АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11кп/790/81/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.122 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2018 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеним вироком,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Смоленська Російської Федерації, громадянка України, з вищою освітою, не заміжня, яка має на утриманні неповнолітнього сина, працює на посаді лікаря терапевта дільничного в КЗОЗ «Харківська місцева поліклініка № 10», зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,
засуджена за ч.1 ст.122 КК України та їй призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнена від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один рік) та покладенням обов`язків, передбачених п.п.2-4 ч.1 ст. 76 КК України.
Вироком встановлено, що 11 травня 2016 року о 12-00 годині ОСОБА_7 , знаходячись на своєму робочому місці, а саме в кабінеті № 79 в КЗОЗ «Харківська місцева поліклініка № 10», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Метробудівників, 19, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання на грунті тривалих неприязних відносин з ОСОБА_8 , умисно завдала останній удар правою рукою в обличчя, від чого потерпіла впала на підлогу. Після чого ОСОБА_7 продовжила свої злочинні дії та нанесла декілька ударів дерев`яною ширмою по руці, по тулубу та кулаками удари по голові, чим спричинила потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої травми правої кісті у вигляді косого перелому 3-ї п`ясткової кістки в середній третині без зміщення; синців на голові та лівій кісті, які згідно з висновком судово-медичної експертизи № 2825-ая/16 від13.04.2016 кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просить скасувати вирок районного суду та ухвалити новий вирок з визнанням її невинною. Зазначила, що вирок є незаконним та необґрунтованим, у день отримання потерпілою ОСОБА_8 травми правої кисті вона її не бачила, в час отримання травми потерпілою вона знаходилася на терапевтичній ділянці та надавала медичну допомогу хворим на дому. Вказує, що потерпілу не била та вона її обмовила. Вважає, що показання свідка ОСОБА_9 є суперечливими та не підтверджують її вину у скоєнні злочину. Висновок судово-медичного експерта від 27.06.2016 року також не підтверджує її вину, як й показання свідка ОСОБА_10 . Звертає увагу, що потерпіла ОСОБА_11 07.09.2016 року влаштувала в її робочому кабінеті погром, привласнила медичне устаткування та саме ОСОБА_11 вчинила злочинні дії, чому не було дано належної правової оцінки. Не погодилась з висновком суду щодо тривалих неприязних відносин із потерпілою, адже вона не є її пацієнткою, вони не спілкувалися, обвинувачена змінила графік амбулаторного прийому з лікарем, що лікував ОСОБА_11 , щоб зовсім не зустрічатися з потерпілою. Крім того, викладає у скарзі свої професійні досягнення у сфері медицини, навантаження та показники лікарської діяльності. Не погодилась із характеристикою, наданою головним лікарем ОСОБА_12 , вважає її необґрунтованою, подавала скаргу стосовно заяви ОСОБА_13 про захист честі, гідності та ділової репутації, на інших громадян аналогічні скарги подані не були, у зв`язку з великим розміром судового збору.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка вважала вирок законним та обґрунтованим; обвинувачену, яка підтримала скаргу; допитавши в судовому засіданні судово-медичного експерта ОСОБА_14 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Вироком Київського районного суду м. Харкова від 07 листопада 2016 року ОСОБА_7 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України при обставинах, викладених у даному судовому рішенні, та їй призначено покарання зі звільненням від його відбування на умовах контролю за її поведінкою згідно зі ст.ст. 75, 76 КК України.
Обвинувачена вину у скоєнні інкримінованого злочину не визнала, дала в районному суді показання про свою непричетність до нанесення ОСОБА_11 тілесних ушкоджень.
При цьому, висновки суду про винуватість ОСОБА_7 за вищенаведеним обвинуваченням засновані на досліджених в судовому засіданні та наведених у вироку доказах.
Так, потерпіла ОСОБА_8 при розгляді справи в суді першої інстанції показала, що 11.05.2016 року вона знаходилась на лікуванні у лікаря стоматолога КЗОЗ «Харківська місцева поліклініка № 10». Після чого направилась до лікаря-терапевта ОСОБА_9 . Коли спускалась по сходах, то зустріла лікаря ОСОБА_7 , яка їй крикнула «Ты раковая больная» і пішла. Потім вона зайшла до кабінету ОСОБА_15 та спитала у неї чого вона її так ображає. ОСОБА_7 з криком «выйди вон» кинула в неї чашку, яка попала їй в груди. Після чого правою рукою вдарила її в обличчя і вона впала на підлогу. ОСОБА_7 дерев`яною ширмою вдарила її по правій руці, а потім нанесла декілька ударів дерев`яною ширмою по руці, по тулубу та кулаками по голові. Вона почала кричати. До кабінету ОСОБА_7 вбігла завідуюча відділенням ОСОБА_10 , яка її підняла з підлоги та повела до лікаря ОСОБА_9 . Її було оглянуто і викликано швидку допомогу, яка відвезла її до лікарні швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. ОСОБА_16 . Внаслідок нанесених ударів ОСОБА_7 , вона отримала косий перелом 3-ї п`ясткової кістки в середній третині без зміщення; синці на голові та лівій кісті.
Свідок ОСОБА_17 в районному суді пояснила, що вона в КЗОЗ «Харківській місцевій поліклініці № 10» працює лікарем-терапевтом дільничного. Потерпіла ОСОБА_8 є її пацієнткою. 11.05.2016 року о 12-00 год. вона знаходилася на амбулаторному прийомі хворих і почула крик з кабінету навпроти її кабінету. Вона вийшла до коридору і побачила завідуючу ОСОБА_10 , потерпілу ОСОБА_8 , які повідомили, що ОСОБА_7 побила ОСОБА_8 , пошкодила їй руку. Потерпілій зробили рентген руки та викликали швидку допомогу.
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона в КЗОЗ «Харківська місцева поліклініка № 10» працює завідуючою 2-го терапевтичного відділення. 11.05.2016 р. о 12-00 год. вона знаходилася у своєму кабінеті та почула крики з кабінету ОСОБА_7 . Вона прийшла до кабінету і побачила, що ОСОБА_7 стоїть біля столу, обстановка у кабінеті була порушена, а ОСОБА_8 кричала «ой рука.., ой рука» Після чого ОСОБА_8 була викликана швидка допомога. Зі слів ОСОБА_8 їй стало відомо, що вона йшла на прийом до свого лікаря ОСОБА_17 та зустріла ОСОБА_7 , яка їй сказала «..что ты такая худая, ты что раковая больная». В цей день у ОСОБА_7 був прийом хворих з 8-00 год. до 11-00 год. У кабінеті вона сама працює, оскільки свариться з лікарями. Часто конфліктує з пацієнтами, за останні роки було 200 звернень мешканців району обслуговування з проханням перейти на лікування до іншого лікаря.
Згідно з висновком експерта №2825-ая/16 від 13.04.2016; №3628-ая/16 від 30.06.2016 р. встановлено, що у ОСОБА_8 мали місце закрита тупа травма правої кисті у вигляді косого перелому 3-ї п`ясткової кістки в середній третині без зміщення; синці на голові та лівій кисті. Ці ушкодження утворилися: синці від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар або удар-стиснення, закрита тупа травма правої кисті у вигляді косого перелому 3-ї п`ясткової кістки в середній третині без зміщення від ударної травматичної дії тупого твердого предмету з місцем прикладання сили в ділянку перелому. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Зі змісту протоколу проведення слідчого експерименту від 27.06.2016 р. за участю потерпілої ОСОБА_8 , вбачається, що остання відтворила обставини спричинення їй тілесних ушкоджень.
Наведені та викладені у вироку районного суду показання потерпілої, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_17 узгоджуються між собою, не містять у собі суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість, достовірність, та у сукупності з письмовими доказами по справі, які також були належним чином оцінені судом, підтверджують вину ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину, а тому прийняті судом як належні та допустимі докази по справі, з чим погоджується колегія суддів апеляційного суду.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 за вказаним обвинуваченням, а доводи апеляційної скарги обвинуваченої не спростовують висновки, що були покладені в основу обвинувального вироку за ч. 1 ст. 122 КК України.
Доводи ОСОБА_7 про її непричетність до скоєння злочину перевірялися судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження, при цьому зазначена версія обвинуваченої була спростована викладеними у вироку та даній ухвалі доказами.
Стосовно апеляційного доводу обвинуваченої щодо вчинення неправомірних дій відносно неї саме потерпілою, слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. А тому районний суд не мав підстав для проведення судового розгляду за зазначеними обвинуваченою подіями, що, зі слів ОСОБА_7 , мали місце в її робочому кабінеті 07.09.2016 року.
Вивченням матеріалів кримінального провадження апеляційним судом встановлено, що висновки експерта №2825-ая/16, помилково датовані 13.04.2016, фактично проведені в травні 2016 року, про що свідчить журнал реєстрації судових експертиз та пояснення самого експерта, та №3628-ая/16 від 30.06.2016 р. були надані судово-медичним експертом ОСОБА_14 , яка має вищу медичну освіту, стаж роботи за спеціальністю «Судово-медична експертиза» з 2011 року, попереджалася про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України. Крім того, вказаний експерт була допитана в судовому засіданні при апеляційному розгляді справи та підтвердила надані нею висновки стосовно потерпілої ОСОБА_8 . Результати висновків узгоджуються з іншими доказами по справі (показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та з іншими письмовими доказами), підтверджуються об`єктивно дослідженими медичними даними та рентгенологічними знімками. У вказаній експертизі зазначено, що ушкодження у ОСОБА_11 утворилися: синці від травматичної дії тупих твердих предметів за механізмом удар або удар-стиснення, закрита тупа травма правої кисті у вигляді косого перелому 3-ї п`ясткової кістки в середній третині без зміщення від ударної травматичної дії тупого твердого предмету з місцем прикладання сили в ділянку перелому.
Дані обставини виключають розумний сумнів у правильності проведених експертиз або фальсифікації їх результатів та спростовують апеляційний довід обвинуваченої про неможливість покладення зазначених висновків експерта в основу обвинувального вироку.
Дослідивши матеріали справи, вивчивши та перевіривши апеляційні доводи ОСОБА_7 , апеляційний суд дійшов висновку, що кримінальне провадження судом першої інстанції розглянуто повно, всебічно та об`єктивно, наданим сторонами доказам дана належна правова оцінка та по справі постановлено законне й обґрунтоване рішення.
Зазначені обставини спростовують доводи апеляції обвинуваченої, у зв`язку з чим вона задоволенню не підлягає.
Порушень кримінального процесуального законодавства при розгляді справи судом першої інстанції, які б могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване рішення у кримінальному провадженні не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Київського районного суду м. Харкова від 7 листопада 2016 року стосовно ОСОБА_7 без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя
Судді: