У Х В А Л А
10.09.2017 Справа №607/11226/17

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. заздрість Теребовлянського району Тернопільської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого начальником КП «Місто» Тернопільської міської ради, раніше не судимого,

-- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,
-- за участю: прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження №0000108 від 26.04.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, звернувся із клопотанням, погодженим прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , якому 09.09.2017р. вручено повідомлено про підозру від у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, яке мотивується наступним.

СУ ГУНП України в Тернопільській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000108 від 26 квітня 2017 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді техніка-геодезиста комунального підприємства «Місто», діючи умисно з метою власного збагачення, використовуючи надані службові повноваження, усупереч інтересам служби, порушуючи обмеження щодо використання службового становища, встановлені ст. 22 Закону України «Про запобігання корупції», одержав неправомірну вигоду за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави поєднане з вимаганням за таких обставин.

Так, в квітні 2017 року (точної дати досудовим розслідування не встановлено) під час розмови, що відбулась в службовому кабінеті в приміщенні будинку по АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 поставив вимогу приватному підприємцю ОСОБА_7 надати йому грошові кошти в сумі 600 доларів США за погодження розміщення трьох тимчасових споруд у м.Тернопіль начальником управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради ОСОБА_8 . Після цього, 04 травня 2017 року близько 17 години ОСОБА_5 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті, що на другому поверсі приміщення по АДРЕСА_2 , одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 600 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 15914, 04 грн., за вплив на начальника управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради ОСОБА_8 , за погодження місця розташування трьох тимчасових споруд в м. Тернопіль по вул.15 Квітня, вул. Живова та АДРЕСА_3 .

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
08 вересня 2017 року ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 09 вересня 2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.
У клопотанні зазначено і підтримується в судовому засіданні прокурором, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-заявою ОСОБА_7 , згідно якої останній повідомив, що працівник КП «Місто» ОСОБА_5 та начальник управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради ОСОБА_8 вимагають у нього неправомірну вигоду за погодження розташування тимчасових споруд у м.Тернопіль;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 , згідно якого 04 травня 2017 року ОСОБА_5 одержав від нього неправомірну вигоду в сумі 600 доларів США за погодження начальником управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради ОСОБА_8 розташування тимчасових споруд у м.Тернопіль, після чого одержав погодження від останнього; іншими матеріали кримінального провадження

Виходячи із вищенаведеного, слідчий у клопотанні вказує та підтримується в судовому засіданні прокурором, що підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 тяжкого злочину та відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Прокурор зазначає, що метою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання уникнення наявних ризиків, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду;знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також, органом досудового розслідування вживаються заходи щодо встановлення факту причетності до вчинення вказаного злочину інших осіб, а також встановлення осіб, які були очевидцями або яким відомі обставини вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням не встановлено даних, за допомогою яких би обґрунтовувалася можливість запобігти зазначеним ризикам будь-яким іншим із передбачених у КПК України запобіжних заходів, ніж обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, яка підтримала клопотання, з наведених у ньому підстав та просить його задовольнити, підозрюваного та захисника, які просять відмовити у його задоволенні за відсутності підтвердження обґрунтованої підозри, недоведеністю наявності ризиків, для уникнення яких застосовується самий суворий запобіжний захід, або ж в разі доведення клопотання, на думку слідчого судді, просять застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту, враховуючи характеризуючи дані ОСОБА_5 , приходжу до висновку, що клопотання підозрюваного ОСОБА_5 і захисника ОСОБА_6 слід задовольнити частково, відмовивши при цьому у клопотанні старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 щодо вибраного органом досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграф 1 (с) Конвенції, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Існування «обґрунтованої підозри» розглядається як необхідна, а при первісному обранні навіть іноді неодмінна і достатня підстава для арешту.

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.

Обґрунтованість повідомлення про підозру означає, що кожне положення, сформульоване в ній, ґрунтується на зібраних доказах.

Так, ОСОБА_9 обгрунтвоано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, який є тяжким. Відповідно до примітки до ст. 45 КК України є корупційним, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_5 вказаного злочину підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів. Посилання захисника на необґрунтованість підозри та неналежність поданих доказів спростованні матеріалами клопотання, наданими в судовому засіданні обґрунтуваннями прокурора щодо їх зібрання та допустимість згідно вимог КПК України.

Зважаючи на викладене, приходжу до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для запобігання яких слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу, а саме зважаючи на санкцію статті злочину, який інкримінується ОСОБА_5 , він мати можливість незаконно впливати на свідків та інших учасників по кримінальному провадженні, пошук яких здійснюється, знищити або ж сховати докази, які мають істотне значення, що негативно вплину на хід досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 4 ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 цієї статті, але не доведе обставин, передбачені пунктом 3 частини 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною 5 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_5 встановлено, що він одружений, дружина офіційно працевлаштована, на утриманні малолітніх дітей немає, має постійне місце проживання, реєстрації, за яким характеризується позитивно, офіційно працевлаштований із позитивною характеристикою, на обліках в лікаря психіатра чи нарколога не перебуває, раніше не судимий і до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про його стійкі соціальні зв`язки.

ЄСПЛ у Рішенні «Калашников проти Росії» вказав, що «будь-яка система обов`язкового тримання під вартою несумісна зі статтею 5 параграфу 3 Конвенції за визначенням. Якщо закон встановлює презумпцію щодо обставин, які стосуються підстав тримання під вартою, має бути, крім того, переконливо доведена наявність конкретних обставин, які переважають правило поваги до особистої свободи». Тобто, констатовано «презумпцію залишення обвинуваченого на свободі». Якщо законодавство та/або судова практика прямо або непрямо спрямовують на обов`язкове тримання під вартою у певних випадках, це може привести до порушення ст. Конвенції. У кожному випадку, коли вирішується питання щодо утримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Зважаючи на наведене вище, за наслідками встановлених обставин за розглядом клопотання, не доведенням прокурором недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, враховуючи особу підозрюваного та недопущення виникнення вказаних слідчим у клопотанні ризиків і належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, за відсутності обґрунтування з посиланням на належні докази необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і що такий захід в даному випадку буде виправданий, приходжу до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_5 залишати житло за місцем його проживання, що в АДРЕСА_1 , цілодобово (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Крім цього, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 181, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 206, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:
Клопотання підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту в нічний час задовольнити частково.

В задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Тернопільської області ОСОБА_4 , про застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною ОСОБА_5 цілодобово залишати житло, що АДРЕСА_1 , (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності).
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: прибувати за викликом слідчого, прокурора або суду; не залишати цілодобово житло за адресою АДРЕСА_1 , (за виключенням часу відвідування останнім медичних закладів за відповідної необхідності); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ; не відвідувати КП «Місто» Тернопільської міської ради та Управління містобудування, архітектури та кадастру Тернопільської міської ради; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні паспорт громадянина України для виїзду за кордон (за наявності).

Після оголошення ухвали ОСОБА_5 доставити до місця відбуття домашнього арешту в АДРЕСА_1 , після чого звільнити з під варти.

Датою закінчення строку дії ухвали вважати 00 год. 00 хв. 01 листопада 2017 року.
Копію ухвали направити в Тернопільський ВП ГУНП в Тернопільській області з метою поставлення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік.

Контроль за виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебува є під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1