Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/2627/17
Провадження № 1-кп/723/3188/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року Сторожинецький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сторожинець кримінальне провадження №0000640 від 17.09.2016 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого, запобіжний захід щодо якого не обирався;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ:

15 вересня 2016 року близько 24 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_8 по АДРЕСА_2 , під час суперечки з останнім, що виникла через те, що ОСОБА_8 нібито наніс тілесні ушкодження матері ОСОБА_3 , обвинувачений, стоячи біля вхідних дверей будинку, почав наносити удар ногою в сторону ОСОБА_8 , однак останній ухилився від удару, і ОСОБА_3 зі злочинною недбалістю, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачати, наніс удар ногою у кисть правої руки малолітнього ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді вколоченого перелому дистального кінця другої п`ястної кістки правої кисті без зміщення відламків, які згідно висновку експерта №070 від 11.04.2017 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, і його дії за цією статтею кваліфіковані правильно.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав і пояснив, що ввечері близько 22 год. йому зателефонував брат і повідомив, що побили маму в селі. Він попросив свого знайомого відвезти його в село. Коли приїхали, вдома сказали, що маму побили ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . Він разом з ОСОБА_11 і ОСОБА_12 поїхав до ОСОБА_13 . Було близько 12 год. ночі, двері були зачинені, він стукав, вийшла ОСОБА_14 , сказала, що чоловіка немає. Він продовжив стукати, при цьому розбилася шибка у вхідних дверях. ОСОБА_15 та ОСОБА_16 стояли за 2-3 метри від нього. Вийшов ОСОБА_9 , він сказав останньому, щоб піти туди, де били маму, той відповів, що не бив, лише розбороняв, при цьому направив на нього зброю. Неповнолітній потерпілий стояв позаду батька в коридорі на відстані 2-3 метрів, не виходив. Через 2-3 хвилини він з хлопцями пішов на дорогу, приїхала поліція, яку викликав брат через побиття мами. Пояснив, що не намагався вдарити ОСОБА_17 ногою, удар неповнолітньому потерпілому не наносив і не хотів нанести. Вважає, що потерпілий, будучи присутнім, коли били його матір, міг саме там отримати удар.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується поясненнями неповнолітнього потерпілого, показаннями свідка, письмовими документами кримінального провадження.

Так, неповнолітній потерпілий ОСОБА_5 , в присутності законного представника ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що близько 12 год. ночі в двері їхнього будинку сильно стукали, розбили скло в дверях, мама з батьком пішли до дверей, відкрили. Біля порогу стояв ОСОБА_18 , кричав, що всіх повбиває, вживав нецензурні слова. Він стояв позаду батьків, злякався, хотів вибігти, щоб втекти до баби. ОСОБА_19 міг його бачити. Коли хотів тікати, ОСОБА_19 замахнувся ногою в батька, але попав в його праву руку. Від удару він вдарився спиною об двері і впав на землю. Через кілька хвилин відчув біль в руці, який посилювався, через це він почав плакати і сказав мамі про біль в руці. Після удару ОСОБА_19 забрали хлопці, які з ним були. У батька не було того вечора рушниці, зброї у батька ніколи не бачив. Він бачив бійку за участю матері ОСОБА_19 , так як стояв збоку.

Свідок ОСОБА_8 в суді дав показання про те, що у вересні 2016 року, дату не пам`ятає, приблизно о 12 год. ночі прийшов ОСОБА_20 з двома хлопцями, сильно стукав у двері, через що розбилося скло. Дружина відкрила двері, він також вийшов в коридор. ОСОБА_19 кричав через побиття його матері. Він взяв в руки металеву швабру, яка була в коридорі. ОСОБА_19 схопився руками за двері і замахнувся ногою, щоб його вдарити, він відхилився в сторону, і удар прийшовся на сина. Від цього син вдарився спиною до дверей кухні і впав на землю. Після цього ОСОБА_19 пішов, а син сказав, що болить рука,почав плакати. Він подзвонив до лікаря ОСОБА_21 , який прийшов, оглянув сина, сказав, що треба зробити рентгенівський знімок, що вони й зробили наступного дня.

Свідок ОСОБА_22 в суді дав показання про те, що близько 22 год. до нього подзвонив ОСОБА_23 , повідомив про конфлікт що відбувся і сказав, щоб поїхати в село. Приїхали близько 23 год. до його мами, там була швидка допомога, тітка повідомила, що маму ОСОБА_24 побили ОСОБА_10 і ОСОБА_9 . Він, ОСОБА_25 та ОСОБА_26 поїхали до ОСОБА_13 , зайшли на подвір`я, Ваня стукав у двері, розсипалося скло. Двері відчинила дружина ОСОБА_13 - ОСОБА_27 , ОСОБА_13 також вийшов з рушницею. Вони стояли в дверях, ОСОБА_19 стояв біля порогу, він стояв приблизно за 3 метри від ОСОБА_19 . Останній вів себе емоційно, бо побили його матір. Він дитини не бачив. Розмова тривала близько 10 хвилин. ОСОБА_13 направив на Ваню зброю, він підійшов до останнього і сказав, щоб йти звідти. Вони пішли до дороги, приїхала поліція. ОСОБА_19 нікого не бив ногами і не намагався вдарити.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 16.09.2016 року слідчим СВ Сторожинецького ВП ГУНП ОСОБА_28 прийнято усну заяву від ОСОБА_6 , яка повідомила, що 15.09.2016 року близько 24 год. в АДРЕСА_2 , в ході виниклого конфлікту ОСОБА_3 спричинив тілесні ушкодження її неповнолітньому сину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді перелому правої руки (а.с.10).

З протоколу огляду місця події від 16.09.2017 року, вбачається, що об`єктом огляду був житловий будинок по АДРЕСА_2 , належний ОСОБА_8 . Зокрема, вхідні двері будинку двостворчаті, в них наявні скляні шибки. У правій половині відсутнє скло в двох шибках, осип скла наявний перед дверима на землі та в середині будинку (а.с.14-18).

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 18.02.2017 року, проведеного за участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 за участю законного представника ОСОБА_6 , який проведений з метою перевірки і уточнення показів потерпілого щодо спричинення йому тілесних ушкоджень. В ході слідчого експерименту ОСОБА_5 пояснив, що коли почув крики, вибіг з кімнати в напрямку вхідних дверей. Ліворуч стояла мати праворуч перед дверима стояв батько ОСОБА_8 , вхідні двері були відчинені. Він зупинився ближче до лівої половини дверей, яка була зачинена. В момент, коли зупинився відчув удар по правій руці в область між долонею та ліктем. Від отриманого удару відлетів назад в коридор та вдарився плечем об двері, після чого впав на землю на праву сторону свого тіла. Біль в правій руці відчув, коли отримав удар, а після того як впав, відчув як рука заніміла. До протоколу долучено ілюстрації фотознімків, на яких ОСОБА_5 демонструє, де він знаходився в момент удару, як йому було нанесено удар та падіння після удару (а.с.31-36).

Згідно висновку експерта №1377-екс від 21.09.2016 року при судово-медичній експертизі ОСОБА_5 виявлено наступне тілесне ушкодження:

-Вколочений перелом дистального кінця другої п`ястної кістки правої кисті без зміщення відламків.

Дане тілесне ушкодження виникло в результаті не менш як однократної травмуючої дії твердого тупого предмета внаслідок прикладання сили по вісі кістки, найбільш вірогідніше внаслідок удару ногою по руці, по строку та обставинах може відповідати вказаному в фабулі постанови, а саме 15.09.2016 року і відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я. при проведенні судово-медичної експертизи не отримано достатньо доказових даних, по яким можна категорично стверджувати в якому положенні знаходився ОСОБА_5 , та яке було взаєморозташування потерпілого та нападника в момент отримання тілесних ушкоджень. Малоймовірно виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи на тверду поверхню (а.с.28-29).

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи Чернівецького обласного бюро СМЕ №070 від 11.04.2017 року станом на 16.09.2016 р., на тілі неповнолітнього ОСОБА_5 було наявне ушкодження у вигляді вколоченого перелому дистального кінця 2-ї п`ястної кістки правої кисті. Зазначене ушкодження виникло внаслідок не менш, ніж одноразової травмуючої дії твердого тупого предмета, чи співдарінні з таким, могло виникнути в терміни, визначені в розділі «Встановив» Постанови про призначення дійсної експертизи, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості як таке, що призвело до тривалого розладу здоров`я. 3гідно даних спеціальної медичної літератури в галузі судово-медичної травматології, переломи, аналогічні виявленому у неповнолітнього ОСОБА_5 , виникають за умови дії достатньо потужної сили з вектором, що відповідає ходу подовжника кістки і місцем прикладання (контакту) сили в ділянці дистальної її частини, а саме, перпендикулярно до т.з. «торцьового майданчику» п`ясної кістки. В судово-медичній практиці встановлено, що такі злами можуть виникати як при безпосередньому спричиненні сили (удару) за вищевизначених умов, так і при співдарінні з твердим тупим предметом (в т.ч і при падінні потерпілого як при передньому приданні тілу прискорення, так і без такого). В обох цих варіантах, в момент травмування, кисть потерпілого повинна бути стиснена в кулак. При проведенні дійсної експертизи, комісією експертів не отримано об`єктивних даних, які б дозволили визначити характеристики, особливості, параметричні ознаки слідоутворюючої частини травмуючого агента, внаслідок дії якого виникло ушкодження на тілі ОСОБА_5 , що унеможливлює проведення «персоніфікації» травмуючого агента. Рівно, комісією не отримано даних, які б дозволили встановити позу потерпілого при отриманні вище відміченого ушкодження, а також і взаєморозташування тіл потерпілого і гіпотетичного нападалого при зазначеному процесові ( а.с.38-42). Таким чином, даним висновком не виключено можливість отримання ОСОБА_5 тілесного ушкодження внаслідок спричинення удару за обставин, викладених в обвинуваченні.

Таким чином, суд, проаналізувавши в сукупності покази неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_8 , досліджені письмові докази, вважає, що зазначені докази доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення за ст.128 КК України.

Суд оцінює критично покази свідка ОСОБА_22 , оскільки вони спростовуються вищезазначеними доказами.

Покази обвинуваченого суд оцінює критично, розцінює їх як такі, що надані з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки його вина доведена показаннями потерпілого, свідка в суді, дослідженими письмовими доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст..12 КК України належить до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він є особою раніше не судимою, на обліку у лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Згідно досудової доповіді на обвинуваченого за результатами оцінки вчинення повторного правопорушення ймовірність ризику такого вчинення є середній; виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження волі.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст..66 КК України судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст..67 КК України судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За наведених обставин, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом"якшують та обтяжують покарання, з врахуванням думки неповнолітнього потерпілого та його законного представника, які не бажали покарання для обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді громадських робіт.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заявив клопотання про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році» та звільнення від покарання на тій підставі, що в нього є двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , , щодо яких він не позбавлений батьківських прав, що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , довідкою Служби у справах дітей Чернівецької міської ради від 30.10.2017 року №1/1645.

Прокурор не заперечувала проти звільнення ОСОБА_3 від відбуття покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році».

Неповнолітній потерпілий та його законний представник також не заперечували проти застосування до обвинуваченого амністії.

Відповідно до пункту «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22.12.2016 року обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від відбування покарання за ст. 128 КК України у вигляді громадських робіт у зв`язку з тим, що він вчинив необережний злочин невеликої тяжкості, на день набрання чинності цим Законом, має дітей, яким не виповнилося 18 років і відносно яких не позбавлений батьківських прав, раніше до нього не застосовувався Закон України «Про амністію».

Керуючись ст.ст. 368-370, 373,374 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_31 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України і призначити йому покарання у вигляді громадський робіт на строк 240 (двісті сорок) годин.

Звільнити ОСОБА_31 від відбування покарання на підставі пункту «в» статті 1 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Сторожинецький районний суд Чернівецької області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СУДДЯ: