ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
іменем України
Справа № 210/4043/17
Провадження № 1-кп/210/513/17

"28" вересня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.2 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002384 від 06.08.2013 року, суд
ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді ОСОБА_1 перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 обвинуваченого за ч.2 ст. 200, ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому судовому засіданні, призначеному на 28.09.2017 року захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, обраного суддею Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_7 ухвалою від 21.09.2017 року, на більш м`який, а саме особисте зобов`язання.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявлене клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 під час розгляду вказаного клопотання заперечував щодо його задоволення, обґрунтовуючи свою позицію тим, що обвинувачений довгий час знаходився у розшуку, а ризики через які було обрано саме цілодобовий домашній арешт наразі не відпали, тому підстави для зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання відсутні.

Представник потерпілого покладався на розсуд суду.

Судом встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.09.2017 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

За змістом ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд погоджується з думкою прокурора, що домашній арешт є об`єктивним та необхідним видом забезпечення кримінального провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 знаходився у розшуку з 06.08.2013 року. Крім того, даний запобіжний захід було обрано 21.09.2017 року, тобто 7 днів тому, що виключає можливість зменшення ризиків, через які було обрано у відношенні ОСОБА_4 цілодобового домашнього арешту.

Наведене свідчить, що об`єктивно існує значний ризик того, що у випадку зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення, не з`являтися на виклики суду, переховуватись, тощо.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, клопотання про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 179, 314 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1