Ухвала
іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 19 вересня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 ,
в с т а н о в и л а:

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 01 серпня 2017 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам пунктів 1, 3-5 ч. 2 ст. 427 КПК та надано йому п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії вказаної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У межах наданого строку засуджений повторно звернувся з новою касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі ВССУ, в повному обсязі не усунув.
Зокрема, як вбачається зі змісту нової касаційної скарги, засуджений порушує питання про перевірку у касаційному порядку одразу двох вироків Черняхівського районного суду Житомирської області від 21 та 25 березня 2013 року. Отже, засуджений не виконав вказівок касаційного суду, про те, що відповідно до чинного кримінального процесуального закону, у випадку одночасного не погодження з кількома різними судовими рішеннями і бажанням оскаржити їх в касаційному порядку, заявник повинен подати касаційні скарги на кожне із них окремо.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 424 КПК у касаційному порядку можуть бути оскаржені вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції.
Разом з тим, як убачається з матеріалів провадження за скаргою, засуджений не надав документів на підтвердження того, що оскаржувані вироки суду першої інстанції переглядались в апеляційному порядку.

Також, нова касаційна скарга засудженого, як і попереднього разу, не містить належного обґрунтування незаконності судових рішень на підставах, передбачених ч. 1 ст. 438 КПК з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.

Крім цього, засуджений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, дає свій аналіз та викладає свої міркування щодо зазначених обставин, а також просить доказам у кримінальному провадженні дати іншу оцінку, ніж її дали суди першої чи апеляційної інстанцій, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Поміж іншого, резолютивна частина касаційної скарги знову складена без урахування вимог ст. 436 КПК.
Згідно ч. 3 ст. 429 КПК, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Таким чином, засудженим не були виконанні вимоги попередньої ухвали, а тому його касаційна скарга підлягає поверненню.
Повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3