Справа № 484/1271/118
Провадження № 1-кс/484/223/18
У Х В А Л А
про задоволення скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження
11 квітня 2018 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , особи яка подала скаргу ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська справу за скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001452 від 14.06.2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

27.03.2018 року ОСОБА_4 звернувся до суду з наданою скаргою, мотивуючи тим, що 14.06.2017 року за його заявою розпочате кримінальне провадження № 0001452 за фактом спричинення йому на ґрунті довготривалих неприязних відносин тілесних ушкоджень громадянином ОСОБА_6 у денний час 11.06.2017 року в с. Синюхин Брід Первомайського району Миколаївської області на території домоволодіння АДРЕСА_1 .

29.09.2017 року слідчий ОСОБА_5 , не маючи повноважень на проведення досудового розслідування, не вчинивши жодних дій, передбачених КПК України, направлених на повне, всебічне та об`єктивне розслідування справи, винесла постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях складу кримінального правопорушення. Таку постанову вважає протиправною, необґрунтованою, винесеною передчасно, однобічно, без перевірки отриманих пояснень свідків, вирішення клопотань захисника, без отримання результатів виконання доручень слідчого тощо, тобто без проведення належного досудового розслідування.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу, просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення скарги заперечував, мотивуючи тим, що на його думку, слідчий здійснив усі передбачені КПК дії для перевірки заяви ОСОБА_4 , однак не було встановлено свідків бійки, а особа, яку ОСОБА_4 звинувачує у завданні йому тілесних ушкоджень, померла. Слідчий допитав свідків, дослідив висновок судово-медичної експертизи, приєднав до матеріалів провадження матеріали виконання його доручення і на підставі отриманих даних прийняв законну постанову про закриття кримінального провадження. Просив відмовити в задоволенні скарги, мотивуючи тим, що підстави для продовження досудового розслідування за заявою ОСОБА_4 відсутні, слідчим вчинено усі передбачені КПК заходи для встановлення важливих у кримінальному провадженні обставин.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, проте відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши додані до скарги документи, а також матеріали кримінального провадження № 0001452, суд приходить до висновку про те, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат та інше. Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках на потерпілого. Порядок збирання доказів визначений ст. 93 КПК України. Оцінка слідчим доказів відповідно до ст. 94 КПК України повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження; він повинен, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК.

Такі засади кримінального провадження та вимоги КПК України при винесенні оскаржуваної постанови слідчим дотримані не були.

По-перше, у витягу з ЄРДР зазначено інформацію лише про одного слідчого ОСОБА_7 і взагалі не зазначено жодного прокурора процесуального керівника. Будь-який документ про здійснення досудового розслідування під процесуальним керівництвом прокурора в матеріалах кримінального провадження відсутній, що на думку суду є суттєвим порушенням кримінального процесуального закону.

Дійсно, в матеріалах справи наявне доручення керівника органу досудового розслідування про проведення досудового розслідування слідчому ОСОБА_5 , однак така інформація до ЄРДР не внесена.

Матеріали кримінального провадження не пронумеровані, опис не складений, що допускає можливість підміни або фальсифікації документів.

Під час перевірки матеріалів кримінального провадження судом з`ясовано, що слідчим були отримані матеріали його доручення; представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_8 мав можливість ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження, подавати відповідні заяви, клопотання. Слідчим були допитані усі зазначені у клопотання представника потерпілого свідки, хоча з протоколів допиту свідків не ясно, в межах якого кримінального провадження проведено допити. Пояснення таких осіб слідчим не перевірені.

Крім того, слідчий не звернув увагу на суперечливість висновку судово-медичного експерта № 430-М щодо тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 , а прокурор не проконтролював дії слідчого, внаслідок чого кількість, локалізація та механізм виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 остаточно не з`ясовані. Всі пункти судово-медичного експертного висновку суперечать один одному, а з мотивувальної частини не ясно, на якій підставі експерт проводив дослідження, чи досліджував сам особу, або лише медичні документи; звідки такі документи він взяв тощо.

Таке ставлення до розслідування суперечить викладеним вище принципам та завданням кримінального провадження; свідчить про однобічність. Всі обставини справи не з`ясовані, всебічно та повно не досліджені, всі передбачені законом заходи для цього слідчим не прийняті, дослідженим доказам у постанові не надано оцінки; слідчим не наведено мотивування свого рішення.

В судовому засідання прокурор заявив, що особа, яка спричинила ОСОБА_4 тілесні ушкодження померла, однак в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про це, а у постанові слідчий не посилається на смерть ОСОБА_6 як на підставу закриття кримінального провадження. Натомість зазначає, що він діяв у межах необхідної оборони. Слідчий закрив провадження за відсутності складу злочину, хоча навіть не зазначив, які елементи складу злочину відсутні. В оскаржуваній постанові слідчий процитував пояснення свідків, однак не зазначив свого висновку про наявність та походження у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Слідчий взагалі не встановив ніяких фактичних обставин, які стосуються розслідуваного кримінального провадження за фактом виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Натомість слідчий оцінив дії ОСОБА_4 по відношенню до ОСОБА_9 .

Враховуючи наведене, оскаржувану постанову слід скасувати, оскільки слідчим не виконано в межах кримінального провадження усі передбачені законом заходи для забезпечення ефективного досудового розслідування, як це визначено ч.4 ст. 38, ч.2 ст. 9 КПК України, а постанова не відповідає вимогам п.2 ч.1 ст. 110 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 38, 91-93, 110, 303, 306, 307, 309, 370, 371 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити повністю.

Скасувати постанову слідчого СВ Первомайського ВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 29.09.2017 року про закриття кримінального провадження № 0001452 від 14.06.2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст. 307 КПК України.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: