ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
ухвала

11 жовтня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 серпня 2017 року щодо нього,
в с т а н о в и в:

За вироком Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 10 серпня 2017 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишений без зміни.
15 серпня 2017 року ОСОБА_4 подав до суду касаційної інстанції касаційну скаргу на вищевказані судові рішення щодо нього, яку ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 вересня 2017 року було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю положенням статей 427, 436, 438 КПК України, та надано п`ятнадцятиденний строк на усунення недоліків.
Звертаючись повторно до суду касаційної інстанції, ОСОБА_4 не усунув усі недоліки своєї касаційної скарги, поданої 15 серпня 2017 року, про які йому було вказано у зазначеній вище ухвалі суду касаційної інстанції.
Так, засуджений ОСОБА_4 у скарзі, поданій на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 04 вересня 2017 року, зазначаючи про незаконність вироку суду першої інстанції щодо нього, оскільки, на думку засудженого, він є невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, не вказує належних доводів на підтвердження своєї позиції. Зокрема, засуджений не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, посилається на однобічність та неповноту судового слідства, що не є підставами для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення судом касаційної інстанції.
Одночасно, ОСОБА_4 не зазначає про наявність таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування оскаржуваних судових рішень щодо нього судом касаційної інстанції.
Також вимоги касаційної скарги ОСОБА_4 викладені без урахування положень ст. 436 КПК України, якими передбачені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Окрім того, засуджений ОСОБА_4 до скарги, поданої 20 вересня 2017 року, повторно не долучив копію оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, яка має бути завірена належним чином, як це передбачено п.13.7 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173.
Тобто засуджений ОСОБА_4 не усунув в установлений строк недоліки касаційної скарги, яку було залишено без руху, а тому касаційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Повернути касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 10 серпня 2017 року щодо нього.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3