Справа № 567/1414/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2017 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за № 0000494 від 20 листопада 2017 року

по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Острог Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого у АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України,

сторонами кримінального провадження є:

прокурор ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

встановив:

04 листопада 2017 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Острог Рівненської області по вулиці Бельмаж, поблизу магазину «Калина», з метою незаконного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом обману, під приводом отримання майна в користування на один день, незаконно заволодів мобільним телефоном марки "Nоmі і280" НОМЕР_1 / НОМЕР_2 вартістю 433 гривень з сімкартою мобільного оператора зв`язку «Київстар» вартістю 25 гривень, що належали ОСОБА_5 , які в подальшому привласнив та розпорядився ними на власний розсуд. А саме, реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 , 18 листопада 2017 року перебуваючи у АДРЕСА_2 , збув незаконно отриманий ним мобільний телефон марки "Nomi і280" НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з сімкартою мобільного оператора зв`язку «Київстар» в ПТ «Ломбард «Столичний» і К», де отримав грошову винагороду, яку витратив на власні потреби, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 458 гривень.
Вказані дії кваліфіковані за ч.1 ст.190 КК України, так як ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство).
29 листопада 2017 року між потерпілим ОСОБА_5 , якому на підставі ч.4 ст. 56, ст. 58 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження надано право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення у даному кримінальному провадженні № 0000494 від 20.11.2017 року, та ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України. Так, обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення, погоджується з тим, що завдані в результаті вчиненого ним кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Потерпілий ОСОБА_5 зобов`язується погодитись з тим, що завдані в результаті вчиненого кримінального правопорушення збитки, відшкодовані в повному обсязі.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, а саме за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 гривень.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні в формі приватного обвинувачення може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваниим чи обвинуваченим.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду з потерпілим затвердити і призначити узгоджене покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.2 ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції, яка передбачена ч.1 ст.190 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом з`ясовано, що потерпілий ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з обвинуваченим ОСОБА_3 угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого ОСОБА_3 визнає себе винуватим, цілком розуміє наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_3 заволодів чужим майном шляхом обману (шахрайство), а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.190 КК України, за якою належить призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про примирення покарання.

Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, цивільний позов не заявлявся.
Витрати на залучення експерта у розмірі 296,61 грн, понесені під час проведення судової товарознавчої експертизи, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 124 ч. 2 КПК України, оскільки його провина знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 314, 373, 374, 475 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

засудив:
затвердити угоду від 29 листопада 2017 року про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, за яким призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 29 листопада 2017 року покарання у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 510 ( п`ятсот десять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 витрати на залучення експерта у розмірі 296 (двісті девяносто шість) грн. 61 коп. на користь держави.
Речові докази у кримінальному провадженні: мобільний телефон марки "Nоmі і280" НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора зв`язку «Київстар», вважати повернутими власникові ОСОБА_5 .
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_1