Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 вересня 2017 року Справа № 608/1547/17

Номер провадження1-кс/608/668/2017

Слідчий суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , слідчого СВ Чортківського відділення поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нагірянка Чортківського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 Кримінального кодексу України, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

Cлідчий СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором Чортківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000558 від 28 вересня 2017 року.

В клопотанні слідчий вказав, що досудовим розслідуванням встановлено наступне. 27 вересня 2017 року ввечері, в приміщенні житлового будинку ОСОБА_5 , який розташований в с. Шульганівка Чортківського району, під час розпивання алкогольних напоїв, виникла словесна суперечка між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , жителем с. Нагірянка Чортківського району Тернопільської області, який гостював в ОСОБА_5 разом із ОСОБА_8 , жителем вказаного села.

В ході даної суперечки, що виникла через те, що ОСОБА_7 , знаходячись на ліжку, справив природну потребу, ОСОБА_5 з обуренням підійшов до останнього та діючи умисно, наніс йому декілька ударів кулаком правої руки по обличчі, після чого ОСОБА_7 намагався встати. Однак, ОСОБА_5 наніс йому ще один удар ліктем правої руки в обличчя, після чого той впав на підлогу і ОСОБА_5 наніс йому декілька ударів ногами по тілу, а саме : в груди та живіт. Після цього ОСОБА_7 піднявся на ноги та почав виходити із будинку, а ОСОБА_5 наніс йому удар ногою в область тазу, виштовхуючи із будинку. Вийшовши на подвір`я, ОСОБА_7 впав на землю біля сходів будинку. Вже 28.09.2017 року біля 08.00 години ОСОБА_5 вийшов на вулицю та виявив біля сходів свого будинку лежачого ОСОБА_7 .. Він наніс декілька ударів ногою в грудну клітку ОСОБА_7 для того, щоб той вставав, однак, він не подавав жодних ознак життя.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, за ознаками: спричинення тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого.

28 вересня 2017 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

29 вересня 2017 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вище згаданого злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину повністю підтверджується наступними зібраними у провадженні доказами в їх сукупності, які містяться у: протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення; протоколі допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколі огляду місця події; протоколі затримання ОСОБА_5 ; повідомленні про підозру; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_5 ..

З матеріалів досудового розслідування вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується даними, які містяться в довідці про його судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив новий умисний злочин. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до здійснення протиправних вчинків і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, а тому йому добре відомо про всі несприятливі обставини, які настануть для нього у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі. Він не одружений, офіційно ніде не працює, проживає один, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому у нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити місце свого проживання і переховуватись від правоохоронних органів з метою уникнення відповідальності за скоєне. Ось чому спокуса ухилитися від слідства та суду у підозрюваного є великою і, як вказано вище, немає вагомих перешкод для того, щоб піддатися цій спокусі, а це є ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місцем вчинення кримінального правопорушення є будинок та господарство, в якому проживав ОСОБА_5 , а це ризик передбачений - п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на родичів померлого, стареньку мати покійного ОСОБА_7 , а також ключового свідка ОСОБА_8 , оскільки з останнім ОСОБА_5 знайомий та проживає в одному селі, а це ризик передбачений - п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є ризиком, передбаченим п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та встановлених достатніми доказами ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, є підстави обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді взяття під варту. Обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігти вище вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримують, просять його задовольнити з мотивів, наведених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечують щодо задоволення клопотання. Просять обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 12 Кримінального процесуального Кодексу України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, в сфері кримінального судочинства ризиком розуміється конкретний прояв протидії кримінальному провадженню, що дає підстави застосувати до підозрюваного певний запобіжний захід.

Згідно ст. 194 Кримінального процесуального кодексу України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, додані до клопотання матеріали, які зазначені у клопотанні та наведені вище в частині обґрунтування свідчать про вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого злочину.

При цьому, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя виходить не з точки зору доведеності вини підозрюваного, а з точки зору їх допустимості прийти до висновку , що підозрювана особа могла вчинити злочин за викладених обставин.

Отже, слід визнати підозру обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, так як підозрюваний ОСОБА_5 не одружений, офіційно ніде не працює, проживає один, у зв`язку із чим в нього відсутні перешкоди для того, щоб змінити своє місце проживання і виїхати за межі Тернопільської області. Крім того, ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки місцем вчинення кримінального правопорушення є будинок та господарство, в якому проживав ОСОБА_5 , а це ризик передбачений - п.2 ч. 1 ст. 177 КПК України. ОСОБА_5 , перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на родичів померлого, стареньку мати покійного ОСОБА_7 , а також ключового свідка ОСОБА_8 , оскільки з останнім ОСОБА_5 знайомий та проживає в одному селі, а це ризик передбачений - п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що є ризиком, передбаченим п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також підозрюваний ОСОБА_5 , раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, що підтверджується даними, які містяться в довідці про його судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив новий умисний злочин. Вказані обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_5 схильний до здійснення протиправних вчинків і може продовжити злочинну діяльність, а це є ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Частиною 1 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 суд враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, а також дані про особу підозрюваного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відсутність у нього сім`ї, місця роботи, міцних соціальних зв`язків, а тому приходить до висновку про те, що є підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного більш м`якого, окрім виняткового, запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також його спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також, зважаючи на доведеність слідчим, прокурором наявності обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за доцільне клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 205, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів і закінчується о 19 годині 00 хвилин 27 листопада 2017 року.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: /підпис/:

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в кримінальному провадженні № 0000558 від 28 вересня 2017 року.

Ухвала набрала законної сили « » р.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Ухвалу видано « » 2017 року

Секретар: