Справа № 299/236/16-к
Провадження № 11-кп/777/295/18

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

02.03.2018 м. Ужгород
Суддя Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подав прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 (далі - прокурор),
В С Т А Н О В И В :
вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, із середньою освітою, одружений, не працюючий, судимий згідно вироку Хустського районного суду від 30.01.2014 за ч. 4 ст. 296 КК України із призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк два роки, від відбування якого звільнений на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки,
визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році» обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено від призначеного за цим вироком основного та додаткового покарання.
Речові докази: автомобіль марки «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського ВП Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, повернуто власнику ОСОБА_4 (а. к. п. 116-117); автомобіль марки «УАЗ», р/н НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів Виноградівського відділення поліції Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області, повернуто ОСОБА_3 (а. к. п. 116-117).
Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судово-автотехнічних експертиз № 22/125 від 11.09.2015, №22/126 від 11.09.2015, №22/127 від 14.09.2015 та №22/169 від 03.11.2015 у розмірі по 307,30 грн. за кожну, всього у розмірі 1228,80 гривень (а. к. п. 85, 95, 104, 113).
Згідно вироку, ОСОБА_3 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

26 серпня 2015 року приблизно о 14-й годині, ОСОБА_3 , керуючи легковим автомобілем марки «УАЗ 469Б», р/н НОМЕР_2 , рухаючись по смузі руху автомобільної дороги між населеними пунктами с. Велика Паладь - с. Пийтерфолво в напрямку с.Велика Паладь Виноградівського району, у порушення передбачених п. 11.3 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) вимог, виїхав на зустрічну смугу руху, не переконавшись у безпечності даного маневру, допустив зіткнення передньою лівою частиною свого автомобіля «УАЗ 469Б», р/н НОМЕР_2 , з передньою лівою частиною автомобіля «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 , що рухався у зустрічному з його автомобілем напрямку, в результаті чого водій автомобіля «Volkswagen Passat», р/н НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , отримав тілесні ушкодження легкого та середнього ступенів тяжкості.
В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України, а також призначене за вчинений злочин основне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, вказує на те, що вирок суду є незаконним у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням судом закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що при вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд не врахував те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення під час іспитового строку, внаслідок чого не призначив йому покарання із застосуванням положень ст. 71 КК України, тобто не приєднав до призначеного за ч. 2 ст. 286 КК України покарання, невідбуту частину покарання призначеного вироком Хустського районного суду від 30.01.2014 за ч. 4 ст. 296 КК України. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк три роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, і на підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання призначеного за вироком Хустського районного суду від 30.01.2014 у виді позбавлення волі на строк один рік та остаточно до відбуття обвинуваченому ОСОБА_3 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає вимогам цієї норми права.

Так, порушуючи в прохальній частині апеляційної скарги питання про скасування вироку від 22.01.2018 в цілому, прокурор не врахував те, що доведеність вини та кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України ним не оспорюється, про що свідчить зміст мотивувальної частини апеляційної скарги.

Разом з тим, порушуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 286 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк три роки, прокурор у мотивувальній частині апеляційної скарги не навів жодних мотивів із приводу того, у чому полягає незаконність призначеного судом ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк два роки.

Також, як убачається зі змісту вироку, обвинуваченого ОСОБА_3 звільнено від призначеного за ч. 2 ст. 286 КК України основного та додаткового покарання на підставі п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2016 році», однак, із цього приводу в апеляційній скарзі прокурором не наведено жодних доводів.

Крім того, у порушення вимог передбачених п. 5 ч. 2 ст. 396 КПК України, прокурор не подав клопотання (не зазначив в апеляційній скарзі), у якому б указав на те, які саме докази (документи), що підтверджують наведені ним в апеляційній скарзі доводи та обґрунтовують висунуті до суду апеляційної інстанції вимоги, необхідно дослідити апеляційному суду під час розгляду апеляційної скарги, а також не зазначив у чому саме полягає неповнота при дослідженні цих доказів місцевим судом, і які саме факти можуть бути підтверджені в апеляційному суді при дослідженні цих доказів.

При цьому, у порушення передбачених ч. 6 ст. 396 КПК України вимог прокурором не додано до апеляційної скарги копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження, зокрема, надавши дві копії апеляційної скарги, прокурор не врахував те, що окрім сторони обвинувачення, учасниками кримінального провадження є обвинувачений, його захисник та потерпілий.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Вищенаведені недоліки апеляційної скарги унеможливлюють її прийняття до розгляду та, з урахуванням визначених КПК повноважень апеляційного суду, прийняти за наслідками її розгляду законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим, подана прокурором апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням достатнього строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор Виноградівського відділу Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2018 року, ухвалений у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_3 , залишити без руху.

Копію ухвали невідкладно надіслати прокурору ОСОБА_2 ..

Встановити строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5 Стан