31.01.2018
Справа № 720/664/16-к
Провадження № 1-в/720/4/18
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2018 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

представника органу з питань пробації ОСОБА_5
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
засуджених ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця клопотання Новоселицького районного сектору з питань пробації про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , -

ВСТАНОВИВ:
13 грудня 2017 року до Новоселицького районного суду надійшло клопотання Новоселицького районного сектору з питань пробації про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в якому представник органу пробації просив призначити засудженим покарання за сукупністю вироків Новоселицького районного суду від 07 грудня 2016 року та Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2016 року.
В судовому засіданні представник сектору з питань пробації заявлене клопотання підтримав в повному обсязі.
Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що на момент надходження до суду клопотання сплинув іспитовий строк випробування, встановлений вироком Новоселицького районного суду від 07 грудня 2016 року, тим самим засуджені відбули покарання за даним вироком, а тому застосування покарання за сукупністю вказаних вироків погіршує становище обвинувачених.
Засуджені та їх захисники також просили відмовити в задоволенні клопотання з підстав наведених прокурором.

Суд заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Новоселицького районного суду від 07 грудня 2016 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були визнанні винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України та їм було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України їх було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком терміном в 1 рік.

В подальшому, вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 грудня 2016 року ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були визнанні винними у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.3; ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України та їм було призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України їх було звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням із іспитовим строком терміном в 2 роки.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 357 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Зважаючи, що вказані вироки виконується в межах територіальної юрисдикції Новоселицького районного сектору з питань пробації, суд приходить до висновку, що дане клопотання підсудне Новоселицькому районному суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 1 КК України та ст. 2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

Також, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 1990 року «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних із виконанням вироків», з яких вбачається, що не підлягають розгляду в порядку, передбаченому ст. 539 КПК України, питання, які порушують суть вироку і погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків у частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Зокрема, відповідно до вищезазначеної постанови, не можна уточнювати призначене покарання (як основне так і додаткове) щодо його виду та строку й призначити покарання за кожний злочин окремо, якщо суд призначив покарання тільки за сукупністю злочинів, або призначити покарання за сукупністю злочинів, якщо його було призначено за кожний злочин окремо, призначити покарання за сукупністю вироків, коли при винесенні останнього за часом вироку суду було відомо про наявність інших невиконаних вироків, але питання про призначення покарання згідно зі ст. 43 КК України не було вирішено.

Матеріалами справи встановлено, що Новоселицький районний сектор з питань пробації вищевказані вироки виконував окремо та звернувся до суду з клопотанням про застосування покарання за даними вироками фактично після закінчення іспитового строку, встановлений вироком Новоселицького районного суду від 07 грудня 2016 року терміном в один рік.

За змістом ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Таким чином, задоволення клопотання про застосування покарання за обома вироками, після фактичного закінчення іспитового строку за одним з них, на думку суду призведе до погіршення становища та законних інтересів засуджених.

З урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги те, що вирішення зазначеного клопотання порушує суть вироків та може погіршити становище засуджених, суд приходить до висновку, що в його задоволенні слід відмовити за безпідставністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ :
В задоволенні клопотання Новоселицького районного сектору з питань пробації про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засуджених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відмовити.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її проголошення прокурор, засуджені вправі подати апеляції до апеляційного суду Чернівецької області.

Суддя: