Справа № 184/1452/17
Номер провадження 1-в/184/142/17
Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , представника ПВЦ-79 ОСОБА_4
захисника засудженої ОСОБА_5 ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров клопотання адвоката ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання на підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році» відносно засудженої:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Ставище, Київської області, з повною вищою освітою, не заміжня, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:
-10.12.2013 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнена з іспитовим строком на 1 рік;
-19.12.2013 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнена з іспитовим строком на 2 роки, -
В С Т А Н О В И В:
Вироком Васильківського міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року ОСОБА_5 визнана винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначено, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді 3 років 6 місяців обмеження волі. Обрано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою, взявши її під варту в залі суду негайно, з поміщення її в СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київської області. Строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з дня її затримання, а саме з 18 листопада 2015 року.

15 вересня 2017 року до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області звернувся адвокат ОСОБА_6 , який просить суд звільнити засуджену ОСОБА_5 , від відбування призначеного покарання на підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

В обґрунтування свого клопотання адвокат ОСОБА_6 посилався на те, що 7 вересня 2017 року набув чинності Закон України «Про амністію у 2016 році», згідно ст. 13 цього Закону його дія поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно, і не поширюється на осіб, які вчинили триваючі або продовжувані злочини, якщо вони закінчені, припинені або перервані після набрання чинності цим Законом.

В СІЗО ДПтСУ в м. Києві та Київської області ОСОБА_5 перебувала до 28 лютого 2016 року тобто 102 дні. З 28 лютого 2016 року по теперішній час ОСОБА_9 відбуває покарання в Покровському виправному центрі №79 Дніпропетровської області. Станом на 9 вересня 2017 року вона відбула покарання 629 днів , без врахування ст.72 КК України, згідно якої зараховується день в СІЗО за 2 дні у виправних колоніях. Весь термін покарання складає 1314 днів, а одна четверта строку-328 днів.

Відповідно до статті 3 Закону звільненню підлягають від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі особи, крім тих, які підлягають звільненню від відбування покарання на підставі ст.1 цього закону, засуджених за злочини, що не є тяжкими та особливо тяжкими та не поєднані з насильством, небезпечним для життя і здоров`я, якщо вони на день набрання чинності цим Законом відбули не менше однієї чверті призначеного строку основного покарання.

Пунктом 3 статті 12 КК України передбачено, що злочином середньої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Санкція ч.2 ст. 185 КК України передбачає покарання арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

В список осіб та обставин, відповідно до яких не може бути застосована амністія згідно ст.9 Закону та ст.4 Закону України «Про застосування амністії», ОСОБА_5 не входить, а тому в даному випадку захисник вважає, що є всі підстави для застосування до засудженої амністії.

ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні, вище вказане клопотання підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. Засуджена цілком погоджується щодо застосування до неї амністії. При цьому, захисник вважав, що до засудженої повинна бути застосована амністія, оскільки п. в) статті 9 Закону України «Про застосування амністії у 2016 році» чітко передбачає, що амністія не може бути застосована лише до осіб, які в період іспитового строку вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин, а у випадку із засудженою ОСОБА_5 цей злочин був середньої тяжкості.

Прокурор ОСОБА_3 та представник ПВЦ-79 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання захисника засудженої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , посилаючись на те, що до засудженої не можливо застосувати амністію, оскільки відповідно до пункту а) статті 9 вказаного Закону передбачено, що амністія не застосовується до осіб, які після ухвалення вироку, але до повного відбуття покарання, знову вчинили умисний злочин.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора, представника ПВЦ-79, засудженої ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 , суд прийшов до наступних висновків.

Засуджена ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду від 18 листопада 2015 року, яким вона визнана винуватою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 призначено, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, у виді 3 років 6 місяців обмеження волі.

Тобто, фактично ОСОБА_5 після ухвалення вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2013 року і вчинила умисний злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Разом з тим, відповідно до пункту в) статті 9 Закону України «Про амністію у 2016 році» амністія не застосовується до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Статтею 51 КК України визначено вичерпний перелік видів покарань, які можуть бути застосовані до засуджених, до яких, зокрема, належить обмеження волі.

Згідно ч.1 ст.61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

Згідно встановлених судом обставин по справі, засуджена ОСОБА_5 фактично відбуває покарання з 18 листопада 2015 року, а до цього була звільнена від відбуття покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки.

Таким чином, суд вважає, що оскільки засуджена ОСОБА_5 на даний час відбула більше ? строку призначеного їй покарання за вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2015 року та в період іспитового строку призначеного їй за вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області вчинила злочин середньої тяжкості, і не входить до переліку осіб, визначених у ст. 9 ЗУ «Про амністію у 2016 році», а тому клопотання захисника ОСОБА_5 ОСОБА_6 є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році», ст.ст.85, 86 КК України, ст.539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Клопотання захисника засудженої ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про застосування до засудженої ОСОБА_5 Закону України «Про амністію у 2016 році» задовольнити.

Засуджену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання, призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 3 років 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.3 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1