Єдиний унікальний номер 243/593/17
Номер провадження 11-кп/775/676/2017

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут в складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянула в відкритому судовому засіданні в м.Бахмут апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2017 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, українця, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1)28.09.1992 року Слов`янським міським судом за ст.ст. 140 ч. 3, 43 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 01.03.1996 року за закінченням строку покарання; 2)13.12.1996 року Ленінським районним судом міста Полтава за ст.140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнився 29.12.1997 року згідно Закону України «Про амністію» 20.08.1997 року; 3)04.02.1998 року Слов`янським міським судом за ст. 229-6 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення вол, звільнився 04.02.2000 року за закінченням строку покарання; 4)23.04.2001 року Слов`янським міським судом за ст. ст. 140 ч. 2, 17, 14 КК України до 3 років позбавлення волі, 03.02.2003 року умовно-достроково звільнився на невідбутий строк 9 місяців 10 днів; 5)23.05.2005 року Слов`янським міським судом за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 70 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, 27.01.2006 року умовно-достроково звільнився на невідбутий строк 11 місяців 24 днів; 6)02.11.2007 року Слов`янським міськрайонним судом за ст.ст. 122 ч. 1, 309 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі,звільнився 26.02.2010 року за закінченням строку покарання; 7)07.09.2010 року Кіровським районним судом м. Донецька за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнився 23.04.2012 року за закінченням строку покарання; 8) 20.04.2012 року Червоногвардійським районним судом м. Макіївка Донецької області за ст.ст. 391, 71 КК України до 1 року 3 днів позбавлення волі, звільнився 26.02.2013 року за закінченням строку покарання,

визнано винним та призначено покарання за ст..309 ч.2 КК України - у вигляді 2 років 3 місяців позбавлення волі
ВСТАНОВИЛА:

Обвинуваченим ОСОБА_7 було скоєне кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 ч.2 КК України, за наступних обставин.

15 червня 2016 року, більш точного часу в ході судового засідання встановити не довелось можливим, ОСОБА_7 , маючи не зняту та не погашену у встановлений законом строк судимість за вчинення аналогічних злочинів, з метою реалізації свого злочинного наміру, в порушення Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів" і ст.ст. 1, 4, 7 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», посягаючи на суспільні відносини в сфері обігу наркотичних засобів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного придбання особливо небезпечного наркотичного засобу - метадону для особистого вживання без мети збуту, перевів на банківський рахунок невстановленій слідством особі грошові кошти в сумі 12 000 гривень, а останній в свою чергу передав швидким поїздом № 092 сполученням Одеса - Костянтинівка для ОСОБА_7 , особливо небезпечний наркотичний засіб - метадон.

16 червня 2016 року ОСОБА_7 , приблизно о 04 годині 30 хвилин приїхав до залізничного вокзалу міста Слов`янська, де у вагоні, номер якого в ході судового засідання встановити не довелось можливим, швидкого потягу № 092 сполученням Одеса - Костянтинівка забрав пакет чорного кольору, в якому знаходилося 49 згортків із полімерного матеріалу, з вологими кристалічними речовинами, які згідно висновку експерта є особливо небезпечним наркотичним засобом метадоном, масами відповідно: 0,1358г, 0,1382г, 0,1288г, 0,0988г, 0,0874г, 0,0644г, 0,0865г, 0,1286г, 0,1333г, 0,0612г, 0,0796г, 0,1192г, 0,1291г, 0,1251г, 0,1074г, 0,1301г, 0,1229г, 0,0943г, 0,1116г, 0,1184г, 0,0835г, 0,1205г, 0,1176г, 0,1320г, 0,1313г, 0,1252г, 0,1450г, 0,1361г, 0,1270г, 0,1631г, 0,1222г, 0,1138г, 0,1392г, 0,1368г, 0,1364г, 0,1455г, 0,1404г, 0,1062г, 0,1306г, 0,1151г, 0,1201г, 0,1134г, 0,1242г, 0,1168г, 0,1229г, 0,0689г, 0,1234г, 0,1060г, 0,1027г, загальною масою 5,7666 г. Таким чином, ОСОБА_7 , незаконно придбав наркотичний засіб - метадон у великих розмірах, і почав зберігати його при собі для особистого вживання без мети збуту. Після чого, ОСОБА_7 , зберігаючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб - метадон, який він незаконно придбав при вищевказаних обставинах, пішки направився вздовж перону станції Слов`янськ в місті Слов`янську Донецької області вбік зупинки суспільного транспорту «Залізничний вокзал».

16 червня 2016 року, в ході проведення профілактичної роботи співробітниками сектору превентивної діяльності Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області, на території залізничного перону ПАТ «Укрзалізниця», розташованого за адресою Донецька область, м. Слов`янськ, площа Привокзальна, 1 був зупинений ОСОБА_7 , у якого в ході огляду особистих речей з його письмового дозволу, в проміжок часу з 05 години 50 хвилин до 06 години 42 хвилини, в пакеті виявлено та вилучено 49 поліетиленових згортків з особливо небезпечним наркотичним засобом - метадоном загальною масою 5,7666 г, який ОСОБА_7 незаконно придбав та зберігав, для особистого вживання без мети збуту повторно у великих розмірах.

У апеляційній скарзі обвинуваченого ставиться питання про зміну вироку в частині покарання, звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України. Апелянт зазначає, що невірно встановлені фактичні обставини кримінального провадження щодо події 15 червня 2016 року придбання наркотичного засобу.

Заслухавши доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який прохав залишити вирок без змін, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що вона задоволенню не підлягає, а вирок суду слід залишити без змін, за таких підстав.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_7 не з`явився; хоча викликався, але повідомлення було повернуто поштою у зв`язку із спливом терміну вручення. Ухвала апеляційного суду про призначення судового розгляду була йому вручена.

Відповідно до вимог ст..401 КПК України, участь обвинуваченого в розгляді справи судом апеляційної інстанції при перевірці вироку місцевого суду не є обов`язковою.

Це положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність обвинуваченого під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, колегія суддів вважає, що ОСОБА_7 втратив інтерес к результатам розгляду вказаної судової справи; вплинути на таку його процесуальну поведінку в рамках діючого кримінального процесуального закону неможливо. Право на захист ОСОБА_7 дотримано, як в місцевому, так і в апеляційному суді.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Свій висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, суд зробив на підставі доказів, які він дослідив та оцінив із дотриманням положень ст.94 КПК України. Суд навів у вироку докладні мотиви прийнятого рішення відповідно до вимог ч.3 ст.374 КПК України.

Доводи апеляційної скарги, не викликають сумнівів у правильності судового рішення, й спростовуються зібраними у провадженні доказами.

Суд, першої інстанції відповідно до вимог ст..94 КПК України дослідив всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для постановлення обвинувального вироку.

Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнавав себе винним та суду поясняв, що 15 червня 2016 року для покупки наркотику метадону, який він особисто вживає, перевів на банківський рахунок незнайомій йому особі гроші в сумі 12 000 гривень. Після чого, незнайома особа передала поїздом сполученням Одеса Костянтинівка для нього метадон. 16 червня 2016 року приблизно о 04 годині 30 хвилин він приїхав до залізничного вокзалу м. Слов`янська, де у вагоні вказаного потягу, забрав пакет чорного кольору, в якому були 49 згортків наркотику метадону. Потім він пішов в сторону зупинки «Залізничний вокзал», на пероні вокзалу він був зупинений працівниками поліції, і під час проведення огляду його речей, поліцейські виявили та вилучили в нього наркотик метадон.

Із протоколу огляду місця події від 16.06.2016 року вбачається, що на території залізничного перону ПАТ «Укрзалізниця», розташованого за адресою Донецька область, м. Слов`янськ, площа Привокзальна, 1, у ОСОБА_7 , в ході огляду його особистих речей, в пакеті виявлено та вилучено 49 поліетиленових згортків з особливо небезпечним наркотичним засобом - метадоном;

Із висновку судово-хімічної експертизи вбачається, що надані на експертизу 29.06.2016 року вологі кристалічні речовини кольору наближеного до серовато-кремового, які були виявлені та вилучені у ОСОБА_7 , містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, масою: 0,1358г, 0,1382г, 0,1288г, 0,0988г, 0,0874г, 0,0644г, 0,0865г, 0,1286г, 0,1333г, 0,0612г, 0,0796г, 0,1192г, 0,1291г, 0,1251г, 0,1074г, 0,1301г, 0,1229г, 0,0943г, 0,1116г, 0,1184г, 0,0835г, 0,1205г, 0,1176г, 0,1320г, 0,1313г, 0,1252г, 0,1450г, 0,1361г, 0,1270г, 0,1631г, 0,1222г, 0,1138г, 0,1392г, 0,1368г, 0,1364г, 0,1455г, 0,1404г, 0,1062г, 0,1306г, 0,1151г, 0,1201г, 0,1134г, 0,1242г, 0,1168г, 0,1229г, 0,0689г, 0,1234г, 0,1060г, 0,1027г;

Із висновку судово-психіатричної експертизи № 54 від 19.01.2017 року вбачається, що ОСОБА_7 в момент скоєння правопорушення міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Згідно зі ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вказаної статті кримінального закону врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який раніше судимий за скоєння аналогічних злочинів, має не зняті і непогашені в законному порядку судимості, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, на обліку у лікаря нарколога перебуває з вересня 1991 року, на теперішній час з діагнозом: Розлади психіки та поведінки внаслідок поєднаного вживання декількох наркотичних та інших психоактивних речовин. Синдром залежності, за місцем мешкання характеризується позитивно, як обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття; обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочинів.

За змістом кримінального закону ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеної ст..12 КК, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння.

Так, вчинений ОСОБА_7 злочин відповідно до ст..12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, розмір вилученого у ОСОБА_7 метадону масою 5,2031г, який є особливо небезпечним наркотичним засобом, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його діяння, крім того ОСОБА_7 перебуває на обліку в наркологічному диспансері в групі ризику з наркоманії.

Із постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 23.01.2014 року (справа № 5-48 кс13) вбачається, що загальні засади призначення покарання (ст..65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування статті 75 КК, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Згідно з частиною другої статті 50 КК покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належать, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання.

Призначене ОСОБА_7 покарання є справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення й попередження нових злочинів.

За таких обставин колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого, є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 23 травня 2017 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

На ухвалу сторони можуть подати касаційні скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня проголошення цієї ухвали.

Судді: