Справа № 559/2295/16-к
УХВАЛА
"30" жовтня 2017 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
в складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дубно клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000312 від 23.03.2016 за ч.2 ст.185 КК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, -
ВСТАНОВИВ:
з 24.10.2016 на розгляді Дубенського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.2 ст. 185 КК України. В судові засідання ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся, ухвали про привід обвинуваченого не виконувались.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням: про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 для участі в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке було задоволено ухвалою Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.06.2017, також оголошено розшук обвинуваченого.
29.10.2017 о 16.00 ОСОБА_4 затриманий за ухвалою суду (а.с. 103-106).
В обґрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 прокурор констатує наявність обґрунтованої підозри, яка покладена в основу обвинувачення і, на його думку, повністю підтверджується доказами, зібраними у ході проведення досудового розслідування. Вказує, що 21.10.2016 обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_4 скеровано до Дубенського міськрайонного суду для розгляду по суті.
Так, стороною обвинувачення вбачається можливість ОСОБА_4 переховуватися від суду, що є ризиком, який передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України. На підтвердження ризику вказує той факт, що з моменту скерування до суду обвинувального акту, тобто з 21.10.2016 і на даний час ОСОБА_4 з`явився лише на 1 судове засідання, а саме 23.02.2017, під час якого справу було призначено до судового розгляду. В подальшому на судову засідання (07.03.2017, 04.05.2017, 30.05.2017, 21.06.2017) не з`являвся, чим перешкоджає проведенню судовою слідства, порушує принцип розумності строків судового розгляду.
Також, у ході досудового розслідування та судового провадження встановлено, що ОСОБА_4 шкоду потерпілому ОСОБА_6 не відшкодував, від зустрічей з потерпілим ОСОБА_6 ухиляється, повідомляє неправдиві відомості щодо місця свого знаходження. В одному з багато чисельних телефонних дзвінків, ОСОБА_4 повідомив прокурору, що перебуває на лікуванні у військовому госпіталі у м. Києві, однак, згідно інформації від 19.05.2017 №4/2874 начальника військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» генерала-майора медичної служби ОСОБА_7 , ОСОБА_4 з 01.01.2017 до 19.05.2017 на лікуванні у даному військовому медичному закладі не перебував. Також, працівниками Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області на виконання ухвал Дубенського міськрайонного суду про здійснення приводу обвинуваченого ОСОБА_4 , неодноразово здійснювалися виїзди за місцем проживання ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, на багато чисельні вимоги відчинити вхідні двері ОСОБА_4 не реагував. Востаннє ОСОБА_4 20.06.2017 ознайомився з ухвалою про здійснення його приводу для розгляду кримінального провадження Дубенським міськрайонним судом по суті, яке призначено на 16 годину 00 хвилин 21.06.2017., повідомив працівникам Дубенського ВП ГУНП в Рівненськії області, що до суду у вказаний час прибуде, однак вимоги не виконав, та до суду не з`явився.
Також, па підтвердження можливості вчиняти інші кримінальні правопорушення, що передбачено п.5 ч.1 ст. 177 КІІК України, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 на даний час ніде не працює, не має джерела постійного прибутку, що є однією із підстав вчинення корисливих злочинів. Перебуваючи на волі ОСОБА_4 для отримання грошових коштів та іншого майна, необхідного в побуті, буде продовжувати злочину діяльність.
ОСОБА_4 18.10.2016 Рівненським міським судом засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, та на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений зі встановленням іспитового строку 1 рік. І також встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Дубенського міськрайонного суду від 11.02.2014 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік та на підставі ст. 75 КК України від призначеного покарання звільнений з встановленням іспитового строку 1 рік, що додатково підтверджує можливість ОСОБА_4 повторно вчиняти нові умисні корисливі злочини.
Також, відповідно до ч. З ст. 176 КПК України жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти можливості ОСОБА_4 переховуватися від суду або вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризикам передбаченим п.п.1.5 ч.1 ст. І 77 КПК України. Просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, визначити заставу в 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала із підстав, вказаних у ньому.
Захисник наголосив, що вважає недоведеним ризик подальшого вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 , просив застосувати більш м`якший запобіжний захід у виді домашнього арешту.
ОСОБА_4 просив застосувати до нього домашній арешт, щоб його в суд привозили працівники поліції. Причини своєї неявки пояснив тим, що не був повідомлений про судові засідання і ніхто йому не дзвонив, і потерпілий також. А три місяці назад йому прооперували щитовидку, то він хворів увесь час. Одночасно повідомивши, що ходив неофіційно на роботу. На реєстрацію до органу пробації, на його думку, з`являвся, може колись і забув прийти.
При цьому пояснити суду чому ж він як мінімум не з`явився на засідання 21.06.2017 на 16.00 год., якщо повідомлений під розпис працівниками поліції, - суду не зміг. Чому не зустрівся з потерпілим, хоч сам клопотав ще у березні 2017 року про відкладення справи заради мирного врегулювання питання, пояснити суду не зміг. Чого ж не повідомив суд про своє місцеперебування, якщо знає, що справа в провадженні, пояснити суду не зміг. Чому орган пробації звернувся до суду із клопотанням про звернення вироку до реального виконання, якщо він відвідував реєстрації, - пояснити не зміг. Чого ж стан здоров`я дозволяв ходити на заробітки, а до суду з`явитись - ні, також пояснити не зміг. Чому повідомляв не правду представнику органу пробації і прокурору про своє перебування у військовому госпіталі, пояснити не зміг. Чому не з`явився до органу пробації для підготовки досудової доповіді, хоч знав про необхідність, оскільки приймав участь у підготовчому судовому засіданні, пояснити не зміг.
Вислухавши доводи прокурора, захисника, обвинуваченого, ознайомившись з матеріалами судового провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає до задоволення.
Відповідно до ч.1 ст.ЗЗ1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту мас право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а згідно ч.2 цієї ж статті, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, в тому числі: вчинити інше кримінальне правопорушення; переховуватись від органів досудового розслідування або суду.

За змістом п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років.
Суд не може дати оцінку наявності чи відсутності обґрунтованої підозри, оскільки справа перебуває уже на стадії судового розгляду, судом буде вирішуватись питання щодо винуватості чи невинуватості особи у інкримінованому йому правопорушенні за результатами судового розгляду.
Тому, враховуючи наявність обвинувального акту в суді і право прокурора на стадії судового розгляду заявляти клопотання про обрання запобіжного заходу, суд одразу переходить до оцінки заявлених прокурором ризиків.
Висновок щодо можливості вчинити інше кримінальне правопорушення - суду не доведений на даний час, тому суд не констатує наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Щодо ризику переховування від слідства та суду, - він є підтвердженим, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання, призначені на 12.01.2017, 23.02.2017, 04.05.2017, 30.05.2017, 21.06.2017, 30.06.2017, - не з`являвся. 07.03.2017 від ОСОБА_4 надійшло клопотання про перенесення судового засідання для надання можливості укласти угоду про примирення з потерпілим, проте після того більше на зв`язок з судом ОСОБА_4 не виходив, з потерпілим не зустрічався. Повідомляв телефоном і орган пробації, і прокурора про те, що перебуває на лікуванні у військовому госпіталі у м. Києві, але від начальника військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» генерала-майора медичної служби ОСОБА_7 на адресу обох установ надійшла відповідь, що ОСОБА_4 на лікуванні у даному військовому медичному закладі не перебував (а.с. 58, 62 т.1). 12.01.2017, 23.02.2017, 04.05.2017, 30.05.2017 Дубенським міськрайонним судом виносились ухвали про привід обвинуваченого ОСОБА_4 в зал судового засідання (а.с. 16, 27, 53, 64). З останньою ухвалою ОСОБА_4 ознайомлений 20.06.2017 під розпис і зобов`язувався з`явитись в Дубенський міськрайонний (а.с. 68 т.1), чого не зробив. На адресу до ОСОБА_4 неодноразово виїжджала група швидкого реагування і вранці, і увечері, працівники поліції спілкувались з обвинуваченим через двері, які він не бажав відчиняти, а підстав проникнути у приміщення у них не було. 20.06.2017 ГШР дочекалась ОСОБА_4 на вулиці, повідомили останнього під розпис з ухвалою суду про привід на 21.06..2017 на 16.00 год, на що зобов"язався з"явитись. Але коли поліція прибула 21.06.2017 додому обвинуваченого, щоб доставити його до зали суду, ОСОБА_4 вже за місцем проживання не було (а.с. 91-92). Крім того, в матеріалах судової справи містяться підписи ОСОБА_4 , про те, що він отримав повістку про виклик до суду на 07.03.2017 на 11.20, на 11.00 год. 04.05.2017 (а.с. 36, 51, т.1).
Тому ОСОБА_4 говорить не правду щодо своєї необізнанності про необхідність з"являтись в судові засідання, від яких він неодноразово ухилився.
Суд приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не здатен усунути доведений ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. В ухвалі суду зазначається, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу, будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.
Враховуючи майновий стан обвинуваченого, його особу, суд вважає за необхідне визначити заставу в 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 196, 197, 331 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000312 від 23.03.2016 відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України, про застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задоволити.
Застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубно Рівненської області, громадянина України, із повною середньою освітою, не одруженого, судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.
Встановити розмір застави в двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 33 680 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят) грн. (реквізити для внесення застави: ТУ ДСА України в Рівненській області, депозитний рахунок 0559, банк отримувач ДКС України м. Київ, МФО 820172, ЄДПРОУ 26259988, призначення платежу «застава»).
В разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
1. прибувати на виклик та за першою вимогою до суду;
2. не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає ( АДРЕСА_1 ) без дозволу суду.
3. повідомляти суд про зміну місця свого проживання, навчання чи роботи.
Копію ухвали направити для виконання начальнику ІТТ № 4 ГУНП в Рівненській області та начальнику СІ № 24 м. Рівне.
Копію ухвали вручити обвинуваченому негайно після її оголошення.
Дата закінчення дії ухвали 28 грудня 2017 року о 16 год. 00 хв.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: