Справа №591/737/18 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/788/114/18 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Клопотання слідчого, прокурора, сторони кримінального провадження
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 березня 2018 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 591/737/18 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 02 березня 2018 року, якою накладено арешт на майно,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7

володільця майна ОСОБА_8

власника майна ОСОБА_9

представників володільця та власника майна адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ВСТАНОВИЛА:
В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого, оскільки не було враховано, що передаючи автомобіль на зберігання власнику, суд фактично надає можливість приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі іншим особам, що зашкодить проведенню розслідування, не перевірено доводи сторони захисту про наявність або відсутність можливості належного зберігання автомобіля, також існує необхідність огляду автомобіля експертом, оскільки по справі триває проведення ряду експертиз.

12.02.2018 до Зарічного районного суду м. Сум з клопотанням про арешт майна, погодженим із прокурором прокуратури Сумської області, звернувся старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що 09.02.2018 близько 07 год. 55 хв. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Роменській у м. Суми, допустив наїзд на пішохода неповнолітню ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перетинала проїзну частину вулиці по нерегульованому пішохідному переходу.

Зважаючи на те, що на транспортному засобі залишилися сліди кримінального правопорушення, характерні для зіткнення з пішоходом, які несуть доказову інформацію, тому слідчий з метою їх збереження просив накласти арешт на вказаний автомобіль.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 02.03.2018 зазначене вище клопотання слідчого було задоволено частково та було накладено арешт на автомобіль «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 і свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 14.11.2017, виданого ТСЦ 5946, автомобіль був переданий на зберігання власнику. Своє рішення слідчий суддя вмотивував тим, що накладення арешту на автомобіль шляхом заборони відчуження, заборони вносити зміни у зовнішній вигляд та у технічний стан автомобілю може забезпечити завдання кримінального провадження.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, доводи прокурора ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову, якою задовольнити у повному обсязі клопотання слідчого, доводи власника майна ОСОБА_9 , володільця майна ОСОБА_8 та їх представників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про залишення ухвали слідчого судді без змін, а апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

У відповідності до вимог ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу, за наявності достатніх підстав вважати, що вони були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Розглянувши клопотання слідчого та частково задовольнивши його, наклавши арешт на майно, вказане у клопотанні із визначенням місця його зберігання у власника, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що на автомобілі «Chevrolet Aveo» д.н.з НОМЕР_1 залишилися сліди кримінального правопорушення, характерні для зіткнення з пішоходом, які несуть доказову інформацію, а тому арешт майна як речового доказу є необхідним для його збереження.

При цьому, слідчим суддею для визначення місця зберігання арештованого майна було враховано і те, що транспортний засіб вже був оглянутий слідчим, використовувався в слідчих діях, необхідні органу досудового слідства виміри були зроблені та зафіксовані в процесуальних документах, попередньо слідчим суддею був накладений арешт на колеса цього транспортного засобу зі слідами деформації, елементи лакофарбового покриття тощо, внаслідок чого зберігання арештованого автомобіля у його власника є цілком можливим.

Зазначені висновки слідчого судді є обґрунтованими, належним чином вмотивованими і відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя в повній мірі дотримався вимог ст.ст.170-173 КПК України, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а саме правову підставу для арешту вилученого майна та можливість використання цього майна як доказу у кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, слідчим СУ ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до ЄРДР за № 0000454 від 09.02.2018 за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження (ч.2 ст.286 КК України), а саме за те, що 09.02.2018 близько 07 год. 55 хв. ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «Chevrolet Aveo» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Роменській у м. Суми, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_13 , яка перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави для арешту зазначеного у клопотанні слідчого майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки це майно може зберігати на собі сліди злочину та може бути використане як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, вирішуючи питання щодо законності і обґрунтованості арешту майна, колегія суддів враховує і усталену прецедентну практику ЄСПЛ на предмет відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол і Конвенція), згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Таким чином, втручання держави в право володіння майном у даному кримінальному провадженні, на думку колегії суддів, здійснено на підставі кримінального процесуального закону, який є доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм, сумісних з принципами Конвенції; таке втручання є виправданим, так як воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

При цьому, оцінюючи пропорційність, колегія суддів виходить з того, що досягти легітимної мети за допомогою інших заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, ніж арешт майна, не можливо, застосовані слідчим суддею суду першої інстанції обмеження стосовно вказаного майна не є надмірними або ж такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети, а тому доводи апеляційної скарги прокурора щодо необхідності зберігання арештованого майна виключно на території відділу поліції є необгрунтованими і не заслуговують на увагу.

Не може колегія суддів погодитися і з доводами апеляційної скарги прокурора про те, що передаючи автомобіль на зберігання власнику, слідчий суддя фактично надав можливість його приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі іншим особам, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даного кримінального провадження і зберігання автомобіля у власника, на думку колегії судді, не перешкоджає будь-яким чином проведенню інших слідчих дій, ніж тих, що були проведені у кримінальному провадженні, в тому числі огляду автомобіля експертом та проведенню експертиз.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для її скасування, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:
Ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Сум від 02 березня 2018 року щодо накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4