1кп/336/131/2017
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
7 вересня 2017 року
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,за участю прокурора ОСОБА_3 ,потерпілої ОСОБА_4 ,захисника ОСОБА_5 ,обвинуваченого ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, працює плавильником ТОВ «ЗапоріжСпецСплав», мешкає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И В :

22.08.2016 року у період часу з 16.30 до 17.00 годин ОСОБА_6 ,перебуваючи у стані алкогольного сп*яніння,знаходячись у приміщенні літньої кухні на території домоволодіння по АДРЕСА_1 ,під час спільного розпиття алкогольних напоїв із потерпілим ОСОБА_7 ,в ході раптово виниклого конфлікту на грунті особистих неприязних відносин,маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень,наніс ОСОБА_7 керамічною чашкою,яку тримав у правій руці,3 удари в задню та передньоліву поверхні голови,від чого чашка під час останнього удару розбилася.
Внаслідок вказаних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_7 згідно висновку експерта № 2815 від 24.09.2016 р.КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» субарахноїдальний крововилив на зовнішній поверхні лобно-скроневої області лівої півкулі головного мозку,забій головного мозку на базальній поверхні лобної долі лівої півкулі,крововиливи в м*які ткані голови,множинні рани,синець та садна на обличчі.Вказана закрита внутрічерепна травма кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження,небезпечне для життя в момент заподіяння.
Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 відповідно до висновку експерта № 216/к від 10.01.2017 р.КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у приміщенні літньої кухні на території домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , через десяток-десятки хвилин,по мірі наростання набряку головного мозку.
Відповідно до висновку експерта № 2815 від 24.09.2016 р.КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи»,смерть ОСОБА_7 настала від закритої внутрішньочерепної травми,що виразилася у забої та крововиливах під оболонками головного мозку,яка ускладнилася набряком головного мозку та перебуває у прямому причинному зв*язку з настанням смерті.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого йому злочину винуватим себе визнав частково та пояснив,що не мав умислу на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень,наніс потерпілому удари керамічною чашкою в голову,захищаючи під час конфлікту власне життя від неправомірних дій потерпілого.
Пояснив,що проживає по АДРЕСА_1 із співмешканкою ОСОБА_8 ,на грунті вживання алкоголю спілкувався із сусідом ОСОБА_7 ,який мешкав у літній кухні домоволодіння по АДРЕСА_1 .22.08.2016 р.вранці ОСОБА_9 зустрівся з ОСОБА_10 на вулиці,вони вирішили випити, біля школи № 55 на двох вжили пляшку горілки 0,5 л.,після чого ОСОБА_9 купив ще пляшку горілки 1 л.,розпивати яку пішов до ОСОБА_10 додому.В період часу з 10.00 год.до 11.00 год.за місцем мешкання ОСОБА_10 вони вдвох розпивали горілку,розмовляли, ОСОБА_10 ображав нецензурною лайкою співмешканку ОСОБА_9 ,яка була проти їх спільного пияцтва, ОСОБА_9 за неї заступився, висловлювання ОСОБА_10 його розлютили,з цих причин між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник конфлікт.На столі,за яким вони розпивали горілку,ближче до ОСОБА_10 ,лежав кухонний ніж з довжиною леза 10-12 см., ОСОБА_10 взяв його у праву руку,тримаючи лезом вперед,намагався піднятися з крісла. ОСОБА_9 ,з огляду на стан сп*яніння ОСОБА_10 , сприймав загрозу для себе як реальну,припустив,що останній може вчинити щодо нього протиправні дії,з метою їм запобігти, ОСОБА_9 піднявся із стільця, вхопив ніж,що тримав ОСОБА_10 ,за лезо долонею правої руки,лівою рукою штовхнув ОСОБА_10 у груди,усадивши його у крісло,що сталося з ножем,не пам*ятає.Стоячи, ОСОБА_9 правою рукою схопив зі столу керамічну кружку,що стояла з водою,із замахом наніс нею ОСОБА_10 не менше 2 ударів зправа наліво в область голови з лівого боку,від останнього удару чашка розбилась на дрібні фрагменти. ОСОБА_10 від ударів не захищався,після їх нанесення на голові у нього ОСОБА_9 бачив кров та вважав,що порізав ОСОБА_10 шкіру. ОСОБА_9 сів на стілець,запропонував ОСОБА_10 випити горілки,на що той погодився,вони випили ще по 50 гр.В цей момент у помешкання ОСОБА_10 прийшла співмешканка ОСОБА_11 ,просила ОСОБА_9 припинити пиячити та йти додому,однак він не погодився,тому ОСОБА_12 пішла з житла ОСОБА_10 одна.Пробувши там ще хвилин 10, ОСОБА_9 пішов додому, ОСОБА_10 залишався сидіти у кріслі,був у свідомості,про медичну допомогу не прохав.Вдома ОСОБА_12 обробила ОСОБА_9 рану від ножа на правій руці,він ліг спати і в цей день більше нікуди не ходив.Вранці наступного дня 23.08.2016 р. ОСОБА_9 прокинувся з похмілля,сходив за горілкою та за годину один випив пляшку 0,7 л.,пізніше в цей день до нього додому прийшли працівники поліції та затримали за те,що він побив ОСОБА_10 ,тоді ОСОБА_9 і дізнався,що ОСОБА_10 помер.Вважає,що під час конфлікту з ОСОБА_10 він знаходився у стані необхідної оборони від протиправних дій потерпілого.
Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв*язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище злочину, виходячи з наступного.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала,що з 2005 р.її брат ОСОБА_7 проживав у приміщенні літньої кухні на території належного їй домоволодіння по АДРЕСА_1 ,зловживав алкоголем,спілкувався переважно з сусідом ОСОБА_9 ,з яким спільно пиячив,з цих причин ОСОБА_13 забороняла ОСОБА_9 ходити до ОСОБА_10 .Внаслідок хронічного пияцтва ОСОБА_10 важко пересувався,був хворим,для оточуючих загрози не становив.Приблизно о 07.00 год.22.08.2016 р.вона бачила ОСОБА_10 ,коли він йшов з двору на вулицю,був чисто одягнутий,не побитий.Після 11.00 год.Татаринцева виходила за покупками,чула з приміщення літньої кухні голоси ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ,які голосно сварилися.Біля продуктового кіоску ОСОБА_13 зустріла співмешканку ОСОБА_9 ,а коли через деякий час з покупками йшла вулицею додому,побачила,як ОСОБА_9 виходив з її двору.Повернувшись до себе у двір, ОСОБА_13 побачила,що вхідні двері у літню кухню,де мешкав ОСОБА_10 ,зачинені зовні на гачок, увечері світло у нього не горіло,тому вона вважала,що ОСОБА_10 немає вдома і без нього до цього приміщення не входила.В цей же день близько 16.00 год.вона зустріла ОСОБА_9 біля хлібного кіоску,він був тверезим,здався їй наляканим.Наступного дня 23.08.2016 р.вона була на роботі,у другій половині дня їй зателефонувала дочка та повідомила,що знайшла ОСОБА_10 у літній кухні мертвим.Вважає причетним до смерті ОСОБА_10 саме ОСОБА_9 ,оскільки лише з ним ОСОБА_10 пиячив напередодні смерті.
Свідок ОСОБА_14 в суді показала,що вона проживає з матір*ю ОСОБА_4 в буд. АДРЕСА_1 ,де також в приміщенні літньої кухні мешкав брат матері ОСОБА_7 ,який постійно пиячив із сусідом ОСОБА_9 ,раніше з ними випивала і співмешканка ОСОБА_9 .Вранці 22.08.2016 р.вона бачила ОСОБА_10 без жодних ознак побиття,приблизно о 12.00 год.чула сварку ОСОБА_10 з ОСОБА_9 у приміщенні літньої кухні,де вони випивали,після чого пішла у справах,а коли повернулась після 22.00 год.,двері до помешкання ОСОБА_10 були закриті,хоча зазвичай у літній період він залишав їх відчиненими.23.08.2016 р.приблизно о 17.00 год.вона пішла до літньої кухні,де знайшла ОСОБА_10 мертвим,він сидів у кріслі із слідами крові на голові,крім ОСОБА_9 ,завдати йому тілесних ушкоджень ніхто не міг.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 23.08.2016 р. з ілюстраційними таблицями до нього,була оглянута територія домоволодіння по АДРЕСА_1 ,в ході огляду будівлі літньої кухні у кімнаті № 2 був виявлений труп ОСОБА_7 у положенні сидячи у кріслі,із забійними ранами в лівій лобно-скроневій області голови,із слідами підсохлої крові.З місця події були вилучені 15 фрагментів керамічної чашки,подушки з РБК, змиви РБК та контрольні змиви,пачки з-під цигарок та недопалки,2 скляні чарки (а.с.56-74)
В судовому засіданні був відтворений відеозапис огляду місця події на DVD-R диску,який постановою слідчого від 23.08.2016 р.визнаний у справі речовим доказом (а.с.135)
Згідно акту про застосування службового собаки кінологічного центру ГУНП у Запорізькій області від 23.08.2016 р.,при огляді місця злочину по АДРЕСА_1 за фактом вбивства,з місця вбивства був застосований службово-розшуковий собака,який вийшов з двору на вулицю через хвіртку,перейшов через дорогу та підійшов до ОСОБА_6 ,позначивши його(а.с.75)
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав,що він працює молодшим інспектором-кінологом ГУНП в Запорізькій області,23.08.2016 р.заступив на добове чергування.Приблизно о 18.50 год.від чергового було отримано повідомлення про виявлення трупа на вул.Дружній в м.Запоріжжі,він у складі оперативної групи з службово-розшуковим собакою виїздив на огляд місця події.Труп чоловіка був виявлений у приміщенні зліва від входу в положенні сидячи у кріслі,біля нього стояв стілець,який собака обнюхав,вийшов на двір,на другому колі зупинився біля обвинуваченого,котрий на той момент знаходився біля двору домоволодіння,у такий спосіб собака вибрав його за запахом серед інших п*яти людей та позначив як особу,що сидів на стільці в приміщенні,де було скоєно злочин.
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала,що останні п*ять років мешкає з ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 ,була знайома із сусідом ОСОБА_7 ,який вів спосіб життя безхатченка,вчиняв дрібні крадіжки,хитрував задля того,щоб випити за чужий рахунок,підбурював до пияцтва ОСОБА_9 ,через що вона неодноразово висловлювала ОСОБА_10 своє невдоволення,ходила до ОСОБА_10 ,коли з ним пиячив ОСОБА_9 ,забирала останнього додому,через що ОСОБА_10 до неї був агресивно налаштований. ОСОБА_10 практично ні з ким не спілкувався через спосіб його життя ,пересувався повільно,не стійкою ходою,мешкав у приміщенні «времянки» будинку сестри,де неодноразово пиячив з ОСОБА_9 ,однак конфліктів у них не було.22.08.2016 р.вранці вона пішла до продуктового кіоску,де допомагала у торгівлі,приблизно о 12.00 год.бачила,як ОСОБА_9 швидко йшов від ОСОБА_10 до себе додому.Вона повернулась додому приблизно о 18.00 год., ОСОБА_9 вдома не було,шукати його ОСОБА_12 пішла до ОСОБА_10 ,пройшла у «времянку»,де двері були відчинені.Через поріг побачила у кімнаті ОСОБА_9 ,він сидів на стільці біля столу обличчям до входу,права рука ОСОБА_9 була у крові через поріз долоні,інших ушкоджень у ОСОБА_9 не було.Побачивши її, ОСОБА_9 сказав:»Подивись на цю падлюку», ОСОБА_10 сидів у кріслі,на його голові була кров,він був у свідомості,проте не розмовляв,заплющив очі та голову опустив.В руках ані ОСОБА_9 ,ані ОСОБА_10 нічого не тримали.Злякавшись побаченого, ОСОБА_12 одразу звідти пішла додому,куди хвилин через 15 прийшов і ОСОБА_9 .Він розказав,що коли вони з ОСОБА_10 випивали,то посварилися, ОСОБА_10 взяв у руки ніж і хотів вдарити ОСОБА_9 в область печінки,а ОСОБА_9 ніж перехопив,взяв чашку і вдарив нею ОСОБА_10 по голові ,щоб заспокоїти. ОСОБА_9 переживав через те,що вдарив ОСОБА_10 чашкою,сказав:» ОСОБА_16 ,я його прибив»,на що ОСОБА_12 його заспокоювала,що ОСОБА_10 до ранку оклигає.На футболці ОСОБА_9 була пляма крові,на правій руці у ОСОБА_9 між великим та вказівним пальцями була лінійна рана від ножа,який він висмикував у ОСОБА_10 ,її обробили у домашніх умовах. ОСОБА_9 був дуже п*яний,більше нікуди не відлучався,наступного дня не пішов на роботу, а увечері 23.08.2016 р.за ним прийшла поліція.
При проведенні огляду трупа ОСОБА_7 ,були виявлені наступні ушкодження:в лобній області зліва дві лінійні поверхневі рани-одна довжиною 1,5 см.,друга довжиною 1 см.,,у внутрішнього краю лівої брові садно невизначеної форми розмірами 0,7 *0,4 см.,у зовнішнього краю лівої брови дуговидна поверхнева рана довжиною 3,5 см.,вліво та декілька донизу від вказаної рани на 0,5 см.мається дуговидна поверхнева рана довжиною 1,5 см.,в лівій щічній області мається Т-образної форми рана розмірами 2,5 см.*0,5 см.,на шкірі нижньої губи зліва мається садно розмірами 0,5 см.*0,3 см.,на верхньому повіку лівого ока мається крововилив розмірами 4*2,5 см.Будь-яких інших ушкоджень при зовнішньому огляді трупа не виявлено,про що був складений протокол від 24.08.2016 р. (а.с.76-78)
Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 2815 від 24.08.2016 р.,смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 ,встановлена причина смерті:набряк головного мозку,забій головного мозку,закрита внутрішньочерепна травма(а.с.79)
Згідно висновку експерта № 2815 від 24.09.2016 р.,при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження:субарахноїдальний крововилив на зовнішній поверхні лобно-скроневої області лівої півкулі головного мозку,забій головного мозку на базальній поверхні лобної долі лівої півкулі,крововиливи в м*які ткані голови,множинні рани,синець та садна на обличчі.
Закрита внутрічерепна травма кваліфікується як тяжке тілесне ушкодження за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння та перебуває у прямому причинному зв*яку з настанням смерті.
Закрита внутрічерепна травма виникла в результаті неодноразових(не менше 3-х ударів)ударних травматичних впливів тупими твердими предметами та (не менше 7 )ударних травматичних впливів предметами,що володіють ріжучими властивостями в задню і передньо-ліву поверхні голови,що підтверджується локалізацією крововиливів в м*які тканини,ранами,а також характером пошкоджень головного мозку
Взаємне розташування між потерпілим та нападником могло бути різним,з дотриманням умови-голова та тулуб повинні бути доступними для нанесення ушкоджень.
Після спричинення закритої внутрічерепної травми , ОСОБА_7 міг вчиняти активні дії до моменту втрати свідомості(у міру наростання набряку головного мозку)за умови,що таке мало місце.
В крові від трупа ОСОБА_7 виявлений етиловий алкоголь в концентрації 3,3%,що за життя відповідає сильному алкогольному сп*янінню.
Смерть ОСОБА_7 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 приблизно о 21.30 год.(+-6 годин)(а.с.80-91)
Висновком експерта № 474 від 03.11.2016 р.встановлено,що на клапті шкіри з лобно-виличної області зліва від трупа ОСОБА_7 виявлено 8 окремих ран.Морфологічні особливості досліджених ран № 1,2,4-8 вказують на те,що вони утворилися від дії предмета,що має ріжучі властивості.Рана № 3 утворилася від дії заокругленого ребра тупого предмета з довжиною слідоутворюючої частини не менше 20мм.
Можливість утворення всієї сукупності ран від дії частин керамічної чашки,вилучених під час огляду місця події,не виключається(а.с.92-96)
За результатами проведення комісійної судово-медичної експертизи № 216/к від 10.01.2017 р.наданий висновок про те,що не виключається можливість утворення виявлених на головій трупа ОСОБА_7 пошкоджень від дії чашки,що становить єдине ціле,від дії осколків чашки при її руйнуванні.Найбільш ймовірно,що руйнування чашки сталося при нанесенні удару у зовнішній край лівої брови(а.с.97-102)
За висновком експерта № 4447 від 01.11.2016 р.,показання підозрюваного ОСОБА_6 в ході допиту 26.09.2016 р.частково можуть відповідати результатам судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 ,носять не детальний характер в частині точної локалізації місць прикладання травмуючих зусиль і механізму нанесення ушкоджень(а.с.158-163)
Висновком експерта № 1835 від 26.08.2016 р.встановлено,що рідка кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ0 ізосерологічної системи АВ0 із супутнім антигеном Н(а.с.107-110)
Згідно висновку експерта № 510 від 02.10.2016 р. ,кров ОСОБА_6 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВ0 з супутнім антигеном Н.В крові на марлі трупа ОСОБА_7 виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А та анти-В ізосерелогічної системи АВ0,що не виключає належність крові до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В ізосерелогічної системи АВ0.
При судово-цитологічному дослідженні вилучених під час огляду місця події недопалків № І,ІІ,VI(об*єкти № 1,2,6)виявлений антиген ізосерелогічної системи АВ0,що не виключає викурювання даних недопалків ОСОБА_7 .
При судово-цитологічному дослідженні вилучених під час огляду місця події недопалків цигарки № IV (об*єкт № 4) виявлені антигени А,В і Н ізосерелогічної системи АВ0,що не виключає викурювання даного недопалку ОСОБА_6 (а.с.103-106)
Постановою слідчого від 17.11.2016 р.,7 недопалків визнані речовими доказами по кримінальному провадженню(а.с.138-139)
З висновку експерта № 1892 від 14.09.2016 р.вбачається,що у змиві на марлевому тампоні з кисті лівої руки ОСОБА_6 встановлено наявність крові людини та виявлені антигени А,В і Н,що не виключає походження крові від самого ОСОБА_6 при наявності у нього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею,домішка крові від ОСОБА_7 не виключається(а.с.108-110)
Згідно висновку експерта № 509 від 29.09.2016 р.,при судово-цитологічному дослідженні піднігтьового вмісту кистей рук ОСОБА_6 знайдена кров людини,походження якої від самого ОСОБА_6 при наявності у нього на момент злочину тілесних ушкоджень із зовнішньою кровотечею не виключається,домішка крові від ОСОБА_7 не виключається(а.с.111-113)
24.08.2016 р.слідчим були оглянуті предмети одягу ОСОБА_6 ,про що складений протокол(а.с.116-117)
За висновком експерта № 1893 від 14.09.2016 р.,на футболці темно-синього кольору(об*єкт № 1),футболці чорного кольору(об*єкт № 3)та спортивних брюках ОСОБА_6 (об*єкт № 5)встановлено наявність крові людини,походження якої від самого ОСОБА_6 не виключається,домішка крові від ОСОБА_7 не виключається(а.с.118-120)
Згідно висновків експертів № 1890 від 25.08.2016 р.,№ 508 від 25.08.2016 р.,№ 1891 від 25.08.2016 р.,на трусах з трупа ОСОБА_7 ,зрізах вільних кінцівок нігтьових платин трупа ОСОБА_7 ,змивах з кистей обох рук трупа ОСОБА_7 ,виявлено наявність крові людини,походження якої від ОСОБА_7 не виключається(а.с.121-131)
За висновками експертів № 1889 від 25.08.2016 р.,№ 2182 від 30.09.2016 р.,на вилучених з місця події 2 подушках,парі капців та трьох змивах РБК,2 скляних чарках,2 пачках з-під цигарок,15 фрагментах керамічної чашки встановлено наявність крові людини,походження якої від ОСОБА_7 не виключається(а.с.124-128,132-135)
Постановами слідчого від 03.10.2016 р.,17.11.2016 р. змиви РБК,змиви з кистей рук ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,зрізи вільних кінців нігтьових пластин ОСОБА_7 ОСОБА_6 ,предмети одягу ОСОБА_6 ,2 подушки,пара капців,2 скляні чарках,2 пачки з-під цигарок,15 фрагментів керамічної чашки ,матеріали для можливого ДНК-дослідження визнані речовими доказами по кримінальному провадженню(а.с.139-142)
В судовому засіданні ОСОБА_6 при огляді речових доказів не заперечував,що в момент вчинення дій,які ставляться йому за провину,він був одягнений у футболку і спортивні брюки,які надалі видав працівникам поліції, саме тією чашкою,уламки якої оглянуті в судовому засіданні,він наносив удари в голову ОСОБА_7 під час конфлікту.
При проведенні слідчого експерименту з відеозаписом за участю підозрюваного ОСОБА_6 ,останній дав показання про обставини події,із залученням статиста та макету ножа продемонстрував,як потерпілий ОСОБА_10 правою рукою взяв із столу кухонний ніж,утримуючи його загостреною частиною з боку великого пальця лезом вперед,який ОСОБА_9 схопив правою долонею за лезо,чи залишився ніж у ОСОБА_10 ,не знає.Після цього ОСОБА_9 на прикладі статиста вказав,що він штовхнув ОСОБА_10 руками у груди ,той сів у крісло,далі ОСОБА_9 ,стоячи біля столу,взяв у праву руку чашку керамічну коричневого кольору висотою 8-9 см.,вдарив нею ОСОБА_10 двічі в область голови,із замахом,в ліву частину,від останнього удару чашка розбилася. ОСОБА_10 від ударів не захищався,у нього з голови,де була розітнута шкіра,пішла кров.Потерпілий був у свідомості,нічого не говорив,за пропозицією ОСОБА_9 вони ще випили,через хвилин 15 ОСОБА_9 на прохання співмешканки ОСОБА_17 ,яка за ним пришла до ОСОБА_10 ,пішов додому(а.с.145-151)
В судовому засіданні був відтворений відеозапис слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 на DVD-R диску,який постановою слідчого від 20.12.2016 р.визнаний у справі речовим доказом (а.с.137)
Згідно висновку експерта № 3390 від 25.08.2016 р.,рана в області правої кисті у ОСОБА_6 кваліфікується як легкі тілесні ушкодження,які виникли від дії предмета,що має ріжучі властивості,давність їх виникнення не протирічить строку,вказаному обстеженим (а.с.152)
З висновку експерта № 3391-Д від 25.08.2016 р.судом встановлено, що виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 виникли не менше ніж від 1 травматичного впливу.Взаємне розташування потерпілого та нападника в момент заподіяння тілесних ушкоджень могло бути будь-яким за умови доступності відповідних ділянок тіла для нанесення ударів(а.с.153-154)
Відповідно до висновку № 217/к від 20.12.2016 р.виявлені тілесні ушкодження у ОСОБА_6 (рана в області правої кисті)могла виникнути від дії предмета,що має ріжучі властивості(лезо чи гострий край).Не виключається,що такими предметами могли бути як гострий край уламку фарфорової кружки(чашки),так і лезо ножа.Не виключається виникнення ран в області правої кисті внаслідок тих обставин,на які вказує обвинувачений ОСОБА_6 під час проведення слідчого експерименту з його участю(а.с.178-182)
За висновком акту № 582 судово-психіатричної експертизи від 16.11.2016 р., ОСОБА_6 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді легкої розумової відсталості в ступені легкої дебільності,з порушеннями поведінки на резідуально-органічному тлі.В період вчинення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані гострої алкогольної інтоксикації.Отже,він міг усвідомлювати свої дії й керувати ними,за своїм психічним станом в цей час він також може усвідомлювати свої дії й керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.183-188)
Досліджені в судовому засіданні докази логічні,послідовні,не містять протиріч,переконливі як кожен окремо,так і їх сукупність у взаємозв*язку.
Жоден із них не спростований,містить інформацію щодо предмету доказування,схожих неоспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.
Судом не встановлено таких обставин,які ставили б під сумнів показання допитаних в судовому засіданні потерпілої та свідків,так само не надано суду доказів,що їх спростовують. Репутація цих осіб не дискредитована,довіра до їх показань не підірвана,мотивів можливої нечесності як приводу для обмовляння обвинуваченого захистом не доведено.
В судовому засіданні обвинувачений скористався правом допитати цих осіб ,що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,із забезпеченням йому можливості надати аргументи на спростування їх показань,однак жодних об*єктивних даних для того,щоб ставити їх під сумнів,суд не встановив.
Показання потерпілої та свідків повністю узгоджуються сукупністю зі змістом інших доказів,якими є висновки експертиз,речові докази,протоколи слідчих дій.
За таких обставин,суд приймає до уваги при ухваленні вироку показання потерпілої,свідків,досліджені висновки експертів як докази винуватості ОСОБА_6 .
При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину ,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».
Такі висновки суду ґрунтуються на наступному.
Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердив,що 22.08.2016 р.приблизно о 10.00 год.він прийшов до помешкання ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 ,де вони розпивали горілку,між ними виник конфлікт,в процесі якого ОСОБА_6 застосував керамічну чашку та наніс нею потерпілому ОСОБА_7 не менше двох ударів в область голови,від останнього удару чашка розбилася,чим заподіяв травму потерпілому,бачив кров в області голови ОСОБА_7 .
Свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_14 підтвердили,що 22.08.2016 р.приблизно об 11.00 год. ОСОБА_6 знаходився в помешканні ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 ,де вони розпивали спиртне та голосно сварилися,після того,як ОСОБА_9 пішов,двері до житла ОСОБА_10 були зачинені,світла він не вмикав,родичі його не бачили аж до 23.08.2016 р.,коли ОСОБА_14 знайшла його за місцем мешкання мертвим.
Свідок ОСОБА_8 показала,що 22.08.2016 р.за місцем мешкання ОСОБА_7 вона застала його та ОСОБА_6 за розпиттям алкоголю,бачила на голові ОСОБА_7 кров,а пізніше сам обвинувачений розповів їй,що посварився з ОСОБА_10 та хвилювався через завдані останньому удари чашкою по голові,не виключав,що можливо,»прибив» останнього.
Ці обставини підтверджені протоколом огляду місця події,в процесі якого труп ОСОБА_7 був виявлений в помешканні останнього та з місця злочину виявлені осколки керамічної чашки,якою,за показаннями обвинуваченого,він наносив удари потерпілому в область голови .
Тяжкість тілесних ушкоджень,спричинених потерпілому,їх кількість,небезпечний для життя людини характер,можливість заподіяння за вказаних ОСОБА_6 обставин,предметом,яким є керамічна чашка як єдине ціле та її осколками,встановлені висновками експертиз,які сумнівів в обґрунтованості та кваліфікації експертів не викликають.
Спричинення потерпілому всього комплексу тілесних ушкоджень у короткий проміжок часу,їх тяжкість,настання смерті ОСОБА_7 протягом десятків хвилин після їх заподіяння за місцем проживання безпосередньо після події злочину,виключає можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 за інших,ніж викладено в обвинувальному акті,обставин.
Виявлення на одязі обвинуваченого ,у змивах з кистей рук,вмісті його піднігтьових зрізів з кінцівок крові людини,походження якої від ОСОБА_6 та домішки крові потерпілого не виключаються,вилучення під час огляду місця події недопалків,які викурені потерпілим та ОСОБА_6 ,особисті пояснення ОСОБА_6 при проведенні судово-психіатричної експертизи про події:»Ми посварилися із-за дружини,я вдарив його керамічною чашкою по голові,він був живий,коли я уходив»,відсутність на місці події слідів біологічного походження,які належать не ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ,а іншій особі, викривають саме ОСОБА_6 як особу,що спричинила тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_7 ,від яких настала смерть потерпілого.
В судовому засіданні захисник наголошував на тому,що ОСОБА_6 не мав умислу на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень,який у стані сп*яніння спровокував конфлікт,взяв у руку ніж,чим реально загрожував заподіяти тілесні ушкодження обвинуваченому,який,турбуючись за себе,вимушений був застосувати силу та запобігти можливому насиллю з боку ОСОБА_7 ,тобто діяв у стані необхідної оборони.
Водночас,обвинувачений підтвердив той факт,що раніше між ним та ОСОБА_10 конфліктів не було,потерпілий не висловлював на його адресу жодних загроз,в тому числі заподіяти тілесні ушкодження побутовим ножем, обвинувачений вихопив ніж у потерпілого до того,як ОСОБА_19 зміг би вчинити відносно нього будь-які дії.
За станом здоров*я та фізичним розвитком ОСОБА_7 не становив для ОСОБА_6 реальної загрози,що підтвердила потерпіла ОСОБА_4 ,свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_8 ,які показали про проблеми рухового апарату ОСОБА_7 .
До показань обвинуваченого про реальну загрозу його життю та здоров*ю з боку ОСОБА_7 суд ставиться критично та їх оцінює як неправдиві,що пояснюється обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за скоєне,виходячи з наступного.
Статтею 36 КК України передбачено право особи на вчинення дій з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно - небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Виходячи з наведеного,право на необхідну оборону виникає за наявності для цього певної підстави,якою є вчинення особою суспільно небезпечного посягання,а саме дій,якими ця особа вже заподіює шкоду або створює реальну і безпосередню загрозу заподіяння такої шкоди,тобто стан необхідної оборони утворює лише таке посягання,яке досягає ступеня суспільної небезпечності,притаманної саме злочину.
Верховним Судом України у постанові від 27 листопада 2014 року у кримінальній справі №5-34кс14 висловлена правова позиція,за змістом якої,стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання,а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.
Згідно ст.458 КПК України,висновок Верховного Суду України щодо застосування норм права,викладений у його постанові,прийнятій з підстав,передбачених ст.445 ч.1 п.1,2 цього Кодексу,є обов*язковим для всіх судів загальної юрисдикції.
В судовому засіданні не встановлено обставин,які дають підстави для висновку про загрозливу поведінку потерпілого по відношенню до обвинуваченого або наявність у нього умислу та реальної можливості для нанесення тілесних ушкоджень.
За своїми фізичними даними та з урахуванням стану здоров*я потерпілого, ОСОБА_6 очевидно міг адекватно чинити ефективний супротив тим діям потерпілого,які,на його думку,створювали небезпеку для його життя,а саме тримання потерпілим у руці ножа.
Тілесних ушкоджень, які могли б загрожувати життю ОСОБА_6 , в останнього виявлено не було,а встановлені висновком експерта у ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження,у разі встановлення особи,яка спричинила такі ушкодження,підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 КК України, проте дії цієї особи не можна вважати такими,від яких єдиним порятунком є заподіяння посягаючому тяжких тілесних ушкоджень.
За обставинами справи,навіть, за умови, що конфлікт спровокував потерпілий,який,зі слів обвинуваченого,зневажливо висловлювався на адресу його співмешканки,це не давало ОСОБА_6 підстав для нанесення йому ударів в область голови керамічною чашкою,а після того,як ОСОБА_6 вихопив у ОСОБА_7 ніж,у обвинуваченого взагалі не виникало право на оборону за відсутності посягань з боку потерпілого.
Також суд звертає увагу на той факт,що при огляді місця події ніж,яким,зі слів обвинуваченого,йому міг зашкодити потерпілий,не був виявлений та не вилучався.
Водночас,за висновком комісійної експертизи № 217/к від 26.12.2016 р.,рани в області правої кисті у ОСОБА_6 виникли від дії предмета,що має ріжучи властивості(лезо чи гострий край),не виключається,що такими предметами могли бути як гострий край уламку кружки(чашки)так і лезо ножа.
Показання ОСОБА_6 в частині точної локалізації місць прикладання травмуючи зусиль та механізму нанесення ушкоджень носять не детальний характер,як це встановлено висновками експертів № 4447 від 01.12.2016 р.та № 217/к від 26.12.2016 р.
Відтак,до показань обвинуваченого ОСОБА_6 про фактичні обставини суд ставиться критично,оскільки він має підстави свідчити про них неправдиво,на свою користь,що пов*язано з обраною позицією захисту. Крім того,сам обвинувачений пояснює про те,що через сильний стан алкогольного сп*яніння він певних обставин не пам*ятає,що також вказує на сумнівність його пояснень щодо події злочину.
Встановлені та перевірені доказами фактичні обставини справи свідчать про те, що дії потерпілого за своїми об`єктивними ознаками не могли створити реальну та безпосередню невідворотню загрозу заподіяння шкоди для ОСОБА_6 , які б у зв`язку з цим викликали невідкладну необхідність у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , ОСОБА_6 лише припускав можливість агресії щодо нього з боку потерпілого,тому вважати,що обвинувачений, завдаючи потерпілому удари в область голови керамічною чашкою, перебував у стані необхідної оборони, про що йдеться у доводах захисника,немає підстав.
Також захисник вважає,що у діях обвинуваченого відсутній склад злочину,передбаченого ч.2 ст.121 КК України,оскільки він не усвідомлював,що від удару керамічною чашкою можливо настання смерті потерпілого і не передбачав,що нанесені їм потерпілому тілесні ушкодження мають ознаки тяжких.
Суб*єктивна сторона злочину,передбаченого ст.121 ч.2 КК України,характеризується умисною виною,при цьому винуватий усвідомлює,що може заподіяти невизначену шкоду здоров*ю потерпілого,бажає або свідомо припускає її настання,фактично спричиняє тяжке тілесне ушкодження.
Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, тощо.
Визначальним при цьому є суб*єктивне ставлення винуватого до наслідків своїх дій:при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винуватого,а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження,яке спричинило смерть потерпілого,ставлення винуватого до її настання характеризується необережністю.
Із фактичних обставин справи встановлено,що обвинувачений ОСОБА_6 виявляє примітивність емоцій,дратівливість,за характером запальний,що встановлено актом судово-психіатричної експертизи.
Обвинувачений має звичку у конфліктних ситуаціях застосовувати насилля,що підтвердила свідок ОСОБА_8 ,пояснивши,що обвинувачений під час сварок її бив.
Під час конфлікту з ОСОБА_7 обвинувачений несподівано(підступно)для потерпілого,який ,до того ж,перебував у стані сп*яніння та не захищав себе,цілеспрямовано та з великою силою наніс йому не менше 3-х ударів у життєво важливий орган голову, спричинивши тим самим тяжкі тілесні ушкодження, від яких останній на місці події помер.
Діючи з такою силою, що чашка розбилася об голову потерпілого щонайменше на 15 уламків,обвинувачений достеменно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій і передбачав, що внаслідок такої його поведінки буде заподіяно шкоду здоров`ю потерпілого. Водночас, цілеспрямовано наносячи удар у лобно-скроневу частину голови потерпілого,обвинувачений не конкретизував у своїй свідомості, яку ж саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично заподіяно ним потерпілому. Тобто в даному випадку ОСОБА_6 діяв із невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого особа хоча і бажає спричинити або свідомо припускає спричинення шкоди здоров`ю потерпілого, але при цьому не конкретизує точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди.
У цьому випадку ОСОБА_6 має відповідати за той результат (шкоду),який фактично було заподіяно,-умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Що стосується смерті потерпілого, то в її настанні присутня лише необережна форма вини, бо хоча обвинувачений і не бажав цього настання і ,навіть,свідомо не допускав його, але повинен був і міг передбачити, що внаслідок його злочинних дій може настати і такий наслідок, як смерть потерпілого.
Після заподіяння потерпілому ударів у голову,обвинувачений бачив спричинені ним поранення та кровотечу, однак заходів щодо надання потерпілому невідкладної медичної допомоги не вживав,його родичів про стан потерпілого не повідомив,залишивши ОСОБА_7 напризволяще.
Отже, у даному випадку має місце вчинення ОСОБА_6 злочину з так званими похідними наслідками (з кваліфікуючими наслідками), суб`єктивна сторона якого полягає у змішаній формі вини, коли умисно спричинений особою так званий прямий (безпосередній) наслідок (тяжкі тілесні ушкодження) тягне за собою ще один - опосередкований (похідний) наслідок (смерть потерпілого), психічне ставлення до якого з боку винного полягає лише в необережній формі вини - злочинній недбалості.
Захисник також наголосив,що існує вирогідність отримання ОСОБА_7 тілесного ушкодження у виді забою головного мозку внаслідок падіння з висоти власного зросту.
Така версія захисту повністю спростована висновком експерта № 2815 від 24.09.2016 р.,згідно п.4 розділу «Висновки» якого всі тілесні ушкодження у ОСОБА_7 утворились за наступним механізмом:закрита внутрішньочерепна травма виникла в результаті неодноразових(не менше 3-х)ударних травматичних впливів тупими предметами і (не менше 7-ми)ударних травматичних впливів предметами,що мають ріжучі властивості,в задню та передньо-ліву поверхні голови(а.с.)
Обвинувачений ОСОБА_6 в своїх показаннях зазначив,що наносив удари ОСОБА_7 чашкою із замахом в область голови зліва.На прикладі статиста при проведенні слідчого експерименту обвинувачений розташував статиста аналогічно тому,як під час події знаходився ОСОБА_7 ,з чого видно,що задня та передньо-ліва поверхні голови потерпілого були доступні для нанесення ушкоджень,що узгоджується з висновком експерта № 2815 від 24.09.2016 р.
За вказаним вище висновком експерта ,всі тілесні ушкодження у ОСОБА_7 утворились за вказаним вище механізмом:основний судово-медичний діагноз-забійна внутрішньочерепна травма:субарахноїдальний крововилив на зовнішній поверхні лобно-скроневої області лівої півкулі головного мозку,забій головного мозку на базальній поверхні лобної долі лівої півкулі,крововиливи в м*які ткані голови,множинні рани,синець та садна на обличчі;ускладення-набряк головного мозку.
В лобно-скроневу область голови ОСОБА_7 обвинуваченим ОСОБА_6 були нанесені удари керамічною чашкою як єдиним предметом та її осколками при руйнуванні.
Враховуючи,в прямому причинному зв*язку з настанням смерті ОСОБА_7 перебуває закрита черепно-мозкова травма,локалізована в лобно-скроневій області,завдана внаслідок неодноразових травматичних впливів,а не однократним травмуванням,версія захисту беззмістовна, спростовується сукупністю досліджених доказів і нічим об*єктивно не підтверджується.
У порядку ст.358 КПК України судом на вимогу сторони обвинувачення були дослідженні письмові документи, які є належними до матеріалів цього провадження, проте не містять інформації про обставини, що підлягають доказуванню в межах судового розгляду, тому не згадуються судом на обґрунтування обвинувачення, визнаного судом доведеним.
З описаних міркувань суд не згадує на користь обвинувачення - висновок експерта № 1487-Д від 09.09.2016 р.
За змістом обвинувального акту ОСОБА_6 інкримінується стан алкогольного сп*яніння під час вчинення злочину,що прокурор просив суд врахувати як обставину,що обтяжує покарання обвинуваченого.
В процесі судового розгляду кримінального провадження обвинувачений пояснював,що дійсно перебував у стані сп*яніння,ця обставина підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_6 від 23.08.2016 р.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.2 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження,тобто умисне тілесне ушкодження,небезпечне для життя в момент заподіяння,що спричинило смерть потерпілого.
Не встановлено наявності у ОСОБА_6 у момент події такого хворобливого стану , який унеможливив би відповідальність, зазначене випливає з вказаного вище акту судово-психіатричної експертизи,як і підстав для кваліфікації його дій як таких, що підпадають під ознаки перевищення меж необхідної оборони.
Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.
При призначенні обвинуваченому покарання суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, та враховує відомості про особу обвинуваченого: раніше не судимий,має постійне місце роботи,де характеризується задовільно,мав постійне місце проживання,на обліку в наркологічному диспансері не перебуває.
Обставин,які пом*якшують покарання обвинуваченого,судом не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого,суд відповідно до п.13 ч.1 ст.67 КК України визнає вчинення злочину особою,що перебуває у стані алкогольного сп*яніння.
З урахуванням всіх цих обставин у сукупності суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_6 мінімального покарання,передбаченого санкцією статі 121 ч.2 КК України,по якій він визнається судом винуватим.
Водночас,обвинувачений ОСОБА_6 не ставиться критично до своїх дій, караність вчиненого діяння ним розуміється,однак визнання винуватості частково є формальним.
З метою захисту інтересів суспільства, запобігання вчиненню нових правопорушень,обвинуваченому ОСОБА_6 необхідно призначити покарання у виді реального позбавлення волі,що відповідає тяжкості скоєного злочину,є необхідним та достатнім задля забезпечення виправлення обвинуваченого та з метою захисту суспільства від його протиправної поведінки.
При вирішенні питання про стягнення з обвинуваченого судових витрат, пов*язаних із проведенням експертиз,суд прийшов до висновку,що позиція прокурора є обґрунтованою та ґрунтується на положеннях кримінального процесуального закону.
Так,відповідно до ст.118 КПК України,витрати,пов*язані із залученням експертів є процесуальними витратами.
Згідно ст.124 КПК України,у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
З матеріалів справи встановлені та документально підтверджені витрати на проведення експертизи № 1487-Д від 09.09.2016 р.у розмірі 351 гр.87 коп.,які суд стягує з обвинуваченого на користь держави.
Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Цивільний позов не заявлено.
Під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у виді домашнього арешту,строк дії якого сплив.
Обвинувачений з*являвся по викликам до суду,для забезпечення його належної процесуальної поведінки до набрання вироком законної сили достатнім є обрання запобіжного заходу у виді особистого зобо*язання.
Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України,суд -
З А С У Д И В :
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину,передбаченого ч.2 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання рахувати з часу фактичного затримання ОСОБА_6 .
До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 обрати у виді особистого зобов*язання.
Речові докази:
-DVD-R диски із записом огляду місця події від 23.08.2016 р., із записом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_6 , долучені до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах провадження протягом часу його зберігання;
-зразки волосся ОСОБА_7 ,зрізи вільно виступаючих нігтьових пластин з рук трупа ОСОБА_7 ,змиви з рук трупа ОСОБА_7 ,труси ОСОБА_7 , передані на зберігання до камери схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
-матеріали для можливого ДНК-дослідження, передані на зберігання до камери схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
-2 подушки,капці,2 скляні чарки,15 фрагментів керамічної чашки,змиви РБК та контроль до нього,7 недопалків,2 пачки з-під цигарок, передані на зберігання до камери схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області знищити;
-спортивні брюки,2 футболки ОСОБА_6 , передані на зберігання до камери схову Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, повернути ОСОБА_6 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_6 ,ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,в дохід держави витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні в розмірі 351(триста п*ятдесят одна)гривня 87 копійок.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, -у той же строк після отримання копії вироку.
Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя ОСОБА_1