В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.04.18 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області у складі головуючого ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника служби у справах дітей Оржицької РДА ОСОБА_4 , представника служи ювенальної поліції ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лукім`я Оржицького району Полтавської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 11 класу Лукімської ЗОШ 1-Ш ступенів, не одружений, не судимий

у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України

В С Т А Н О В И В:
17.02.2018 року близько 15-00 год. ОСОБА_8 перебуваючи по АДРЕСА_2 та у даному господарстві відсутня господиня ОСОБА_9 , проник до приміщення господарського сараю шляхом відкривання гачка та звідти викрав брухт чорного металу, який виніс до господарства вагою 84 кг. на суму 531,72 грн., що доведено висновком експерта № 317 від 01.03.2018 року. Вказаними речами скористатися не зміг, оскільки почув голос незнайомого чоловіка та боячись бути викритим покинув місце злочину, залишивши зібраний металобрухт. Таким чином, ОСОБА_8 не вчинив всіх дій для доведення злочину до кінця з причин, що не залежали від його волі.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину визнав повністю, при цьому вказав, що 17.02.2018 року разом з товаришем ОСОБА_10 вирішили сходити до с.Колодна щоб назбирати металобрухту для здачі на приймальний пункт. Прийшовши до села, кожен пішов у різні боки. Перебуваючи поблизу подвір`я по АДРЕСА_2 , побачив, що слідів господарів немає та вирішив залізти до приміщення сараю, щоб взяти там металобрухт ОСОБА_11 металеві речі по двору та з сараю. Потім був викритий не знайомим чоловіком, який зробив зауваження, після чого покинув даний двір. Двері сараю були зачинені на гачок, до будинку не проникав. У вчиненому розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_9 претензій до обвинуваченого не має. На розгляд справи не з`явилась. Прохає обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_7 суду пояснила, що ОСОБА_12 є дитиною сиротою, вона намагається його належним чином виховувати. Всі конфліктні ситуації стараються урегульовувати мирним шляхом. Вважає, що він може стати на шлях виправлення.

Свідки, які були допитані у судовому засіданні дали наступні свідчення.

Свідок ОСОБА_10 пояснив, що того дня вони разом пішли до с.Колодної зібрати металобрухт. До будинку з якого було здійснено замах на крадіжку він не ходив, ОСОБА_8 був там сам, що саме він там робив вказати не може. У подальшому зустрілись і коли йшли додому, то були затримані працівниками поліції, які привезли до місця злочину. На місці побачив зібраний металобрухт.

Свідок ОСОБА_13 , являється класним керівником обвинуваченого, вказала, що була дуже здивована, що її учень намагався вчинити крадіжку. Під час навчання у школі за ОСОБА_8 не помічали подібних випадків. Він добрий, щирий, має друзів, але нажаль, може попадати під вплив. До думки свого опікуна та до вчителів не дуже прислухається.

Свідок ОСОБА_14 повідомив суд, що він є свідком замаху на злочин, оскільки саме він викрив обвинуваченого, який разом зі свідком ОСОБА_10 стояли неподалік подвір`я, яке належить ОСОБА_9 . У дворі бачив сліди однієї людини, а поза межами двора бачив обох хлопців. Побачивши, що сарай у ОСОБА_9 був відчинений, викликав наряд поліції, який на місце злочину приїхав разом з тими хлопцями, яких бачив поряд з двором потерпілої. Також був присутній під час зважування металобрухту. Чув, що ОСОБА_8 не заперечував свою причетність до вчинення даного кримінального правопорушення.

Окрім показів свідків, вина обвинуваченого доводиться наступними письмовими доказами:

-протоколом огляду від 17.02.2018 року згідно якого було оглянуто подвір`я у АДРЕСА_2 у якому знаходився металобрухт, який намагався викрасти обвинувачений, при огляді також було здійснено зважування металевих речей;

-висновком товарознавчої експертизи № 317 від 01.03.2018 року яким було встановлено, вартість викраденого металобрухту у кількості 84 кг на загальну суму 531,72 грн.;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 13.03.2018 року згідно якого ОСОБА_8 розповів про обставини вчинення злочину та на місці вказав з яких місць було взято металеві речі та куди вони були складені.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України правильно, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше приміщення.

Таким чином, оцінюючи в сукупності всі докази, що досліджені в судовому засіданні, суд знаходить винність обвинуваченого доведеною повністю.

Обставинами, що пом`якшують покарання для ОСОБА_8 з огляду на ст. 66 КК України є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, вчинення злочину у неповнолітньому віці, вчинення злочину вперше. Обтяжуючих обставин в силу ст. 67 КК України не встановлено.

Враховуючи пом`якшуючі вину обставини, особу обвинуваченого, який характеризується посередньо, суд вважає за доцільне застосувати до нього покарання у вигляді позбавлення волі при цьому застосувавши норми ст. 69 КК України, призначивши покарання нижче від найнижчої межі встановленою санкцією статті 185 ч.3 КК України. Згідно ст. 75 та 104 КК України суд вважає, що обвинуваченого слід звільнити від призначеного покарання застосувавши при цьому іспитовий термін у мінімальному розмірі визначеному законодавством при розгляді справ відносно неповнолітніх. Норми ст. 76 КК України при призначенні покарання суд вважає за недоцільне застосовувати, оскільки згідно ч.4 ст.104 КК України на опікуна неповнолітнього слід покласти обов`язки по контролю за його поведінкою. Покладення на опікуна обов`язку судом, сприятиме подальшому перевихованню обвинуваченого. Визначаючись із покаранням, суд враховує пом`якшуючі вину обставини, характеристику обвинуваченого, його відношення до вчиненого злочину, також суд бере до уваги, що потерпілій зібраний металобрухт повернуто, вона претензій до ОСОБА_8 не має. Згідно інформації з Оржицької ЦРЛ ОСОБА_8 не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога.

Висновки служби пробації від 29.03.2018 року містять інформацію про не доцільність ізоляції обвинуваченого від суспільства та високий рівень бажання на виправлення його поведінки.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався. Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. Цивільні позови по справі не заявлялись. Судові витрати по справі слід стягнути з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст.185 КК України із застосування положень ст. 69 КК України у вигляді позбавлення волі терміном 1 рік.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Зобов`язати законного представника неповнолітнього ОСОБА_7 у період дії іспитового строку, тобто на протязі 1 року наглядати за засудженим та проводити з ним виховну роботу.

Процесуальні витрати за проведення експертизи стягнути з ОСОБА_8 у розмірі 572 грн.

Речові докази- металеві речі загальною вагою 84 кг. повернуто потерпілій ОСОБА_9 , ДВД диск з відео фіксацією слідчого експерименту від 13.03.2018 року залишити при справі.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Оржицький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя