печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , громадянина РФ ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання заступника прокурора Київської області ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу - особистого зобов`язання громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 для забезпечення його видачі на запит іноземної держави,

В С Т А Н О В И В :
Заступник прокурора Київської області старший радник юстиції ОСОБА_6 , розглянувши матеріали екстрадиційної перевірки стосовно громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , який розшукується правоохоронними органами Російської Федерації для притягнення до кримінальної відповідальності, звернувся до слідчого судді із клопотанням та просить продовжити строк запобіжного заходу громадянину РФ ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання та обов`язки які на нього були покладені.

Клопотання було підтримано прокурором ОСОБА_3 та обґрунтовано наступним. 11.11.2015 уповноваженою службовою особою Окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Державної прикордонної служби України в аеропорту «Бориспіль» затримано громадянина Російської Федерації ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Інтернаціональне Червонокутського району Саратовської області Російської Федерації, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , який перебуває у розшуку за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 Кримінального Кодексу Російської Федерації (далі КК РФ).

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.11.2015, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 25.11.2015, відповідно до ст. 583 КПК України щодо ОСОБА_4 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб.

Генеральною прокуратурою України отримано запит Генеральної прокуратури Російської Федерації про видачу ОСОБА_4 для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ (участь на території іноземної держави в збройному формуванні, не передбаченому законодавством даної держави, в цілях, що суперечить інтересам Російської Федерації).

Проведення екстрадиційної перевірки щодо ОСОБА_4 Генеральна прокуратура України відповідно до ст. 587 КПК України доручила прокуратурі Київської області.

У ході екстрадиційної перевірки встановлено, що в провадженні слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Ставропольському краю перебуває кримінальна справа № 57 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 208 КК РФ.

Органом досудового слідства 11.11.2014 винесено постанову про притягнення ОСОБА_4 як обвинуваченого у вчиненні вищевказаного злочину.

Старшим слідчим з особливо важливих справ слідчого відділу Управління ФСБ Росії по Ставропольському краю 27.11.2014 винесено постанову про оголошення в розшук ОСОБА_4 , а 15.01.2015 постанову про оголошення його в міжнародний розшук.

Постановою судді Ленінського районного суду міста Ставрополя від 05.02.2015 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту строком на 2 місяці.

Постановою судді Ленінського районного суду міста Ставрополя від 13.11.2015 роз`яснено постанову цього ж суду від 05.02.2015, в якій уточнено, що строк тримання під вартою 2 місяці рахувати з часу затримання ОСОБА_4 на території Російської Федерації чи з часу екстрадиції останнього до Російської Федерації.

Інкриміновані ОСОБА_4 діяння відповідають злочину, передбаченому ч. 4 ст. 447 КК України, і є м. радицій ним, оскільки покарання за вказане правопорушення передбачено більше 1 року позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.12.2015 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною цілодобово залишати місце проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , з носінням засобу електронного контролю.

Екстрадиційна перевірка прокуратурою області завершена 14.01.2016 і матеріали того ж дня направлено до Генеральної прокуратури України для прийняття рішення відповідно до вимог ст. 590 КПК України. На даний час рішення не прийнято.

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 11.02.2016 та від 06.04.2016 щодо ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію) і фактичну передачу компетентним органам Російської Федерації.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.06.2016 ОСОБА_4 змінено запобіжний захід з домашнього арешту на особисте зобов`язання та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до прокурора або слідчого судді за їх викликом, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, слідчого судді, повідомляти прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію) і фактичну передачу.

Крім цього, ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.06.2016 на ОСОБА_4 покладено додатковий обов`язок здати на зберігання прокурору паспорт громадянина Російської Федерації на м.я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 та, у випадку наявності, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію) та фактичну передачу.

Ухвалами Печерського районного суду м. Києва від 29.07.2016, 28.09.2016, 24.11.2016, 23.01.2017 и 23.03.2017 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до прокурора або слідчого судді за їх викликом, не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, слідчого судді, повідомляти прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання, здати на зберігання прокурору паспорт громадянина Російської Федерації на м.я ОСОБА_4 за № НОМЕР_1 та, у випадку наявності, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію) і фактичну передачу.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.06.2017 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покладені на нього обов`язки ч.5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 08.08.2017 ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладені обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Крім того, відповідно до інформації Управління ДМС України в Київській області № 4.1/1-12601 від 17.10.2016 громадянин ОСОБА_4 04.08.2016 звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_4 Управлінням ДМС України в Київській області прийнято рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питань щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (наказ № 52 від 25.08.2016).

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.09.2016 відкрито провадження у справі № 826/14241/16 за позовом ОСОБА_4 до Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, зобов`язання вчинити дії. Інформація про прийняте судове рішення відсутня.

Оскільки ОСОБА_4 оскаржено до суду рішення органу міграційної служби щодо статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, рішення за запитом про видачу (екстрадицію) останнього Генеральною прокуратурою України не прийнято, виникла необхідність у продовженні строку застосування запобіжного заходу і обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Установлено, що правовідносини між Україною та Російською Федерацією врегульовано Конвенцією про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 та Європейською конвенцією про видачу правопорушників від 13.12.1957.

Згідно зі ст. 17 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах у відносинах один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Відповідно до вимог ст. 56 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах Договірні Сторони зобов`язуються відповідно до умов, передбачених цією Конвенцією, за вимогою видавати один одному осіб, що знаходяться на їх території, для притягнення до кримінальної відповідальності або для приведення вироку у виконання.

Згідно з вимогами ст. 1 Європейської конвенцієї про видачу правопорушників Договірні Сторони зобов`язуються видавати одна одній, з урахуванням положень та умов, викладених в цій Конвенції, всіх осіб, які переслідуються компетентними органами запитуючої Сторони за вчинення правопорушення або які розшукуються зазначеними органами з метою виконання вироку або постанови про утримання під вартою.

Громадянин ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 суттєвих заперечень не подали, вказавши про те, що рішення щодо надання йому статусу біженця остаточно не вирішено.

Вислухавши прокурора, громадянина ОСОБА_4 та його захисника, вивчивши додані до клопотання матеріали, слід дійти наступного висновку.

Згідно ст. 590 КПК України після вивчення матеріалів екстрадиційної перевірки центральний орган України приймає рішення про видачу особи (екстрадицію) або відмову у видачі (екстрадиції) іноземній державі. Рішення виноситься керівником центрального органу України або уповноваженою ним особою.Про своє рішення центральний орган України повідомляє компетентний орган іноземної держави, а також особу, щодо якої воно прийнято. У разі прийняття рішення про видачу (екстрадицію) такій особі вручається його копія. Якщо впродовж десяти днів зазначене рішення не оскаржено до суду, організовується фактична видача цієї особи компетентним органам іноземної держави. Рішення про видачу особи (екстрадицію) не може бути прийнято, якщо така особа подала заяву про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, чи скористалася відповідно до законодавства правом на оскарження рішення щодо зазначених статусів, до остаточного розгляду заяви, у порядку, встановленому законодавством України. Інформація про подання особою зазначених заяв або оскарження відповідних рішень не надається іноземній державі, що надіслала запит.

Встановлено, що екстрадиційна перевірки триває. Рішення у справі за адміністративним позовом не прийнято.

За викладених обставин підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчий суддя не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 585,590 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
продовжити на два місяці громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 , строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, для забезпечення видачі особи на запит іноземної держави громадянину Російської Федерації ОСОБА_4 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу (екстрадицію) і фактичну передачу, а саме: прибувати до прокурора або слідчого судді за їх викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу прокурора, слідчого судді; повідомляти прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання, здати на зберігання прокурору паспорт громадянина Російської Федерації на ім`я ОСОБА_4 № НОМЕР_1 та, у випадку наявності, інші документи, що надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити до 02 грудня 2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1