки (т. 1 а.с. 52-69).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 08 квітня 2016 року, проведеного в період часу з 11-10 год. по 12-40 год. цього ж дня, ОСОБА_9 розповіла та показала на місці про обставини скоєння відносно неї злочину 14 березня 2016 року. Так, ОСОБА_9 в ході даної слідчої дії пояснила, що 14 березня 2016 року їй зателефонував хлопець, який не представився, але вона подумала, що це дзвонить її знайомий на ім`я ОСОБА_23 . Під час розмови вони домовились про зустріч увечері цього ж дня. Приблизно о 20 годині цей же хлопець подзвонив та сказав, щоб вона виходила до школи №6 м. Костянтинівка. Після цього вона пішла до вказаного хлопцем місця, при цьому мала при собі жіночу сумку з різними документами, мобільним телефоном та грошима. Коли вона прийшла до будівлі школи, то нікого там не побачила після чого подзвонила раніше зазначеному хлопцю, який їй сказав йти йому на зустріч через поле, що вона і зробила. Коли вона йшла по стежці через поле, то помітила, що за нею йшов хлопець високого зросту у білій шапці з білим пакетом у руках, а потім відчула удар в правий бік голови (в область скроні), від якого вона впала на землю. Потім вона стала кричати, а невідомий хлопець нахилився над нею та своєю правою рукою став прикривати їй рота, і вона в цей момент змогла розгледіти нападника. Потім, продовжуючи прикривати їй рота правою рукою, хлопець наніс їй чимось важким, що тримав у лівій руці, ще один удар в праву частину голови, від чого вона втратила свідомість. Коли вона прийшла до тями, то виявила, що її сумка була викрадена (т. 1 а.с. 103-111).
Відповідно до протоколу слідчого експерименту від 21 лютого 2017 року, проведеного в період часу з 15-41 год. по 15-48 год. потерпіла ОСОБА_9 , перебуваючи на ділянці місцевості - стежки через поле ліворуч від будівлі школи № 6 пояснила, що 14 березня 2016 року, коли вона йшла то помітила, що до неї ззаду хтось підходить. У зв`язку з чим вона стала трохи обертатися через праву сторону, коли відчула сильний удар по голові з правої сторони. При цьому потерпіла ОСОБА_9 показала на статисті як саме (куди) було нанесено удар. Після цього потерпіла пояснила, що вона впала вперед на коліна від даного удару. Після чого відчула другий сильний удар по голові зверху (ззаду) при цьому показала на статисті, куди саме їй було завдано удари та далі пояснила, що вона впала на землю на лівий бік та почала кричати. При цьому побачила нападника, яким виявився ОСОБА_15 , риси обличчя якого запам`ятала. Після цього потерпіла ОСОБА_9 показала на статисті, як ОСОБА_13 прикриваючи їй рота своєю правою рукою наніс удар їй по голові ззаду по потилиці. Від нього вона втратила свідомість та не може пояснити, чи наносив їй хлопець ще будь-які удари. Коли прийшла до тями, то виявила відсутність своєї сумки. Також в ході проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_9 вказала точне місце, де було здійснено напад на неї (т.3 а.с.13-15).
Відповідно до висновку експертизи №29 від 22 березня 2016 року виявлені у ОСОБА_9 підшкірна гематома лоба, забиті рани потиличної області, тім`яної області /2/, гостра черепно-мозкова травма: забій головного мозку 2-го ступеня с вогнищем геморагічного просочування лівої скроневої долі, оболонковими гематомами правої тім`яної області, лівої лобно-скроневої області, перелом правої тім`яної області, утворились від дії тупого предмета, можливо 14 березня 2016 року о 20-00 год., та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Відповідно до описання тілесних ушкоджень в наданій історії хвороби зробити висновок про індивідуальні конструктивні особливості травмуючого предмета та їх кількості не уявляється можливим. Вищеописані тілесні ушкодження утворились не менше ніж від чотирьох впливів тупого предмета (т. 1 а.с. 42-43).
Відповідно до висновку експертизи №29/39 від 14 квтіня 2016 року виявлені у ОСОБА_9 тілесні ушкодження (за виключенням підшкірної гематоми лоба) могли утворитися від впливу тупого предмету на область правої бокової половини голови, голови зверху, голови ззаду. Підшкірна гематома лоба могла утворитись як в результаті удару об тверду, так і об ґрунтову поверхню (т. 1 а.с. 115).
Відповідно до висновку експертизи №29/39/50 від 26 квітня 2016 року з урахуванням різносторонньої локалізації, характеру та тяжкості тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_9 , виключена можливість їх утворення при падінні з висоти власного зросту, а також від впливу кулака руки; не виключена можливість їх утворення при обставинах, зазначених ОСОБА_9 при проведенні слідчого експерименту за її участю; не виключена можливість їх утворення від удару цеглиною (т. 1 а.с. 119).
Допитаний в судовому засіданні судово - медичний експерт ОСОБА_24 пояснив, що розмежувати тілесні ушкодження у потерпілої, які ним були виявлені під час проведення судово - медичної експертизи не можливо і їх потрібно розглядати в сукупності.
Відповідно до висновку експертизи № 29/39/50/89 від 12 жовтня 2017 року тілесні ушкодження в області голови необхідно розглядати лише в сукупності, оскільки будь-яке з пошкоджень могло привести до утворення виявленої черепно-мозкової травми. З урахуванням характеру та локалізації тілесних ушкоджень не виключена можливість їх утворення при обставинах, вказаних ОСОБА_25 в судовому засіданні і при проведенні слідчого експерименту від 21.02.2017 року. Не виключено, що виявлена у потерпілої гематома лоба (синонім чола) могла утворитися в результаті удару твердим предметом. Не виключено, що підшкірна гематома лоба могла утворитися від дії голої руки (кулака) людини. Виключено утворення інших тілесних ушкоджень від дії голої руки людини. В наданому протоколі слідчого експерименту від 21.02.2017 року відсутні відомості про неодноразове падіння потерпілої з прискоренням на нерівну поверхню чи виступаючі тверді предмети. Також характер і різнобічна локалізація тілесних ушкоджень виключає можливість їх утворення при неодноразовому падінні з прискоренням з висоти власного зросту з подальшим ударом о виступаючі тверді предмети (т.3 а.с.113-114).
Відповідно до протоколу огляду від 30 березня 2016 року, проведеного в період часу з 14-00 год. по 14-20 год. цього ж дня, була оглянута карта пам`яті мікро SD об`ємом 2 Gb, виконана з пластику чорного кольору. Під час перегляду вмісту карти на комп`ютері були виявлені три фотографії із зображенням жінки ( візуально схожої на потерпілу ОСОБА_26 ) із дівчиною. Присутній при огляді ОСОБА_18 пояснив, що дану карту пам`яті він забув повернути своєму знайомому ОСОБА_8 який 16.03.2016 року приносив йому мобільний телефон «Номі» разом із цією картою, а пізніше забрав лише телефон (т. 1 а.с. 75-79).
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 , оглядаючи фототаблицю з протоколу огляду від 30 березня 2016 року ( т.1 а.с. 75-79) пояснила, що на фото зображені вона і її донька.
Відповідно до висновку експертизи №158 від 18 квітня 2016 року станом на 14.03.2016 року залишкова вартість жіночої сумки могла становити 181,67 грн., початкова вартість карти пам`яті «SаnDick» могла становити 67,67 грн., залишкова вартість мобільного телефону «Nomi» моделі «і504 Dream» могла становити 2163,89 грн., залишкова вартість чохла-накладки для мобільного телефону «Nomi» моделі «і504 Dream» могла становити 96,60 грн. (т. 1 а.с. 82-89).
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №356 від 20.04.2016 року ОСОБА_8 є психічно здоровим. В період часу, який відповідає інкримінованому правопорушенню, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, не перебував в стані тимчасового розладу психічної діяльності. В теперішній час він на хронічне психічне захворювання не страждає, може усвідомлювати свої дії та керувати ними, в застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.с. 90-93).
Отже, перелічені вище перевірені в судовому засіданні докази, не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, є допустимими, бо отримані у законному порядку, та є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з них послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінального правопорушення, при яких ОСОБА_8 14 березня 2016 року приблизно о 20 годині 00 хвилин, точний час не встановлено, здійснив розбійний напад на потерпілу ОСОБА_9 , спрямований на заволодіння її майном з заподіянням потерпілій тяжких тілесних ушкоджень.
Разом з тим, наданий як доказ стороною обвинувачення, протокол пред`явлення особи для впізнання від 21.03.2016 року, в ході якого в приміщенні палати №2 Костянтинівської міської лікарні №5, ОСОБА_9 упізнала ОСОБА_8 як особу, що здійснила 14.03.2016 року відносно неї розбійний напад, заподіяла їй тілесні ушкодження та заволоділа її майном (т. 1 а.с. 49-50), суд визнає, враховуючи положення ст. 86 КПК України, недопустимим доказом, оскільки останній однозначно не відповідає вимогам КПК України, виходячи з такого.
Так, в судовому засіданні допитана в якості свідка ОСОБА_27 пояснила, що вона працює сестрою - господаркою міської лікарні № 5 м. Костянтинівки. В лікарні № 5 лежала дівчина. Працівники поліції показували дівчині фотознімки. До неї підійшли працівники поліції і запропонували підписати якийсь документ що саме не пояснювали. При проведенні впізнання вона не була присутня. Разом з нею документ підписала ОСОБА_28 , яка також не була присутня при впізнанні.
Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні пояснила, що вона пам`ятає що в травматологічному відділенні лежала дівчина. Працівники поліції проводили впізнання з приводу побиття. Коли проводили впізнання вони не були присутні. Підійшов на пост працівник поліції і сказав, що дівчина впізнала, вони і підписали.
Відповідно до ч.7 ст. 223 КПК України слідчий, прокурор зобов`язаний запросити не менш двох незаінтересованих осіб (понятих) для пред`явлення особи, трупа и речі для впізнання, огляду трупа, в тому числі пов`язаного з ексгумацією, слідчого експерименту, освідування особи.
Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.
Враховуючи вищезазначене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність досліджених доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну беззаперечну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за обставин, встановлених судом.
Підстав, у відповідності до ч.3 ст. 337 КПК України для виходу за межі висунутого обвинувачення, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.
Тож, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.4 ст. 187 КК України - як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.
Проаналізувавши вищевказану сукупність досліджених достовірних та перевірених у судовому засіданні доказів, суд критично оцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 , який під час судового розгляду свою вину фактично визнав частково, заперечуючи спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 , розцінюючи такі показання, як бажання пом`якшити відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.
Показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не наносив удари по голові потерпілій повністю спростовані: - показами потерпілої ОСОБА_9 , яка, як в судовому засіданні так і при проведенні слідчих експериментів, пояснювала, що ОСОБА_8 вдарив її ногою в правий бік голови, від чого вона впала на коліна, після він вдарив ззаду по голові, внаслідок чого вона впала, а потім наніс ще один удар в потилицю, другий і третій удар були твердим предметом з негладкою поверхнею, від третього удару вона втратила свідомість; - висновками експерта №29/39/50 від 26 квітня 2016 року і №29/39/50/89 від 12 жовтня 2017 року, відповідно до яких у потерпілої виявлені тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя, які могли утворитися при обставинах вказаних потерпілою; - поясненнями ОСОБА_8 під час проведення слідчого експерименту за його участю в присутності захисника ОСОБА_21 21 березня 2016 року, в ході якого останній вказав, що він підійшов до потерпілої та завдав один удар правою ногою в праве плече потерпілої, після того, як вона впала, він підібрав уламок цеглини, який лежав на землі, та не менше двох разів наніс удар в праву частину її голови, після чого забрав сумку, яка в неї була при собі. Дані докази не мають між собою суттєвих протиріч, є узгодженими та логічно правильними, а тому суд бере їх до уваги.
При цьому суд не приймає до уваги доводи захисника ОСОБА_7 про те, що протокол слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_8 від 21 березня 2016 року є недопустимим доказом, оскільки на момент його проведення обвинувачений не мав статусу підозрюваного та вважає їх безпідставними, оскільки як вбачається з копії повідомлення про підозру від 21 березня 2016 року (т.3 а.с.29) підозра була оголошена ОСОБА_8 в присутності захисника ОСОБА_21 21 березня 2016 року о 17 годині 00 хвилин, а слідчий експеримент був проведений з ним 21 березня 2016 року в період часу з 20 години 45 хвилин по 22 години 00 хвилин ( т.1 а.с. 52-69).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином проти власності, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, данні про особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, в диспансерах на медичних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, під час навчання та проходження строкової військової служби характеризувався позитивно, суспільно-корисливою працею не займався, одружений, має малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Суд при цьому також враховує і суб`єктивне ставлення обвинуваченого ОСОБА_8 до вчиненого, критику до своєї протиправної поведінки не висловлює.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає добровільне відшкодування завданої шкоди ( т. 1 а.с.120)
Проте, суд не визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки останній фактично свою провину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не виявлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
Тож, враховуючи наведене, з урахуванням даних особи ОСОБА_8 , пом`якшуючої покарання обставини; позиції потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суду ( т.2 а.с. 203); суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки майна, яке є його власністю, в межах санкції ч.4 ст.187 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів; і неможливим, в силу вищевикладених обставин застосувати, до нього ст. ст. 69, 75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття покарання.
Враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_8 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 березня 2016 року по 24 березня 2016 року та з 11 квітня 2016 року по 20 червня 2017 року (включно), а з 21 червня 2017 року по день набрання чинності вироку суду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі включно.
Цивільний позов не заявлений.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ст.ст.122,124 КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , з якого стягнути на користь держави 879 гривень 60 копійок ( т.1 а.с.81).
Застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили необхідно залишити без зміни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ОСОБА_8 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частки майна, яке є його власністю.
До набрання вироком законної сили застосований відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» в Донецькій області залишити без змін.
Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з дня фактичного затримання з 11 квітня 2016 року.
Зарахувати ОСОБА_8 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення, починаючи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21 березня 2016 року по 24 березня 2016 року та з 11 квітня 2016 року по 20 червня 2017 року (включно), а з 21 червня 2017 року по день набрання чинності вироку суду із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі включно.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 879 (вісімсот сімдесят дев`ять) гривень 60 копійок.
- жіночу сумка чорного кольору, 4 фотознімки на одному аркуші, копію паспорту на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про народження ні ім`я ОСОБА_11 , копію свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_11 , копію довідки переселенця на ім`я ОСОБА_9 , договір з ломбарду, жіночу помаду, три іконки, грошові кошти в сумі 1,90 грн. (монетами), пластикову іконку, лак для нігтів, 4 жіночі прокладки в упаковці, жіночу пудреницю, мобільний телефон «Nomi і504», прозорий силіконовий чохол до мобільного телефону, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_9 , свідоцтво про народження на ім`я ОСОБА_22 , копію свідоцтва про народження на ім`я ОСОБА_11 , акт інспекції матеріально-побутових умов, картку фізичної особи платника податків на ім`я ОСОБА_9 , довідку переселенця на ім`я ОСОБА_9 , чотири банківські карти, карту пам`яті мікро SD, передані під розписку від 22.04.2016 року ОСОБА_9 вважати повернутими за належністю;
- ДВД- диск із відеофайлами проведення слідчих дій зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- долю змивів з плями бурого кольору на сумці суд не вирішує, у зв`язку з недоведеністю прокурором місця їх зберігання.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий суддя: Судді: