ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1197/17
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4 ,
провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, призваного Дарницьким РВК на військову службу за контрактом, військовослужбовець військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), у військовому званні «сержант», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту від 30.09.2017 року, сержант ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за контрактом в Збройні сили України 08.11.2014 року.

Будучи військовослужбовцем за контрактом у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 ( дислокується у АДРЕСА_3 ) та перебуваючи на посаді головного сержанта-командира відділення зенітного ракетного взводу 1механізованого батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , в період з 02.02.2017 року по 28.09.2017 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання у вигляді тимчасового ухилення від військової служби, діючи умисно, самовільно без дозволу відповідних начальників та командирів, без поважних причин, не з`явився з щорічної основної відпустки до місця проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , свої службові обов`язки не виконував, постійно перебуваючи за місцем проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_4 де проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до військової частини польова пошта НОМЕР_3 , поки 28.09.2017 року, усвідомлюючи протиправність і помилковість своїх дій, прибув до військової прокуратури Дарницького гарнізону і заявив про себе.

За таких обставин суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 своїми умисними діями вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України.

31 жовтня 2017 р. між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій за ч. 4 ст. 407 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та щиро розкаявся. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 407 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,
П Р И С У Д И В:
Затвердити угоду від 31 жовтня 2017 року про визнання винуватості між прокурором військової прокуратури Дарницького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Призначити ОСОБА_5 , узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 395 КПК України, до Апеляційного суду міста Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та засудженому.

СУДДЯ: