Справа № 504/1873/17
провадження №1-кс/504/330/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"26" вересня 2017 р. смт. Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №1, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 03.04.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шурскол Ростовського району Ярославської області РФ, українця, громадянина України, одруженого, раніше не судимого, з професійно-технічною освітою, який зареєстрований: АДРЕСА_1 , та фактично проживає: АДРЕСА_2 , заступника командира бойової машини навідника оператора 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військова частина НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ), старшого сержанта, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:
04.08.2014 ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Того ж дня, ОСОБА_4 направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №163 від 04.08.2014 зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 04.08.2014, тобто з моменту відправлення ОСОБА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до подальшого місця проходження військової служби, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.
Згодом, наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №184 від 02.09.2014 ОСОБА_4 призначено на посаду заступника командира бойової машини навідника оператора 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону зазначеної військової частини.
Згідно вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді заступника командира бойової машини навідника оператора 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , умисно, не маючи відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 10.12.2014 самовільно залишив без поважних причин військову частину, яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від проходження військової служби до 12.06.2017 року, тобто до дня добровільного прибуття до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині), передбаченому ч. 3 ст. 407 КК України визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства, при цьому пояснив, що дійсно 04.08.2014 р. його призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Того ж дня, його направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_2 ) та наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 (по стройовій частині) №163 від 04.08.2014 зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення. 02.09.2014 р. його призначено на посаду заступника командира бойової машини навідника оператора 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону зазначеної військової частини. Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, він як солдат, будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді заступника командира бойової машини навідника оператора 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_2 , умисно, не маючи відповідного дозволу командира, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, 10.12.2014 самовільно залишив без поважних причин військову частину, яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_3 та ухилявся від проходження військової служби до 12.06.2017 року, тобто до дня добровільного прибуття до військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У вчиненому злочині ОСОБА_4 розкаявся, не заперечує проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини справи, а також судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, вислухавши думку учасників процесу і роз`яснивши їм наслідки розгляду справи в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину).

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст.407 КК України, за ознаками нез`явлення військовослужбовцем (крім строкової служби) вчасно на військову службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд, зокрема, враховує особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, має на утримані малолітню дітину, який скоїв умисне кримінальне правопорушення (злочин), яке відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, відповідно до ст.12 КК України, шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 66 КК України, являється щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні (злочині).

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 67 КК України, - не встановлено.
За таких обставин, суд вважає необхідним обрати ОСОБА_4 , міру покарання в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням дії ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

До обвинуваченого ОСОБА_4 заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 369-371,374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України - звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України - зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання, та періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, крім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1