АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/1152/2018 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 182 КПК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2018 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

з участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в межах 1 135 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 000 000 (два мільйони) гривень, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове, Кілійського району, Одеської області, громадянина України, депутат Одеської обласної ради, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України.

Приймаючи рішення, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, те, що прокурором не наведено обґрунтування того, що ризики є реально наявними та достатніми для застосування найтяжкого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прийшов до висновку, що запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 2 000 000 (двух мільйонів) гривень зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_9 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначає про те, що клопотання слідчого подано до суду 22.01.2018 року, а розглянуто слідчим суддею лише 31.01.2018 року, тобто, як стверджує апелянт, поза процесуальним строком, визначеним ч. 1 ст. 186 КПК України.

Також апелянт вказує, що слідчим суддею при визначенні підозрюваному розміру застави не враховано, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проте застава визначена у розмірі більшому, ніж законодавець встановив для осіб підозрюваних у вчиненні особливо тяжких злочинів. Додає, що інкримінованим підозрюваному ОСОБА_9 злочином жодній особі не спричинено матеріальної та/або моральної шкоди, а в підозрі відсутні відомості про те, що ОСОБА_9 отримав якийсь дохід від інкримінованого йому злочину або якимось іншим чином збагатився внаслідок злочинної діяльності.

Далі в апеляційній скарзі адвокат зазначає, що підозрюваний ОСОБА_9 є добропорядним членом суспільства, публічним діячем, сім`янином, виховує та утримує двох малолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, є людиною, що несе тягар соціальної відповідальності з утримання дітей, дружини та непрацездатних батьків. Додає про належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_9 .

У підсумку автор апеляційної скарги акцентує увагу на тому, що визначений слідчим суддею розмір застави для підозрюваного є непомірним та завищеним.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 04.11.2017 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369 КК України.

12 січня 2018 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 3 ст. 369 КК України.

22.01.2018 року старший слідчий в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_11

31 січня 2018 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва відмовлено у задоволенні даного клопотання та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді застави у в межах 1 135 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 000 000 (два мільйони) гривень.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

Слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані.

При судовому розгляді клопотання суд перевірив відповідність змісту клопотання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд правильно виходив з того, що під час судового розгляду слідчим та прокурором не доведено наявність підстав для застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням чого слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування щодо підозрюваного більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу.

Крім того, суд при постановленні рішення, врахував обставини та наслідки кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, зокрема наявність у підозрюваного на утриманні двох неповнолітніх дітей, міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я, наявність позитивних характеристик.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя правомірно відмовив у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи.

Твердження сторони захисту стосовно розгляду клопотання слідчого з порушенням процесуальних строків визначених ч. 1 ст. 186 КПК України, слід визнати непереконливими, з огляду на наступне. Так, 22.01.2018 року старший слідчий Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в цей же день за участі прокурора ОСОБА_6 , захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_9 відбувся розгляд даного клопотання та в подальшому у судовому засіданні оголошено перерву та продовжено розгляд зазначеного клопотання 31.01.2018 року із постановленням рішення. Враховуючи наведене, порушень в діях слідчого судді вимог ч. 1 ст. 186 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Крім того, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_9 застави в межах 1 135 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 000 000 (два мільйони) гривень, оскільки даний розмір застави не суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Як вбачається з матеріалів провадження, слідчий суддя, врахувавши належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_13 під час здійснення досудового розслідування, відомості про особу підозрюваного, характер вчиненого кримінального правопорушення, прийшов до висновку про те, що запобіжний захід у вигляді застави в межах 1 135 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 000 000 (два мільйони) гривень є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього законом процесуальних обов`язків.

Доводи апелянта щодо непомірного розміру запобіжного заходу не підтверджуються наданими доказами, які в силу ч. 5 ст. 132 КПК України мали бути надані стороною захисту під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу, з огляду на це, у колегії суддів немає підстав для висновку про застосування застави у завідомо непомірному розмірі.

Що стосується посилань адвоката на характеризуючі дані про особу підозрюваного та його належну процесуальну поведінку, то дані обставини, відповідно до змісту оскаржуваного судового рішення, враховані слідчим суддею при прийнятті рішення про відмову у застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги захисника в частині того, що інкримінованим підозрюваному ОСОБА_9 злочином жодній особі не спричинено матеріальної та/або моральної шкоди, а в підозрі відсутні відомості про те, що ОСОБА_9 отримав якийсь дохід від інкримінованого йому злочину або якимось іншим чином збагатився внаслідок злочинної діяльності, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки вони стосуються доведеності вини особи, що не є предметом розгляду на даному етапі провадження.

З огляду на викладене, вимоги апеляційної скарги захисника щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді застави, а зазначені в апеляційній скарзі підстави, в яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 31 січня 2018 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого слідчого відділу управління з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 про застосування щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано запобіжний захід у вигляді застави в межах 1 135 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 2 000 000 (два мільйони) гривень, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

___________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4