справа № 274/5041/17 провадження № 1-кс/0274/1113/17
У Х В А Л А
01.12.2017 року м. Бердичів
В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що 25.07.2017 року Головним Управлінням Держгеокадастру у Житомирській області було здійснено обстеження земельної ділянки сільськогосподарського призначення із земель запасу Семенівської сільської ради Бердичівського району, у ході якого встановлено, що невідомими особами засіяно сільськогосподарські культури на ділянці площею 65,6630 га, тобто вчинено факт самовільного зайняття земельної ділянки сільськогосподарського призначення.
-частину земельної ділянки орієнтовною площею 23,6247 га під збіжжя;
-частину земельної ділянки орієнтовною площею 20,0000 га під численні городи та під`їзди до них.
19.10.2017 року в ході огляду місця події на вищевказаному полі було зафіксовано факт зібрання врожаю сої, який автомобільним транспортом марки «ЗІЛ-130», д.н.з. НОМЕР_1 , було перевезено для сушіння та очистки до СФГ «Віктор» (і.к. 31763092), що знаходиться по вул. Гагаріна в с. Бистрик Бердичівського району та зареєстроване по вул. Шевченка, 15, в с. Бистрик Бердичівського району.
В ході розслідування було встановлено, що збором врожаю займалася група осіб з числа учасників АТО, зокрема ОСОБА_4 .
Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що в червні-липні 2017 року йому та частині учасників АТО Держгеокадастром в Житомирській області були виділені земельні ділянки на полі неподалік с. Семенівка Бердичівського району та надані дозволи на виготовлення технічної документації. На даний час триває процедура реєстрації правоустановчих документів на виділені земельні ділянки. Окрім цього, у зв`язку з тим, що вказані земельні ділянки були засаджені невідомою особою соєю, тому він з іншими учасниками АТО вирішили зібрати врожай сої на виділених їм земельних ділянкам. 19.10.2017 року із даних земельних ділянок було зібрано врожай сої, який перевезено в с. Бистрик Бердичівського району до ОСОБА_7 ..
Розслідуванням встановлено, що 19.10.2017 року між ОСОБА_4 та СФГ «Віктор» в особі голови даного фермерського господарства ОСОБА_7 було укладено договір про надання послуг осушування зерна.
В подальшому при зважуванні двох інших поставок сої було встановлено її загальну вагу в кількості 8800 кг.
Згідно протоколу огляду місця події від 24.11.2017 року арештований врожай сої зберігається у складському приміщенні СФГ «Віктор», що знаходиться по вул. Гагаріна в с. Бистрик Бердичівського району.
За таких обставин у слідства є достатньо підстав вважати, що голова СФГ "Віктор" має намір безпідставно зменшити вагу арештованого врожаю сої на 1128 кг в рахунок оплати вартості виконаних робіт по усушці та очистці врожаю сої.
Окрім цього, в ході розслідування кримінального провадження ТОВ "Павлюк А.В." (і.к. 38541990) погодилося на громадських засадах безкоштовно зберігати у своєму складському приміщенні, розташованому по вул. Гагаріна, 4-а, в с. Бистрик Бердичівського району, арештований врожай сої, що на даний час зберігається на СФГ "Віктор".
Слідство приходить до висновку, що без застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню.
В судовому засіданні ст.слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, зазначених в ньому. Просив суд розглянути клопотання без фіксування технічними засобами.
Відповідно до ч. 1 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не поступило, а тому фіксування клопотання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши клопотання, додані до нього докази, заслухавши думку слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Також судом встановлено, що відповідно до протоколу допиту свідка ОСОБА_4 від 19.10.2017 року, останній повідомив, що в червні-липні 2017 року йому та частині учасників АТО Держгеокадастром в Житомирській області були виділені земельні ділянки на полі неподалік с. Семенівка Бердичівського району та надані дозволи на виготовлення технічної документації. На даний час триває процедура реєстрації правоустановчих документів на виділені земельні ділянки. Окрім цього, у зв`язку з тим, що вказані земельні ділянки були засаджені невідомою особою соєю, тому він з іншими учасниками АТО вирішили зібрати врожай сої на виділених їм земельних ділянкам. 19.10.2017 року із даних земельних ділянок було зібрано врожай сої, який перевезено в с. Бистрик Бердичівського району до ОСОБА_7 .
Згідно протоколу огляду місця події від 24.11.2017 року арештований врожай сої зберігається у складському приміщенні СФГ «Віктор», що знаходиться по вул. Гагаріна в с. Бистрик Бердичівського району.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Без застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна неможливо всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, які підлягають доказуванню.
Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому Кримінальним процесуальним Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Також слідчий суддя звертає увагу слідчого на положення ч. 1 ст. 174 КПК України, відповідно до якої підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Однак, ст.слідчий СВ Бердичівського ВП ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, в якому одночасно містяться два вида заходів забезпечення кримінального провадження (скасування арешту майна та арешт майна).
Отже, слідчий суддя враховуючи норми чинного кримінально-процесуального законодавства, приходить до висновку, що клопотання слідчого подано без додержання вимог законодавства. Оскільки КПК України, окрім іншого, передбачено такі заходи забезпечення кримінального провадження як: арешт майна, так і скасування арешту майна, які чітко розмежовані між собою.
Отже, враховуючи викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку щодо відмови у задоволенні клопотання слідчого.
Керуючись статтями 131, 132, 170 - 173, 174 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В :
Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня оголошення до апеляційного суду в Житомирській області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1