Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2092/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його законного представника ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів кримінальне провадження №0000453 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, без освіти, раніше не судимого, виховувався в повній родині,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

09 травня 2017 року, близько 15.00 год., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території Королівської селищної лікарні, що розташована в смт.Королево по вулиці Тисова,4 Виноградівського району Закарпатської області, впевнившись у відсутності власника та стороннніх осіб, які б могли викрити його протиправні дії, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезбечних наслідків, діючи умисно, з особистих корисливих спонукань, шляхом вільного доступу, із залізної конструкції, призначеної для паркування велосипедів, таємно викрав велосипед «DRIVE LIFE, вартість якого згідно висновку експерта від 29.06.2017 року станом цін на 09.05.2017 року, становить 2400,00 гривень, що належить на праві приватної власності ОСОБА_8 , і з викраденим зник, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно 09.05.2017 року, в смт.Королево, перебуваючи на території лікарні він викрав велосипед, який в ході досудового слідства повернуто потерпілій. Він жаліє за вчинене, обіцяє в майбутньому не допускати ніяких правопорушень.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийняв наступне рішення.

Суд вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України таємне викрадення чужого майна (крадіжка). Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання за ч.1 ст.185 КК України суд врахував ступінь тяжкості злочину (злочин середньої тяжкості), обставини, що пом`якшують покарання, та дані про особу обвинуваченого: ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності (а.п.34), на обліку у нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває (а.с.33), за місцем проживання характеризується посередньо (а.п.32).

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, врахувавши думку сторін та інших учасників судового провадження, виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, посередню характеристику за місцем проживання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого з обранням покарання у виді позбавлення волі і таке покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Обвинувачений та захисник в даному судовому засіданні заявили клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», мотивуючи його тим, що він вчинив злочин, який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості, а обвинувачений є неповнолітнім.

Прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2016 році».

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.

Особи, на яких поширюється дія закону про амністію, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності законом про амністію (ч. 1 ст. 6 Закону України «Про застосування амністії в Україні»).

За приписами ст. 86 КК України амністія оголошується законом України стосовно певної категорії осіб. Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання.

07.09.2017 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.

Згідно з п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» передбачено можливість звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, визнаних винними у вчиненні умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, які на момент вчинення злочину були неповнолітніми.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказане стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 23.06.2004 року.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив до набрання чинності актом амністії, тобто до 07.09.2017 року, злочин, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до ст. 12 КК України, на день набрання чинності Закону України «Про амністію у 2016 році» і на момент вчинення злочину був неповнолітнім, дав згоду на застосування до нього амністії, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п.«а» ст.1 Закону України «Про амністію в 2016 році».

Застережень щодо застосування амністії, передбачених ст. 9 Закону України «Про амністію у 2016 році», не вбачається.

Цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 91, 94, 370, 374, 394 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання у виді позбавлення волі строком 1 (один) рік на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію в 2016 році» № 1810-VІІІ від 22.12.2016 року.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Речові докази: велосипед DRIVE LIFE фіолетового кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_8 - повернути ОСОБА_8 , як законному власнику (а.п.25).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

ГоловуючийОСОБА_1