Справа № 709/1390/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2017 року смт. Чорнобай
Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження № 0000486, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7 червня 2017 року, за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який народився у м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з початковою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, ідентифікаційний номер не отримував,
у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 309,
ч. 1 ст. 310 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_5 ,
в с т а н о в и в:
Обвинувачений ОСОБА_3 в травні 2017 року перебуваючи на території свого домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою особистого вживання, незаконно, на території подвір`я домоволодіння умисно посіяв зерна конопель, які в подальшому з метою вирощування, протягом тривалого часу, систематично обробляв: обкошував траву навколо, поливав та підв`язував 12 рослин, які відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 2/1389 від 29 червня 2017 року являються рослинами роду коноплі (Саnnabis), що містять психотропну речовину, а також на початку червня 2017 року на території свого домоволодіння, що знаходиться за адресою:

АДРЕСА_1 , останній з метою особистого вживання, незаконно, в горщику умисно посіяв зерна конопель, які в подальшому з метою вирощування, протягом тривалого часу, систематично обробляв: поливав, вспушував землю та вирощував 2 рослини, які відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 2/1387 від 29 червня 2017 року являються рослинами роду коноплі (Саnnabis), що містять психотропну речовину. Дані рослини

ОСОБА_3 вирощував до 16 червня 2017 року, тобто до дати їх виявлення та вилучення працівниками поліції.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 310 КК України, а саме як незаконний посів та незаконне вирощування конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин.
Він же, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України, на початку червня 2017 року на території власного домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, зірвав одну гілку коноплі, тим самим здійснивши незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту.

В подальшому вказану рослину коноплі висушив, подрібнив руками, відокремивши листя від стебла та склав до двох паперових згортків та насипав на паперовий журнал в одній з кімнат будинку, тобто здійснив незаконне виготовлення особливо небезпечного наркотичного засобу для подальшого його особистого вживання шляхом куріння, та зберігав без мети збуту до виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 16 червня 2017 року.

Дані наркотичні засоби в паперових згортках згідно з висновком судово-хімічної експертизи № 2/1388 від 29 червня 2017 року, являються особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - канабіс. Загальна маса наркотичного засобу становить 15,38 г, що відповідно до Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 1 серпня 2000 року № 188 перевищує невеликі розміри.

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, а саме як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 310 КК України.

У даному кримінальному провадженні 13 липня 2017 року між прокурором

ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за

ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях (злочинах) і зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні; у разі виявлення надати інформацію територіальному відділенню поліції про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання підозрюваному ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 310 КК України у виді 2 (двох) років обмеження волі, за ч. 2 ст. 309 КК України - у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку один рік. Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України зобов`язати: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Крім того, прокурор ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_3 визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості і окремо умисного невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та підтвердив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_3 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309,

ч. 1 ст. 310 КК України є правильною. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін і інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

За таких обставин, враховуючи пом`якшуючу обставину, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, однак характеризується посередньо, а також те, що даними кримінальними правопорушеннями (злочинами) не завдано шкоди правам та інтересам окремих осіб, вони не набули значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 310 КК України, та затвердження угоди про визнання винуватості.

За вчинені кримінальні правопорушення (злочини) обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави слід стягнути витрати на залучення експерта у розмірі 1731,80 гривень.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - залишити до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 314, 369-371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

з а с у д и в:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 13 липня 2017 року, укладену між прокурором ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13 липня 2017 року покарання за ч. 1 ст. 310 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 13 липня 2017 року покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Згідно зч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази, а саме: 14 рослин зеленого кольору та спецкриміналістичний пакет з подрібненою речовиною зеленого кольору, які знаходяться на зберіганні в кімнаті для збереження речових доказів Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 1731,80 гривень.

Застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - залишити до набрання вироком законної сили.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Черкаської області через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1)обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя ОСОБА_1