Справа № 524/5836/16-к
Провадження 1-кс/524/1935/17
УХВАЛА
25.10.2017 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання,
ВСТАНОВИВ :
23 жовтня 2017 року ОСОБА_3 звернувся зі скаргою на постанову про відмову у задоволенні клопотання.
В обґрунтування скарги зазначив, що постановою слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 04.10.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення вилучення журналів рентгенологічних досліджень у Першій міській лікарні по кримінальному провадженні за № 0002334, яке внесене до ЄРДР України 08.06.2016 року. З даною постановою заявник не погоджується, вважає її такою, що є незаконною, просить її скасувати.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_5 заяву підтримали з підстав, вказаних у заяві.
Слідчий СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у судовому засіданні проти скарги заперечував, вважав її необґрунтованою.
Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали скарги, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Дану скаргу подано належною особою, у строки, передбачені КПК України.
Частиною 2 ст. 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.
Відповідно до положень статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
В силу вимог ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Як випливає із висновків Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з оппонентом.
Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області знаходиться кримінальне провадження № 0002334, яке внесене до ЄРДР України 08.06.2016 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 383 КК України.
04.10.2017 року слідчим слідчого відділу Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення вилучення журналів рентгенологічних досліджень у Першій міській лікарні.
При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.
На слідчого суддю, відповідно до норм КПК України, покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення вилучення журналів рентгенологічних досліджень у Першій міській лікарні слідчий суддя вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.
Відмова у задоволенні клопотання обґрунтована лише тим, що під час огляду журналів, слідчий виготовив їх копії. Проте, не було враховано можливість їх знищення через сплив строку зберігання і, відповідно, втрату цих доказів в оригіналі.
Ч. 1 ст. 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Згідно ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на постанову про відмову у задоволенні клопотання - задовольнити.
Постанову від 04.10.2017 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про проведення вилучення журналів рентгенологічних досліджень у Першій міській лікарні по кримінальному провадженні за № 0002334, яке внесене до ЄРДР України 08.06.2016 року скасувати.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя