ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Провадження № 1-кс/201/7711/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2017 року Жовтневий районний суд

міста Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року у справі № 201/7559/17, -

встановив:
ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року, а саме на: грошові кошти вилучені з депозитного сейфу № НОМЕР_1 банківського сховища приміщення Дніпровської регіональної дирекції - Центрального відділення № 10 ПАТ «АКБ «Конкорд» за адресою м. Дніпро, вул. площа Троїцька будинок 2, яким користується ОСОБА_3 на підставі договору, в сумі 310 000,00 гривень, 1580,00 доларів США, 1850,00 Євро; зобов`язати прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_4 та заступника начальника першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_3 вищевказане майно.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_3 посилається на те, що доводи, якими обґрунтовувалось накладення арешту відпали і в подальшому не можуть слугувати підставою для арешту грошових коштів. Заявник у клопотанні вказує, що подальший арешт цього майна порушує його право на вільне використання своєї власності та суперечить завданням арешту майна, визначеним КПК України.

Заявникта його представник підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Уповноважена особа прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалася.
Суд, дослідивши доводи клопотання, співставивши їх з фактичними даними, які містяться в матеріалах та вимогах кримінального процесуального закону, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення поданого клопотання виходячи з наступного.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року (справа № 201/7559/17, провадження № 1кс/201/4909/2017) було накладено арешт на майно, а саме вилучених в ході обшуку готівкових грошових коштів у національній та іноземній валюті, інших предметів і документів, вилучених 25 травня 2017 року під час обшуку у банківському сейфі Центрального відділення №10 ПАТ «АКБ «Конкорд», яким користується ОСОБА_3 , на підставі договору, а саме: 310 000,00 гривень; 1 580,00 доларів США; 1 850,00 Євро.

Із ухвали про накладення арешту на майно слідує, що першим слідчим відділом слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000030, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом одержання службовими особами правоохоронних органів неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їм влади, вчиненим за попередньою змовою групою осіб, за попередньою правовою кваліфікацією правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що у період 2015-2017 років ряд осіб, які займаються виготовленням та збутом підроблених грошових коштів у ході здійснення незаконних валютних операцій, вступили у змову із невстановленими працівниками правоохоронних органів та розробили злочинну схему збору з осіб, які займаються виготовленням та збутом підроблених грошових коштів у ході здійснення незаконних валютних операцій на території міста Дніпро та Дніпропетровської області, грошових коштів та подальшої передачі їх службовим особам правоохоронних органів як неправомірної вигоди за не притягнення до встановленої законом відповідальності.

За результатами виконання оперативним підрозділом - Управлінням карного розшуку ГУ НП України в Дніпропетровській області доручення слідчого у кримінальному провадженні - заступника начальника першого слідчого відділу СУ прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 від 13 січня 2017 року вих. № 17/1-113вих17 отримано інформацію № 2.1/77-528 від 27 січня 2017 року, відповідно до якої встановлено осіб, які на території Дніпропетровської області організували діяльність із збору з осіб, які займаються здійсненням незаконних валютних операцій на території міста Дніпро та Дніпропетровської області, грошових коштів та їх зберігання для подальшої передачі службовим особам правоохоронних органів як неправомірної вигоди.

Одним з організаторів та безпосереднім учасником вказаної схеми є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який здійснює обмін іноземної валюти поблизу буд. АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування слідчим з ОВС першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 25 травня 2017 року в період з 10 години 40 хв. до 13 години 55 хв. на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2017 року у справі №201/6189/17 (провадження № 1-кс/201/4099/2017) про надання дозволу на проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000030 проведено обшук приміщення Дніпровської регіональної дирекції - Центрального відділення № 10 ПАТ «АКБ «Конкорд», яке розташоване за адресою: м. Дніпро, площа Троїцька, буд. 2.

У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні в ході обшуку відповідно до протоколу обшуку іншого володіння особи від 25 липня 2017 року було вилучено з депозитного сейфу № 1, яким користується на підставі договору ОСОБА_3 , грошові кошти та інші цінності, отримані від незаконних валютних операцій, виготовлення і розповсюдження підроблених грошових знаків, інші речі і документи, які мають значення для кримінального провадження, а саме: 310 000,00 гривень; 1 580,00 доларів США; 1 850,00 Євро.

На підставі наведеного прокурор з метою встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, а також з метою відшкодування завданих збитків, просив суд накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

В ході розгляду клопотання слідчий суддя, як вбачається із матеріалів, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання та надані матеріали кримінального провадження прийшов до висновку про те, що клопотання є обґрунтованим, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави прийти до висновку, що з метою встановлення відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення накладання арешту на зазначене майно є необхідним.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів указаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Пунктом 13 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 квітня 2013 року № 223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» встановлено, що розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення кримінального провадження здійснюється у порядку, передбаченому статтями 147, 158, 174 КПК. Слідчий суддя скасовує ці заходи забезпечення лише у випадках: визнання доводів особи, яка не була присутня при прийнятті рішення про накладення грошового стягнення, щодо безпідставності застосування такого заходу обґрунтованими. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення оскарженню не підлягає; надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи: 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2) доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3) доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 2.6 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 при накладенні арешту на майно слід перевіряти наявність - належних підстав для арешту майна; - доказів, що вказують на вчинення особою чи особами, на майно яких слідчий

просить накласти арешт, кримінального правопорушення; - встановлення розміру шкоди та питання щодо наявності цивільного позову, та співрозмірність обмеження права власності; - відповідність клопотання слідчого вимогам ст. 171 КПК; - чи накладається арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у кримінальному провадженні.

Вирішуючи вимоги заявника слід зазначити, що сукупність даних, які містяться у матеріалах судового провадження свідчить про те, що арешт майна було накладено в межах кримінального провадження, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за фактом одержання службовими особами правоохоронних органів неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої їм влади, вчиненим за попередньою змовою групою осіб.

Цими ж матеріалами підтверджено, що відповідно до висновку судового експерта Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру ОСОБА_8 від 07 червня 2017 року, грошові кошти, вилучені 25 травня 2017 року при обшуку в ПАТ «АКБ «Конкорд», розташованому на пл. Троїцькій, буд. 2 у м. Дніпро, в індивідуальному банківському сейфі, яким користувався ОСОБА_3 у сумі 310 000,00 гривень відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Національного банку України аналогічних номіналів, які знаходяться в офіційному обігу; у сумі 1 580,00 доларів США відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Федеральної резервної системи США аналогічних номіналів, які знаходяться в офіційному обігу; у сумі 1 850,00 Євро - відповідають за своїми характеристиками грошовим знакам Європейського Центрального банку аналогічних номіналів, які знаходяться в офіційному обігу.

Матеріалами підтверджено, що з вимогою про скасування арешту на грошові кошти звернувся ОСОБА_3 .

У досліджених матеріалах відсутні дані, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 є підозрюваним або ж обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000030.

При цьому, даних про те, що арештовані грошові кошти були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або місять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, або ж об`єктом кримінально протиправних дій, набутих кримінально протиправним шляхом, слідчим суддею в ході розгляду клопотання про скасування арешту майна не встановлено.

Разом з цим проаналізувавши мотиви накладення арешту слідчий суддя вважає, що в ухвалі про накладення арешту не обґрунтовано, з яких конкретних причин та підстав, визначених КПК України, було необхідно накласти арешт в цьому провадженні на грошові кошти.

Яких-небудь підтверджень того, що було заявлено в цьому провадженні цивільний позов судом, в ході розгляду клопотання заявника, встановлено не було.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою , а з іншого боку вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При цьому у рішеннях у справах «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом указано про те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

Ураховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про необґрунтованість накладеного арешту на грошові кошти, а відтак арешт грошових коштів, на скасуванні якого наполягає ОСОБА_3 , підлягає скасуванню.

Вимога про зобов`язання прокурора повернути вилучені грошові кошти задоволенню не підлягає, оскільки заявлена передчасно.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:
Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року по справі № 201/7559/17, задовольнити частково.

Арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 травня 2017 року (справа № 201/7559/17, провадження № 1кс/201/4909/2017) на грошові кошти Дніпровської регіональної дирекції - Центрального відділення № 10 ПАТ «АКБ «Конкорд» за адресою м. Дніпро, вул. площа Троїцька будинок 2, яким користується ОСОБА_3 на підставі договору, в сумі 310 000, 00 (триста десять тисяч) гривень, 1 580, 00 (одна тисяча п`ятсот вісімдесят) доларів США, 1850, 00 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят) Євро, скасувати.

У задоволенні іншої частини вимог клопотання, відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1