Справа № 204/985/18
Провадження № 1-кс/204/308/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 лютого 2018 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі клопотання слідчого СВ відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000025 від 07.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12 лютого 2018 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_4 , про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000025 від 07.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
В обґрунтування поданого клопотання слідчим зазначено, що в провадженні СВ відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000025 від 7 лютого 2018 року, за фактом вимагання та отримання службовою особою старшим інспектором Павлоградського міськрайонного відділу Південно Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції майором внутрішньої служби ОСОБА_5 неправомірної вигоди у сумі 7000 гривень за безперешкодний виїзд за кордон України та межі Дніпропетровської області засудженого громадянина ОСОБА_6 . Досудовим розслідуванням встановлено, що на даний час у Павлоградському міськрайонному відділі Південно Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, юридична адреса: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Дніпровська, буд. 59, на посаді старшого інспектора працює майор внутрішньої служби ОСОБА_5 . Згідно законодавства майор внутрішньої служби ОСОБА_5 , як старший інспектор державної кримінально виконавчої служби є службовою особою. 22 вересня 2017 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області громадянина ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі. Відповідно до ст. 75 КК України, громадянина ОСОБА_6 було звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України, тобто періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. У зв`язку із тим, що на протязі тривалого часу пошуки роботи громадянином ОСОБА_6 на території міста Павлограда виявилися марними, останній вирішив виїхати за межі Дніпропетровської області. 20 січня 2018 року, о 17 год. 15 хв., біля магазину Буревісник за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, громадянин ОСОБА_6 зустрівся із старшим іспектором ОСОБА_5 та в ході бесіди ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 , що збирається на заробітки за межі Дніпропетровської області. В свою чергу старший інспектор ОСОБА_5 дізнавшись від ОСОБА_6 про вказаний факт, вирішив незаконно збагатитися, шляхом вимагання та отримання неправомірної вигоди від останнього за наступних обставин. 06 лютого 2018 року, о 14 год 00 хв., громадянин ОСОБА_6 прибув для чергової реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації за адресою: АДРЕСА_1 , за поведінкою якого здійснює нагляд старший інспектор ОСОБА_5 , де останній висунув громадянину ОСОБА_6 вимогу про надання неправомірної вигоди, написавши на білому папері цифри 7000 тисяч гривень, папірець ОСОБА_5 забрав собі. Будучи у безвихідному стані громадянин ОСОБА_6 був змушений погодитися на незаконні вимоги старшого інспектора ОСОБА_5 та того ж дня ОСОБА_5 , знаходячись за адресою АДРЕСА_1 , надав ОСОБА_6 три бланки пояснень, які в свою чергу ОСОБА_6 заповнив при кожному прибуттю на реєстрацію. У подальшому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , щоб останній 09 лютого 2018 року до 16 години виконав раніше оголошену ОСОБА_5 вимогу у вигляді передачі неправомірної вигоди у сумі 7000 гривень. 09 лютого 2018 року, о 15 год. 55 хв., громадянин ОСОБА_6 , не бажаючи настання негативних для себе наслідків, знаходячись на зупинці громадського транспорту у м. Павлоград по вул. Дніпровській поблизу б. 18/1, передав, а старший інспектор ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з корисливих мотивів, одержав неправомірну вигоду у сумі 7000 гривень за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_6 дій, з використанням наданого йому службового становища, а саме надання дозволу на зміну місця проживання. 09 лютого 2018 року о 16 годині 05 хвилин ОСОБА_5 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. 10 лютого 2018 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. За викладених вище обставин дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 368 КК України. Арешт накладається на майно підозрюваного, якщо достатньо підстав вважати, що воно підлягатиме конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. В ході досудового розслідування слідчим вжито заходів щодо встановлення виявлення та розшуку майна підозрюваного ОСОБА_5 , на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою забезпечення конфіскації, відповідно до ч. 3 ст. 368 КК України, санкцією вказаної статті, передбачено конфіскацію майна. З інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта вбачається, що ОСОБА_5 05.07.1974, має нерухоме майно за адресою АДРЕСА_2 , частка власності ?. На даний час органом досудового слідства встановлені докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. У зв`язку з викладеним слідчий звертається до суду з даним клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , частка власності ?.
Слідчий у судовому засіданні підтримав заявлене клопотання та просив слідчого суддю його задовольнити.
Власник ? частини квартири АДРЕСА_3 , арешт на яку просить накласти слідчий, - ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, однак його неявка згідно ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання.
Дослідивши клопотання та матеріали додані до нього, вислухавши пояснення слідчого, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
За приписами ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
При накладенні арешту на майно слід враховувати той факт, що санкцією ч. 3 ст. 368 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачено основне покарання з обов`язковим додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майна, Державного реєстрі Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка № 113050655 від 06.02.2018 року) вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної спільної часткової власності належить ? частина квартири АДРЕСА_3 .
Під час розгляду клопотання слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме, що у випадку ненакладення арешту на майно, існує достатньо підстав вважати, що воно може бути втрачено, знищено перетворено або відчужено третім особам. Крім того, слідчим доведено наявність достатніх підстав вважати, що у випадку визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, про підозру у вчиненні якого останнього було повідомлено 10 лютого 2018 року, суд призначить ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації майна.
При цьому також враховую, що незастосування арешту може призвести до втрати, знищення, перетворення або відчуження вказаного у клопотанні майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати виконанню покарання у вигляді конфіскації майна.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
З метою забезпечення конфіскації майна як виду обов`язкового додаткового покарання, недопущення втрати, знищення, перетворення або відчуження зазначеного у клопотанні майна ? частини квартири АДРЕСА_3 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_1 ), приходжу до висновку про необхідність накладення на нього арешту.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Таким чином, враховуючи все вищенаведене вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, -
УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого СВ відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000025 від 07.02.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України задовольнити.
Накласти арешт на ? частину квартири АДРЕСА_3 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 ).
Копію ухвали надіслати власнику майна, на яке накладено арешт, не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.
Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1