490/2608/17 11.12.2017
н/п 1-кп/490/550/2017
Справа № 490/2608/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2017 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Херсонської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
- 04.04.2005 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
- 28.11.2005 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі;
- 09.12.2010 Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, 19.02.2016 звільнений по відбуттю строку покаранням,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
Учасники судового провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4
сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5
З вилученими грошовими коштами, маючи реальну можливість ними розпорядитися ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, винним у вчиненні якого визнається.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, винним себе визнав повністю.
Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також, те що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, розглянув в цій частині кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілої, дослідженням документів що характеризують особу обвинуваченого, документів щодо речових доказів.
Потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що працює продавцем магазину ПП "Чернишова", який розташований у м. Миколаєві, на вулиці Садова, 4.07 лютого 2017 року о 20. год. 00 хв., будучі на роботі у свою зміну, побачила як до магазину увійшов чоловік, який прикрив своє обличчя шарфом, та наблизився до прилавку. Підійшовши ближче, останній своїм передпліччям лівої руки схопив її за шию, та утримуючи біля себе, взяв з каси магазину грошові кошти. Після знику невідомому напрямку. Частину викрадених грошових коштів у розмірі 5486 грн. під час досудового розслідування їй повернуто під зберігальну розписку.
Показання обвинуваченого та потерпілої щодо часу, місця, мотиву, способу вчинення злочину повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення.
Вказаними діями ОСОБА_3 здійснив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, винним у вчиненні якого визнається.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчиненому кримінальному правопорушенні за встановлених вище обставин себе не визнав, суду показав, що 24.01.2017, приблизно о 00 год. 00 хв., зі своїм знайомим, особа якої досудовим розслідуванням не встановлена, відпочивав у барі "Грін Лайф", що знаходиться по вул. 3-а Слобідська, в м. Миколаєві. ОСОБА_3 вийшов із бару щоб відповісти на телефонний дзвінок, та зупинився біля його входу, у цей час, не очікуючи, він відчув, як раніше не знайомий йому ОСОБА_7 , виходячи з цього ж бару зачепив його плечем. на що, ОСОБА_3 зробив йому зауваження. У відповідь ОСОБА_7 , запропонував йому відійти до зупинки громадського транспорту "3-а Слобідська" для з`ясування стосунків, одночасно він подзвонив своєму приятелю ОСОБА_8 що знаходився у барі, та покликав його підійти до цієї ж зупинки. На зупинці, між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт. Як зазначає обвинувачений, разом з ним був також його приятель, особа якого на досудовому розслідуванні не встановлена. В ході з`ясування стосунків ОСОБА_7 , вибачився перед ОСОБА_3 за необачний поштовх та з метою загладити свою провину добровільно віддав ОСОБА_3 свій мобільний телефон, грошові кошти та золотий ланцюжок ОСОБА_8 . Коли конфлікт був залагоджений, обвинувачений з невстановленою особою повернувся до бару. Віддане майно невстановлена особа заклала у ломбард.
Не зважаючи на заперечення свої провини обвинуваченим, його винуватість підтверджується ретельно дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимими і узгоджуються між собою.
Так потерпілий ОСОБА_8 , суду показав, що у січні 2017 році, близько 00 год. 00 хв., він зі своїм колегою ОСОБА_7 перебували у барі "Грін Лайф", яке розташоване у м. Миколаїв, поблизу зупинки "3 Слобідська", де розпивали спиртні напої. Через стан сильного алкогольного сп`яніння, події того дня не пам`ятає, зі слів ОСОБА_7 дізнався, що саме ОСОБА_3 та інша невстановлена особа на зупинці громадського транспорту по пр. Центральний ріг вул. 3-а Слобідська в м. Миколаєві, погрожуючи фізичним насиллям відкрито заволоділи належним йому золотим ланцюгом із хрестиком, обручкою, мобільним телефоном та грошовими коштами.
Потерпілий ОСОБА_7 обставини подій, що відбулися 24.01.2017р. точно не пам`ятає, у показах плутався. Так суду показав, що у січні 2017 року точної дати не пам`ятає близько 22 год., він із приятелем ОСОБА_8 відпочивали у барі "Грін Лайф", що знаходиться у м. Миколаєві по вул. 3-а Слобідська, вживали спиртні напої, були у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_8 виходячи із бару штовхнувся плечем із приятелем ОСОБА_3 який у той час заходив у бар. Після цього на вулицю вийшов ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , і приятель ОСОБА_3 наказав йому та ОСОБА_8 відійти до зупинки громадського транспорту. На зупинці ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли на лавку а навпроти їх стали ОСОБА_3 та його приятель, який погрожуючи фізичною силою сказав віддати належне їм майно. Після чого ОСОБА_3 забрав у нього з рук належний йому мобільний телефон і тримав вже у себе не віддавав. Крім цього у нього було зібрано грошові кошти, але хто їх забрав та в якій сумі не пам`ятає. У ОСОБА_8 також було забрано золотий ланцюг та обручку. Далі потерпілий ОСОБА_7 у показах плутався. Надав змінені покази, так виходячи з бару з телефоном, у тамбурі де знаходилася охорона штовхнувся з ОСОБА_3 , на що він вибачився. ОСОБА_3 вибачення не прийняв, та сказав вийти з бару на вулицю по балакати. ОСОБА_7 подзвонив ОСОБА_8 і той час вийшов приятель ОСОБА_3 . Після чого вони в учетвером пішли до зупинки громадського транспорту по пр. Центральному ріг вул. 3-а Слобідська, хто запропонував туди відійти ОСОБА_7 вже не пам`ятає. Далі він із ОСОБА_8 сіли на лавку де ОСОБА_7 вибачався перед ОСОБА_3 і ОСОБА_3 вихватив з його рук мобільний телефон "Lenovo", і тримав його в своїх руках. Далі ОСОБА_3 товариш наказав ОСОБА_8 зняти золотий ланцюг із хрестиком та віддати мобільний телефон, та гроші, на що ОСОБА_8 зняв з себе золоті речі та віддав мобільний телефон і гроші. Хто погрожував застосувати насильство ОСОБА_3 або його приятель, ОСОБА_7 не пам`ятає. Після цього всі учасники розійшлися а ОСОБА_7 із ОСОБА_8 поїхали до дому.
Окрім іншого, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доводиться дослідженими під час судового розгляду письмовими документами, зокрема:
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 13.04.2017р де ОСОБА_7 впізнав серед інших обвинуваченого ОСОБА_3 який відкрито заволодів на зупинці громадського транспорту його майном та майном ОСОБА_8 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.04.2017 за участю потерпілого ОСОБА_7 , який добровільно надав покази з приводу обставин вчинення відносно нього кримінального правопорушення та місця його вчинення, які збігаються з відомостями що містить протокол проведення слідчого експерименту від 18.04.207. за участю обвинуваченого ОСОБА_3 .
Досліджені докази судом визнані належними та допустимими, оскільки отримані у порядку встановленому КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що мають значення для кримінального провадження.
При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст. 65 КК України враховує, що він вчинив тяжкий умисний злочин, його особу, який до затримання працював але не офіційно, перебував у цивільному шлюбі, за місцем проживання характеризується негативно, за час перебування в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" характеризується позитивно а ні стягнень а ні заохочень не має, був бійцем Окремої розвідувальної чоти ДУК ПС на посаді водія-механіка, є раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, востаннє 09.12.2010р. Голопристанським районним судом Херсонської області за ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі, 19.02.2016 звільнений по відбуттю строку покаранням, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Судом також враховується медична довідка медичної частини ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор" в якій зазначено, що ОСОБА_3 перебуває на "Д" обліку з діагнозом: "Органічний емоційно лобільний розлад внаслідок травми головного мозку" в 2015 році.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд враховує щире каяття обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення відносно потерпілої ОСОБА_6 .
Обставин що обтяжують покарання судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_3 покарання за санкцією ч. 2 ст. 186 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.
Вимоги позовної заяви обвинувачений визнав повністю.
Вирішуючи позовні вимоги суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.
Оскільки заявлені вимоги потерпілої ОСОБА_6 обґрунтовані та визнані обвинуваченим у повному обсязі, цивільний позов підлягає задоволенню.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст. 374 КПК України суд, -
Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання відраховувати з дня затримання з 08.02.2017 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_3 строк його попереднього ув`язнення у період з 08.02.2017 по 20.06.2017 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у період з 21.06.2017 по 08.12.2017 включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою застосований до ОСОБА_3 продовжити до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди - задовольнити.
Речові докази: грошові кошти в сумі 5514 гривень передані ОСОБА_6 на відповідальне зберігання вважати повернутим за належністю.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1