______________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 1-кс/520/1946/14
УХВАЛА
05.12.2014 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинних угруповувань Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_3 , старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України майора міліції ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:
04.12.2014 року в провадження слідчого суді надійшло клопотання про арешт майна.
Як вбачається з клопотання у період з листопада 2005 року по грудень 2007 року, ОСОБА_6 , перебуваючи в м. Одеса, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, вчинив у складі організованої групи заволодіння чужим майном (шахрайство) в особливо великих розмірах.
Діяльність організованої групи була спрямована на реалізацію спільного злочинного плану незаконного заволодіння земельною ділянкою та будівлями шляхом шахрайства, розташованими по АДРЕСА_1 (санаторій для дітей сиріт Одеської міської ради).
Так, у грудні 2005 року, виконуючи свою роль в організованій групі ОСОБА_6 залучивши ОСОБА_7 та інших невстановлених слідством осіб вчинив підроблення документів, які посвідчували факт виникнення господарських відносин між підприємствами, члени організованої групи створили підстави щодо отримання судового рішення, яке дозволить визнати право власності на будівлі і споруди за ПП «Модератто».
В подальшому, 17.01.2006 року ОСОБА_6 діючи умисно, залучив для участі у судовому засіданні не посвідчених у злочинні наміри організованої групи ОСОБА_8 , якій доручив представляти інтереси ТОВ «Вітер Змін» та ОСОБА_9 яка повинна була представляти інтереси ПП «Модератто».
Рішенням Господарського суду Одеської області 17.01.2006 року позов задоволено і визнано право власності на будівлі та споруди по АДРЕСА_1 за ПП «Модератто».
З метою незаконного набуття права власності на земельну ділянку, 24.02.2006 за вказівкою ОСОБА_6 , директор ПП «Модератто» ОСОБА_7 та директор ПП «Грін» ОСОБА_10 уклали підроблений договір купівлі-продажу відповідно до якого ПП «Модерато» продало, а ПП «Грін» придбало будівлі та споруди, по АДРЕСА_1 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи з метою шахрайського заволодіння комунальним майном, 17 та 21 березня 2006 року, директор ПП «Грін» ОСОБА_10 , за вказівкою ОСОБА_6 , уклав шість підроблених договорів купівлі-продажу з фізичними особами.
В подальшому 20.07.2007 р. за результатами судового розгляду позову фізичних осіб, рішенням суду зобов`язано Одеську регіональну філію ДП ЦДЗК та Одеську міську раду зареєструвати та видати фізичним особам державний акт на право спільної приватної власності на земельну ділянку загальною площею 5642 м2 по АДРЕСА_1 .
Після чого, 21.12.2007 будівлі і споруди загальною площею 345,9 м2 за ціною 71 873 грн. 00 коп. та земельну ділянку загальною площею 5642 м2 за ціною 7 214 312 грн. 56 коп. по АДРЕСА_1 , членами організованої групи, було продано громадянину Республіки Молдова - ОСОБА_11 .
Слідчий звернувся з клопотанням про арешт майна обґрунтовуючи його тим, що в ході досудового розслідування було встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_6 перебуває наступне майно:
- Автомобіль «ЗАЗ 1102» 1992 року випуску, білого кольору, д/з НОМЕР_1 ; номер кузова ( НОМЕР_2 );
- Автомобіль «LEXUS GS 350», 2007 року випуску, чорного кольору, д/з НОМЕР_5 , номер кузова ( НОМЕР_6 );
- Квартира АДРЕСА_2 .
Право власності ОСОБА_6 на майно, підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №22957616 від 13.06.2014 року, а також даними отриманими з бази АІС «Автомобіль» УДАІ ГУМВС України в Одеській області та даних бази «НАІС ДДАІ» МВС України.
В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання слідчого, вважаючи що воно підлягає задоволенню в повному обсязі.
Адвокат ОСОБА_6 ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, просив суд залити клопотання без розгляду, у зв`язку з тим, що клопотання не підлягає розгляду у зв`язку з тим, що його розглядати повинен інший суд, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового слідства. У зв`язку з тим, що органом досудового розслідування по даному провадженню є ГСУ МВС України, яке знаходиться в м. Києві тобто знаходиться в межах територіальної юрисдикції Печерського районного суду м. Києва. Тобто відповідно до положень ч.2 ст. 132 КПК України, та положень інформаційного листа ВССУ від 5 квітня 2013 р. «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження» просить суд клопотання залишити без розгляду.
Вивчивши клопотання та матеріали які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку слідчого, прокурора, адвоката, вважаю, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.
Згідно до ст.170 ч.1 КПК України арешт майна може бути накладено лише на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Згідно ч.2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, зокрема, якщо вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, та, (або) зберегли на собі його сліди.
Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
В частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , суд вважає за необхідне відмовити, у зв`язку з тим, що згідно відповіді з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_12 був зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , та 03.06.2014 року знятий з обліку, також згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості щодо ОСОБА_6 відсутні.
Щодо заяви захисника про неможливість розгляду клопотання слідчого слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси, суд вважає її необґрунтованою, обставини зазначені захисником не відповідають вимогам чинного законодавства. До клопотання про арешт майна додана постанова Заступника Міністра начальника ГСУ МВС України від 5 червня 2014 року, про створення слідчої групи, згідно якої визначено місцем проведення досудового розслідування у кримінальному проваджені Головне слідче управління МВС України, а також Київський РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області.
Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України майора міліції ОСОБА_4 , про арешт майна підозрюваного ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Виконання ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України майора міліції ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до апеляційного суду Одеської області.
Суддя ОСОБА_1