Провадження № 1-кс/592/5899/17

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2017 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого СВ Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області капітан поліції ОСОБА_3 , власника майна розглянув клопотання слідчого ОСОБА_3 про накладення арешту по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694 від 17.11.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України
Перевірив надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_3 ,
встановив:
Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 17.11.2017 близько 08:20 год. на ділянці 12 км. автодороги «Суми-Полтава», неподалік від с. Бездрик, Сумського району, Сумської області сталася дорожньо-транспортна подія під час якої, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «KIA SORENTO» н.з. НОМЕР_1 у напрямку м. Полтава, при виконанні маневру обгону попутних транспортних засобів, зіткнулася із попутним автомобілем «HYNDAI TUCSON» н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виїхав на смугу зустрічного руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної події водій автомобіля «HYNDAI TUCSON» ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, із якими був госпіталізований до реанімаційного відділення Сумської обласної клінічної лікарні.

17.11.2017 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події на ділянці 12 км. автодороги «Суми-Полтава», неподалік від с. Бездрик, Сумського району, Сумської області, з місця пригоди до Сумського РВП ГУНП в Сумській області було вилучено автомобілі «KIA SORENTO» н.з. НОМЕР_1 та «HYNDAI TUCSON» н.з. НОМЕР_2 , з механічними пошкодженнями та слідами на них, характерними для утворення внаслідок дорожньо-транспортної події.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.07.2015, власником автомобіля «KIA SORENTO» н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, є ОСОБА_6 , мешканець АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 07.11.2017, власником автомобіля «HYNDAI TUCSON» н.з. НОМЕР_2 , 2010 року випуску, є ОСОБА_7 , мешканець АДРЕСА_2 .

На теперішній час є всі підстави вважати, що вилучені з місця дорожньо-транспортної події транспортні засоби являються речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Таким чином, з метою збереження речових доказів, а також забезпечення проведення експертних досліджень у кримінальному провадженні, необхідно накласти арешт на вилучені в ході огляду місця ДТП транспортні засоби.

У судовому засіданні слідчий клопотання підтримав у повному обсязі, просить його задовольнити.
Вивчивши клопотання та додані матеріали, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Підставами застосування арешту даного тимчасово вилученого майна є необхідність визнання вилучених предметів речовими доказами, а також для проведення експертизи..
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 167, 170, 172, 173, 175 КПК України,
ухвалив:
Клопотання слідчого СВ Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.
Накласти арешт на вилучені 17.11.2017 під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, на ділянці 12 км. автодороги «Суми-Полтава», неподалік від с. Бездрик, Сумського району, Сумської області, транспортні засоби, а саме: автомобіль «KIA SORENTO» н.з. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, що належить ОСОБА_6 та «HYNDAI TUCSON» н.з. НОМЕР_2 , 2010 року випуску, що належить ОСОБА_7 .

Копію ухвали для виконання негайно направити слідчому СВ Сумського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області капітану поліції ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1