АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4789/16-к Номер провадження 11-кп/786/317/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 185 КК України Т.З.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001775, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого: 1) 16.03.2011 року Заводським р/с м. Дніпродзержинськ за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі; 2) 03.09.2014 року Дніпровським р/с м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік, засуджено:
-за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;
-за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено за сукупністю злочинів остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.
Постановлено задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 та стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_9 5 300 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 , 15.07.2016 року, в період часу з 9 по 22 год., діючи з корисливих мотивів та корисливою метою, маючи не зняту та непогашену судимість, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи таємно, проник через вікно першого поверху до квартири АДРЕСА_3 , звідки викрав особисті речі ОСОБА_9 , а саме: ноутбук марки Acer Aspire, браслет золотий вагою 2,03 г., комплект срібних прикрас «Оріфлейм», мобільний телефон «Айфон 3», рушник зеленого кольору, чим спричинив потерпілій майнової шкоди на загальну суму 12 150 грн.

Окрім того, в період часу з 13.06.2016 року по 09 год. 15.06.2016 року, ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та корисливою метою, повторно, діючи таємно, проник до гаражу, що за адресою: АДРЕСА_4 , звідки викрав особисті речі ОСОБА_10 , а саме: перфоратор марки «Бош 2600», шуруповерт марки «Югра АШ 2018», кутошліфувальну машину марки «DWT», перфоратор марки «DWT Хаммер», чим спричинив потерпілому майнової шкоди на загальну суму 5362,89 грн.

Крім того, 19.07.2016 року о 3 год., ОСОБА_7 , діючи з корисливих мотивів та корисливою метою, повторно, діючи таємно, проник через вікно першого поверху до приватного будинку, що за адресою: АДРЕСА_5 , який належить ОСОБА_11 , звідки намагався викрасти речі останнього, а саме: бензопилу марки «SunGarcden», болгарку «Интерскол», перфоратор марки «Bosch 2400», проте не довів злочинні дії до кінця, в зв`язку з тим, що був помічений власником будинку та власником речей, тому ОСОБА_7 залишив викрадені речі та свій моторолер на місці вчинення злочину та з місця події зник. Довівши б свої злочинні дії до кінця, ОСОБА_7 міг би спричинити ОСОБА_11 майнової шкоди в розмірі 4212,7 грн.

Не погоджуючись з вироком, до апеляційного суду з апеляційними скаргами звернулись обвинувачений ОСОБА_7 та захисник в його інтересах ОСОБА_8 .

В апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене покарання, з огляду на його тяжкий стан здоров`я. Вказує, що перебуває на обліку з хронічним захворюванням вірусу гепатиту В,С.

Адвокат ОСОБА_8 в апеляційній скарзі просить вирок суду змінити, в частині стягнення з засудженого ОСОБА_7 5300 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_9 , відмовивши їй у задоволенні цивільного позову.

На обґрунтування вимог зазначає, що під час вирішення питання про обґрунтованість цивільного позову та правових підстав для його задоволення, не було досліджено ту обставину, що викрадений золотий ланцюжок фігурує лише в показаннях потерпілої, а в подальшому і в обвинувальному акті, базуючись лише на словах потерпілої. Ні на допиті, ні на повторному допиті обвинуваченого, ні при проведенні слідчого експерименту цей предмет не фігурував. Лише цей ланцюжок не був вилучений, тоді як інші вкрадені ОСОБА_7 речі, по всім епізодам, були знайдені та вилучені. А отже і вартість його, яка зазначена в цивільному позові, є приблизною. Окрім цього, потерпіла не додала до матеріалів кримінального провадження жодних доказів, які б підтверджували його наявність у неї.

ОСОБА_7 повність заперечує викрадення ним золотого ланцюжка у потерпілої ОСОБА_9 .

Тому, висновки суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_9 в розмірі 5300 грн. є необґрунтованими.

Інші учасники судового провадження вирок суду не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і ніким із учасників процесу не оспорюється.

Кваліфікація дій ОСОБА_7 в апеляційних скаргах також не оскаржується.

При призначенні покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України, суд врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, часткове відшкодування заподіяних збитків шляхом повернення викраденого, наявність обставин що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин які обтяжують покарання, те, що ОСОБА_7 раніше засуджувався за вчинення злочинів корисного спрямування.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на грунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Колегія суддів погоджується з висновками суду щодо призначеного покарання та вважає, що такий вид та розмір покарання цілком відповідає його меті, а саме виправленню засудженого та запобігання вчинення ним нових злочинів, з урахуванням того, що судом призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі в розмірі, наближеному до мінімальної межі, передбаченою санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, матеріали провадження не містять відомостей, які б свідчили про неможливість відбування покарання обвинуваченим, з урахуванням стану його здоров`я, в умовах ізоляції від суспільства.

Не підлягають задоволенню апеляційні вимоги захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо відмови потерпілій ОСОБА_9 в задоволенні цивільного позову, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , як в судовому засіданні суду першої інстанції так і під час апеляційного розгляду, не заперечував фактичні обставини інкримінуємих йому злочинів, визнавав свою вину у скоєному та висловлював з цього приводу щире каяття, а захисником не наведено обґрунтувань та не ставиться питання щодо виключення з обсягу обвинувачення факту викрадення золотого ланцюжка, належного потерпілій ОСОБА_9 .

Не відповідають матеріалам провадження доводи захисника про те, що вказаний золотий ланцюжок фігурує лише в показаннях потерпілої, а в подальшому і в обвинувальному акті, базуючись лише на словах потерпілої.

Так в матеріалах провадження (т. 1 а.с. 132) міститься копія ярлика браслету «Столична ювелірна фабрика» вагою 2.03 г.

Не спростовані і заперечення потерпілої про те, що вона надала слідчому зазначений вище ярлик, в якому вказано назву виробу, вагу та виробника, а також те, що під час проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_7 , останній добровільно та за власної ініціативи показав, як він вчиняв злочин, як проник до її помешкання, де знаходилися речі, зокрема і викрадений золотий ланцюжок.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, і не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду ,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника в його інтересах ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Київського районного суду м. Полтави від 12 грудня 2016 року залишити без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 20.07.2016 року по 20.06.2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4