печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7703/18-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року слідчий суддя Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Печерського районного суду міста Києва клопотання сторони кримінального провадження № 0004275 від 17 листопада 2017 року - прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :
13 лютого 2018 року у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0004275 від 17 листопада 2017 року - прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна, а саме: корпоративних прав ТОВ «ДОМАТЕС» ().

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор у судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що Управлінням з розслідування кримінальних проваджень у сфері економіки Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004275 від 17листопада 2017 року, за фактом кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 3 ст. 212 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 діючи умисно за попередньою змовою з невстановленими особами, переслідуючи злочинний умисел, зареєстрували та придбали суб`єкти господарської діяльності, а саме: ТОВ «Імекфрут» (), ТОВ «ТД ФОІ» (), ТОВ «Фрудом» (), ТОВ «Велес Фрут» () та ТОВ «ДОМАТЕС» (), після чого в період 2015-2017 років здійснюючи імпорт на митну територію України фруктів та овочів, використовуючи реквізити підконтрольних їм підприємств, здійснювали реалізацію раніше імпортованого товару за готівку третім особам з подальшим оформленням первинної бухгалтерської документації без фактичного продажу в адресу вигодонабувачів.
Під час досудового розслідування отримано інформацію, що фактичні власники ТОВ «ДОМАТЕС» () гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою уникнення відповідальності за вчиненні ними правопорушення та можливості проведення перевірок державними органами України можуть вчинити дії направлені на зміну засновників (кінцевих беніфіціарів) товариства, з метою знищення речей та предметів, які є засобами вчинення злочинів, містять сліди вчинених злочинів, мають значення доказів у кримінальному провадженні, у тому числі шляхом відчуження корпоративних прав щодо ТОВ «ДОМАТЕС» () і внесення недостовірних відомостей до «Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».
Прокурор вказує, що з метою запобігання надання можливості гр. ОСОБА_4 та гр. ОСОБА_5 , іншим невстановленим особам, які діють від їх імені ТОВ «ДОМАТЕС» (), засновників та працівників товариства, їх представників здійснити відчуження корпоративних прав щодо ТОВ «ДОМАТЕС» () виникла необхідність у накладенні арешту на корпоративні права.
Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
З матеріалів клопотання вбачається, що за інформацією ОУ ГУ ДФС у м. Києві, підприємства-вигодонабувачі не знаходяться за податковими адресами, використовуючи наявні бази даних встановлено, що на вказаних вище підприємствах балансова вартість основних фондів складає «0», на підприємствах відсутні транспортні засоби, офісні приміщення та співробітники, які необхідні для ведення фінансово-господарської діяльності. Проведеним аналізом «Єдиного реєстру податкових накладних» встановлено, що вказані вище підприємства у період 2015-2017 рр. здійснювали купівлю товарів харчування, а саме: фруктів та овочів на суму приблизно 600 млн.грн., в подальшому здійснювали продаж деревини, будівельних матеріалів, паливно-мастильних матеріалів, різних послуг та іншого, а отже здійснювали пересортування товару для мінімізації податкових зобов`язань, при цьому завдавши збитків державі на суму приблизно 25 млн.грн.
Прокурором доведено, що корпоративні права ТОВ «ДОМАТЕС» () відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказані корпоративні права це може призвести до їх подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на корпоративні права підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, та забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання сторони кримінального провадження № 0004275 від 17 листопада 2017 року - прокурора відділу процесуального керівництва та підтримання державного обвинувачення Департаменту з розслідування особливо важливих справ у сфері економіки Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на корпоративні права ТОВ «ДОМАТЕС» ().
Заборонити засновникам, працівникам ТОВ «ДОМАТЕС» (), іншим особам, які діють від їх імені, їх представникам, представникам товариства (у тому числі за довіреністю), іншим особам, у володінні, користуванні яких перебувають зазначені корпоративні права, розпоряджатися ними будь-яким чином.
Заборонити будь-яким державним реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на корпоративні права щодо ТОВ «ДОМАТЕС» (), у тому числі вносити зміни, пов`язані зі зміною засновників (учасників, кінцевих беніфіціарів), зміною директора, місця знаходження юридичної особи, внесення будь-яких інших змін в статутні документи товариства, а також вчинення інших будь-яких реєстраційних дій щодо ТОВ «ДОМАТЕС» ().
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1