Справа № 761/3022/18
Провадження № 1-кс/761/2258/2018
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши клопотання прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_2 про арешт майна ,у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001156 від 8 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИВ:
Прокурор відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_2 звернувся 24 січня 2018 року,через поштове відправлення ,до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва з клопотанням про арешт майна, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001156 від 8 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст.212 КК України,яке отримано судом 30 січня 2018 року,та у якому прокурор просить накласти арешт на ноутбук НР 250G5,serialCND 7025J4C ,який було вилучено в ході проведення обшуку по вказаному кримінальному провадженні та який визнано постановою слідчого від 23 січня 2017 року речовим доказом ; заборонити будь-яким особам користуватися,розпоряджатися ГРОШОВИМИ КОШТАМИ,які знаходяться на вказаному рахунку.
Вивчивши клопотання , слідчий суддя прийшов до висновку, що воно не відповідає вимогам, які ставляться до даного виду клопотань, а тому підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів,якими слідчий,прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Проте ,прокурором до клопотання про арешт майна не додано ніяких матеріалів,копій документів,якими прокурор обґрунтовував доводи клопотання.

Як вбачається зі змісту клопотання про арешт майна, прокурором у ньому не зазначена інформація про власника (власників) або володільця (володільців) майна на яке слідчий просить накласти арешт , до клопотання не долучені відповідні документи, які б підтверджували право власності або свідчили про володіння, користування чи розпорядження вказаним майном.

У клопотанні відсутнє будь-яке обґрунтування щодо вимог ,викладених у п.2 резолютивної частини клопотання,а саме в частині заборони будь-яким особам користуватися,розпоряджатися грошовими коштами,які знаходяться на вказаному рахунку.

Відповідно до ч.3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши ,що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи викладене,слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись вимогами ст.ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_2 про арешт майна ,у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001156 від 8 вересня 2017 року, за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст.212 КК України - повернути прокурору відділу прокуратури м.Києва ОСОБА_2 та встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1