пр. № 1-кс/759/419/18
ун. № 759/1668/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 лютого 2018 року Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000938, внесеному 04.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно,-
ВСТАНОВИВ:
06.02.2017 року на розгляд слідчого судді передано клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №8 ОСОБА_4 , про накладення арешту на нерухоме майно - квартиру розташована за адресою: АДРЕСА_1 дев`яносто чотири, загальною площею-21,10 кв.м, житловою площею-12,40 кв. м., на час досудового розслідування, та судового розгляду..

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, група невстановлених осіб, в період часу з 24.01.2018 по 03.02.2018 року в невстановленому місці, та час незаконно шляхом обману заволоділи чужим майном а саме квартирою АДРЕСА_2 , чим завдали майнової шкоди в великих розмірах.

В ході досудового слідства достеменно встановлено, що об`єктом злочинних посягань є квартира АДРЕСА_2 , та на даному етапі досудового розслідування є необхідність у накладенні арешту на дане майно, яка є речовим доказом по даному кримінальному провадженню.
Так власником даної квартири являвся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого 30.01.2018 року було знято з реєстрації за вказаною адресою.
31.01.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 , укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Згідно інформаційної довідки з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 000 від 31.01.2018 слідує, що право власності на квартиру АДРЕСА_2 , зареєстроване за ОСОБА_7 , та дане майно не є під забороною відчуження.

Окрім того згідно договору купівлі-продажу квартири від 31.01.2018 на підставі якого право власності перейшло до ОСОБА_7 , розташована за адресою АДРЕСА_1 (дев`яносто чотири), загальною площею-21,10 кв.м, житловою площею-12,40 кв.м., була придбана за ціною 417 330(чотириста сімнадцять тисяч триста тридцять гривень) 99 копійок, що дає підставу органу досудового розслідування ставити під сумнів, що ОСОБА_7 , являється добросовісним набувачем, даного майна.
Враховуючи вищевикладене, квартира розташована за адресою АДРЕСА_1 (дев`яносто чотири) є предметом кримінального правопорушення та з метою забезпечення збереження вищевказаного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вище вказане майно на строк проведення досудового розслідування та судового розгляду.
Також слід врахувати, що вищевказане нерухоме майно має істотне значення як речовий доказ у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється слідчим відділом управління поліції в Святошинському районі ГУ Національної поліції у місті Києві та існує загроза його відчуження або пошкодженню або інші тяжкі наслідки з метою збереження майна, унеможливлення його відчуження, яке може перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання та пояснили, що накладення арешту надасть можливість забезпечити належним чином досягнення позитивних результатів для встановлення істини по кримінальному провадженню.

Вислухавши слідчого, прокурора дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, відчуження цього майна.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого Святошинського УП ГУНП у місті Києві молодшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за № 0000938, внесеному 04.02.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру розташована за адресою: АДРЕСА_1 дев`яносто чотири, загальною площею-21,10 кв.м, житловою площею-12,40 кв. м., на час досудового розслідування, та судового розгляду.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через районний суд на протязі п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1