Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/731/18

Справа № 711/2030/18

19 березня 2018 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1 , за участю:

секретар судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали клопотання слідчого Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0001798,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду 16.03.2018р. з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль «Ауді 100», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .
В обґрунтування клопотання зазначено, що даний транспортний засіб є речовим доказом у кримінальному провадженні та містить на собі сліди вчинення кримінального правопорушення. На теперішній час існує необхідність у проведенні ряду експертиз та слідчих дій із залученням цього транспортного засобу у стані, якому він мав на момент огляду місця події 15.03.2018р.. Тож з метою забезпечення збереження речових доказів слідчий звернувся до суду з зазначеним клопотанням.

Дослідивши зміст клопотання вважаю, що воно підлягає поверненню з наступних підстав.

Загальні вимоги щодо змісту клопотання про арешт майна передбачені ст..171 КПК України. Натомість зміст цієї норми закону має відсилочний характер і передбачає обов`язкову відповідність такого клопотання вимогам ч.2 ст.132 КПК України, яка визначає правила визначення суду, який уповноважений розглядати такі клопотання.

Згідно ч.2 ст.132 КПК України у редакції Закону України від 03.10.2017р. №2147-VIII (далі Закон №2147) клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться (зареєстрований) орган досудового розслідування як юридична особа. Зазначені зміни внесені підпунктом 11 пункту 7 параграфа 1 розділу 4 Закону №2147.

Разом з тим, пунктом 4 параграфа 2 розділу 4 Закону №2147 передбачено, що підпункти 11-27, 45 пункту 7 § 1 цього розділу вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Таким чином, на теперішній час діють як положення кримінального процесуального законодавства, що існувало до набрання чинності змін внесених в КПК України Законом №2147, так і після набрання чинності такими змінами. При цьому спеціальна норма Закону №2147 (п.4 § 2 розділу 4 такого Закону) передбачає порядок застосування таких норм, відповідно до якого норми у зміненій редакції застосовуються лише при здійсненні процесуальних дій по кримінальних провадженнях, що зареєстровані в ЄРДР з дати набрання чинності такими змінами і пізніше.

З огляду на положення ч.5 ст.94 Конституції України, п.1 розділу 6 Прикінцевих положень Закону №2147, то зазначений Закон набрав чинності 15.12.2017р., тобто з дня початку роботи Верховного Суду. За таких обставин згідно положень пункту 4 параграфа 2 розділу 4 Закону №2147 та загальних правил обчислення строків, що визначені ст.ст.251-255 Цивільного кодексу України, редакція ст.132 КПК України із змінами внесеними Законом №2147 набуває чинності 16.03.2018р., а відтак застосовується до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення, внесені в ЄРДР з 00год 00хв 16.03.2018р. і пізніше.

Згідно витягу з ЄРДР дане кримінальне провадження зареєстроване 15.03.2018р., а відтак здійснення процесуальних дій щодо порядку застосування заходів забезпечення кримінального провадження має здійснюватись відповідно до процедури, передбаченої редакцією КПК України до набуття чинності змін внесених Законом №2147.

Частиною другою статті 132 КПК України (в редакції до внесення змін Законом №2147) передбачено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Аналіз змісту положень п.6, 8 ч.1 ст.3, п.1 ч.1 ст.38 КПК України (які не зазнали змін внаслідок набуття чинності Законом №2147) свідчить, що органом досудового розслідування, зокрема, є слідчий підрозділ відділу органу Національної поліції.

Згідно витягу з ЄРДР дане кримінальне провадження зареєстровано 15.03.2018р., а органом досудового розслідування є Черкаський ВП ГУ НП в Черкаській області. Юридичною адресою Черкаського ВП є вул. Пастерівська, буд.104, м. Черкаси, що відноситься до територіальної юрисдикції Соснівського районного суду м. Черкаси, а тому зазначене клопотання має подаватись саме до такого суду.

Отже, фактично клопотання слідчого не відповідає вимогам ст.ст.132, 171 КПК України і не підлягає розгляду слідчим суддею.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.9, 22, 26, 132, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого Черкаського ВП ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0001798 повернути прокурору Черкаської місцевої прокуратури для усунення недоліків.

Встановити строк тривалістю у 72 (сімдесят дві) години протягом якого слідчий, прокурор має подати клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно до належного суду. Роз`яснити, що тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу даного строку, а у разі звернення в межах такого строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1