Справа № 182/4387/17
Провадження № 1-кп/0182/616/2017
У Х В А Л А
Іменем України
03.11.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Нікополі кримінальне провадження, відомості про вчинення якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2017 року №0002343 стосовно ОСОБА_3 за правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

14 вересня 2017 року на підставі ухвали судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 в провадження судді було передано кримінальне провадження №0002343 стосовно ОСОБА_3 обвинуваченого за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, для вирішення питання про об`єднання.

Стосовно обвинуваченого по вказаному кримінальному провадженню запобіжний захід - тримання під вартою, на строк до 05 листопада 2017 року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк не більше 60 днів, оскільки наявні ризики передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від суду, впливати на потерпілу та свідків, які не допитані судом. Крім того обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків та постійного місця роботи та офіційного джерела доходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 від участі в судовому засіданні в режимі відео конференції відмовився, без пояснення причин.

Вислухавши думку сторін судового провадження, суд приходить до наступного

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд, слідчий суддя зобов`язаний визначити обвинуваченому розмір застави, достатній для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених КПК.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою розумною, не може вирішуватися абстрактно. Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, не зважаючи на існування презумпції не винуватості, переважує інтереси забезпечення права на особисту свободу (наприклад, рішення ЄСПЛ „Нечипорук і Йонкало проти України від 21.07.2011, „Осаковський проти України від 17.07.2014 та ін).

Обираючи дану міру запобіжного заходу, слідчий суддя вже враховував ті обставини, що існують ризики того, що ОСОБА_3 може переховуватись від органу слідства і суду, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, впливати на потерпілих і свідків, також була врахована тяжкість вчинених ним злочинів, репутація обвинуваченого, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, роботи, а також те, що ОСОБА_3 вчинив новий тяжкий корисливий злочин в той час, як у провадженні суду вже знаходилось кримінальне провадження по його обвинуваченню, по якому йому було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. На даний час ці ризики не змінились, що, з огляду на інтереси суспільства, потребує продовження строків тримання під вартою обвинуваченого.

Керуючись ст. 314-315 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на час судового розгляду справи, але не більше, ніж на шістдесят днів, тобто до 30 грудня 2017 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5