Ухвала
14 лютого 2018 р.

м. Київ
справа № 243/799/17-к

провадження № 51-1417ск18
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187, а також клопотання засудженої про поновлення строку на касаційне оскарження названих судових рішень,
встановив:
У касаційній скарзі засуджена ставить вимогу про перевірку судових рішень відносно неї у касаційному порядку. У клопотанні засуджена просить поновити строк касаційного оскарження.
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2017 року
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, уродженку і жительку АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судиму, останнього разу 12 січня 2009 року за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311 КК України на підставі ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з конфіскацією майна,
засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.
За вироком суду ОСОБА_4 засуджена за те, що вона, будучи особою, яка раніше була засуджена за ч. 2 ст. 307 КК України, 19 січня 2017 року приблизно об 11.20 год, знайшовши навпроти будинку АДРЕСА_1 медичний шприц із рідиною коричневого кольору, незаконно придбала для власного вживання особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований, масою 0,022 г у перерахунку на суху речовину, та почала його зберігати при собі без мети збуту до 11.40 год, коли вказаний шприц із наркотичною речовиною у засудженої було виявлено та вилучено співробітниками поліції.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року вирок відносно ОСОБА_4 залишено без змін.
Вимоги касаційної скарги і клопотання.
У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_4 висуває вимогу про зміну судових рішень з підстав невідповідності призначеного їй покарання тяжкості кримінального правопорушення та її особі. Просить урахувати її щире каяття, наявність на утриманні малолітніх дітей, які хворіють і про яких вона піклується самостійно, її поганий стан здоров`я та пом`якшити призначене їй покарання.
У клопотанні засуджена просить поновити строк касаційного оскарження судових рішень, оскільки він пропущений з поважних причин хвороби її малолітніх дітей, яких вона доглядає сама.
Мотиви Суду
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи.

Причини пропуску строку касаційного оскарження судових рішень, на які посилалась ОСОБА_4 , колегія суддів вважає поважними, тому її клопотання про поновлення відповідного процесуального строку підлягає задоволенню.
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який її засуджено, та кваліфікація вчиненого за ч. 2 ст. 309 КК України у касаційній скарзі не оспорюються.
Доводи засудженої ОСОБА_4 про невідповідність призначеного їй покарання тяжкості кримінального правопорушення та її особі внаслідок суворості, є необгрунтованими.
Зі змісту вироку видно, що суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання, урахував тяжкість вчиненого нею злочину, який є злочином середньої тяжкості, дані про особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Зокрема, суд взяв до уваги, що засуджена щиро розкаялась у вчиненому, офіційно не працевлаштована, раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності, в тому числі за кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з діагнозом «розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання декількох наркотичних та інших психоактивних речовин. Вживання зі шкідливими наслідками», має на утриманні двох малолітніх дітей. Урахувавши наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність призначення засудженій покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 309 КК України.
Призначене ОСОБА_4 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, воно є необхідним для її виправлення та попередження нових злочинів. Обставини, які б вказували на те, що покарання є явно несправедливим внаслідок суворості, відсутні.
Таким чином, підстав для зміни судових рішень з мотивів, викладених у касаційній скарзі ОСОБА_4 , не виявлено.
Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Саме такі обставини встановлені судом при перевірці зазначеної касаційної скарги.
Керуючись ч. 2 ст. 426, ч. 1 ст. 117, п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд
п о с т а н о в и в:
Задовольнити клопотання засудженої ОСОБА_4 та поновити строк касаційного оскарження вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2017 року та ухвали Апеляційного суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_4 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 05 жовтня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3