Справа № 504/2264/17
Провадження № 1-кп/504/177/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2018смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 , -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 4, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 02.06.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чорноморськ Одеської області, українця за національністю, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця радіотелеграфіста взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старшого солдата, раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу виконувача обов`язків Президента України № 303/2014 від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

01.08.2014 року ОСОБА_5 призвано ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації та того ж дня направлено для її подальшого проходження до військової частини польова пошта НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призивом осіб офіцерського складу, вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) військового комісаріату.

Відтак, з 01.08.2014 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби.
06.08.2014 року наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 № НОМЕР_2 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду радіотелеграфіста взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно вимог п.п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника),на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Проте, всупереч вищезазначених вимог закону, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби призначеним під час мобілізації та проходячи її у військовому званні «старший солдат» на посаді радіотелеграфіста взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з метою тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби 27.08.2014 року, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до вищевказаної військової частини та ухилявся від проходження військової служби до 02.06.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

02.06.2017 року старший солдат ОСОБА_5 самостійно прибув до військової прокуратури Одеського гарнізону та повідомив про вчинений ним злочин.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині) визнав повністю та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, при цьому пояснив, що дійсно він будучи військовослужбовцем військової служби призначеним під час мобілізації та проходячи її у військовому званні «старший солдат» на посаді радіотелеграфіста взводу спостереження та технічних засобів розвідки розвідувальної роти військової частини польова пошта НОМЕР_1 , що дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з метою тимчасово ухилитись від обов`язків військової служби 27.08.2014 року, не з`явився вчасно без поважних причин на службу до вищевказаної військової частини та ухилявся від проходження військової служби до 02.06.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

У скоєному ОСОБА_5 розкаюється, докази його вини, добуті досудовим розслідуванням, визнає повністю і не оспорює. Правильно розуміє зміст фактичних обставин провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позицій.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (злочині).

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 407 КК України за ознаками нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць, вчинене військовослужбовцем (крім строкової служби).

Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість скоєного обвинуваченим діяння, те що воно відноситься до злочинів середньої тяжкості, відповідно до ст. 12 КК України, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, позитивно характеризується за місцем проживання, має задовільний стан здоров`я, на обліку у психіатра не перебуває.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття.

У відповідності до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи особу винного, думку прокурора, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що обвинуваченому необхідно обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 407 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Крім того, враховуючи викладене, суд вважає, що при обранні ОСОБА_5 міри покарання у виді позбавлення волі, можливо застосувати дію ст. 75 КК України, з виконанням покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України, оскільки його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Засоби забезпечення кримінального провадження та запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_5 не застосовувались, та підстав для їх обрання судом не вбачається.

Кримінальним правопорушенням шкоди не завдано.

Судові витрати по провадженню відсутні.Речові докази по провадженню відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 371 - 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням. Не приводити вирок у виконання, якщо протягом 1 (одного) року випробувального терміну ОСОБА_5 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину).

Згідно з п. 1, 2 ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
На період проходження військової служби нагляд за ОСОБА_5 як особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, здійснюється командиром військової частинипольова пошта НОМЕР_1 , а після звільнення з військової служби- уновноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Одеської області через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, окрім з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1