Єдиний унікальний номер 185/5166/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 березня 2018 року. Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000486 від 18.02.2017року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ватутіно, Нововодолазького району, Харківської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, безробітного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , знаходячись в неустановленому часі та місці, знаючи про те, що він не має передбаченого законом дозволу на носіння, придбання бойових припасів, придбав предмети які є боєприпасами. В цей же час у ОСОБА_3 в тому ж місці раптово виник злочинний намір, спрямований на незаконне носіння та придбання боєприпасів. ОСОБА_3 діючи умисно, усвідомлюючи загально небезпечний характер дій пов`язаних з незаконним поводженням із бойовими припасами, та бажаючи діяти умисно, усвідомлюючи загально небезпечний характер дій пов`язаних з незаконними поводженням із бойовими припасами і бажаючи діяти саме так, почав носити при собі без передбаченого законом дозволу корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ промислового виготовлення, які відносяться до категорії боєприпасів. 17.02.2017 року, приблизно об 23.50 годині, ОСОБА_3 знаходився біля кафе «Ля Мажор», розташованого по вул. Харківська 78 м. Павлограда Дніпропетровської області, де в цей час знаходилися співробітники Павлоградського ВП ГУНП, яким невстановлена жінка, біля вищевказаного кафе повідомила, що бачила в руках у ОСОБА_3 предмет схожий на гранату. На що співробітники Павлоградського ВП, на підставі ст.34 Закону України «Про Національну поліцію», запропонували ОСОБА_3 пройти поверхневу перевірку. Після чого. ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження з боєприпасами, без передбаченого законом дозволу, став втікати в сторону будинку № 84 по вул. Харківська м. Павлограду, де знаходячись біля третього під`їзду вищевказаного будинку викинув корпус гранати РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ, після чого був затриманий працівниками Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. 18.02.2017 року в 00.15 годин співробітники поліції в ході проведення огляду території місцевості біля третього під`їзду будинку № 84 по вул. Харківській м. Павлограду в присутності понятих на землі виявили корпус гранати РГД-5 та уніфікований запал ручної гранати УЗРГМ.Відповідно даних експертизи №35/5-91 від 14.03.2017 року предмети вилучені 18.02.2017 року в ході огляду біля 3 під`їзду будинку №84 по вул. Харківській м.Павлограда Дніпропетровської області являються - конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини,а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати та уніфікованим запалом ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ, який відноситься до категорії боєприпасів. Корпус гранати РГД-5, яка належить до категорії бойових припасів. Надані на дослідження предмети, а саме - споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, відноситься до протипіхотних осколкових ручних гранат, ручного метання, дистанційної дії, та залпом типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до уніфікованих запалів дистанційної дії типу УЗРГМ, промислового виготовлення військового призначення, який використовуються для спорядження ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. Корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ придатні для здійснення вибуху.

На початку розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнавав, однак в судовому засіданні 01.03.2018 року звернувся із заявою про визнання вини у повному обсязі, та суду пояснив, що з обставинами, які зазначені в обвинувальному акті, він повністю згоден. У скоєному він розкаюється, та просить суд застосувати до нього ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році», та звільнення його від відбування покарання.
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він працює вПавлоградському ВП ГУНП в Дніпропетровській області. 17 лютого 2017 року вночі він отримав виклик, про те, що в кафе «Ля Мажор», розташованого по вул. Харківська,78 м. Павлограда сталась бійка. Разом з співробітниками поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вони приїхали до місця події, де він побачив чоловіка, причепного до бійки. Хтось із присутніх сказав, що під поліцейську машину якийсь чоловік хотів кинути гранату, та його коллеги побігли за чоловіком. Він сів в автомобіль та поїхав, щоб перегородити шлях. Коли він під`їхав до буд. АДРЕСА_2 , то побачив, як йому пізніше стало відомо, обвинуваченого у кайданках. ОСОБА_9 говорив, що обвинувачений щось викинув. Обвинувачений був у стані алкогольного сп`яніння. Від місця де стояв обвинувачений до місця де знайшли предмет схожий на гранату, було близько 10 метрів.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він працює інспектором Павлоградського відділу поліції. 17 лютого 2017 року після 23 години він отримав виклик, про те, що в кафе «Ля Мажор», розташованого по вул. Харківська,78 м. Павлограда сталась бійка. Він разом з ОСОБА_7 та з ОСОБА_6 виїхали на визов, та почали з`ясовувати хто вчинив бійку. ОСОБА_6 пішов до приміщення кафе, а він залишився на місці з чоловіком на і`мя ОСОБА_10 , який був учасником бійки. В цей час до них підійшли чоловіки, серед яких був, як пізніше йому стало відомо обвинувачений. Дружина чоловіка на і`мя ОСОБА_10 повідомила, що у одного з чоловіків є предмет схожий на гранату, яку ій показали. Він чув, як обвинувачений казав про те, що хоче кинути гранату під їх службовий автомобіль. Він покликав ОСОБА_7 , та попросили підійти обвинуваченого до них, для з`ясування обставин, однак той почав тікати. В районі першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 вони наздогнали обвинуваченого, наділи йому кайданки та провели поверхневий обшук. Він бачив, як обвинувачений викинув якись предмет під балкон. Біля третього під' їзду буд. №84 по вул. Харківській, під балконом вони знайшли предмет схожий на гранату. Запалу не гранаті не було. Обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що він працює оперуповноваженим карного розшуку Павлоградського відділу поліції. 17 лютого 2017 року він отримав виклик про те, що в кафе «Ля Мажор», розташованого по вул. Харківська,78 м. Павлограда сталась бійка. Під`їхавши до кафе, він побачив чоловіка, який сказав, що може кинути гранату під автомобіль. Він став наближатися до компанії чоловіків, та в цей час один з чоловіків, як пізніше йому стало відомо обвинувачений, почав бігти. Він разом з ОСОБА_8 побігли за обвинуваченим і біля першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 його затримали, та провели поверхневий огляд. Оскільки вони бачили, як обвинувачений щось викинув, то він пішов оглядати територію, й під балконом третього під їзду, зазначеного будинку, знайшов предмет схожий на гранату.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що знає обвинуваченого, так як разом проходили службу в АТО. В лютому 2017 року, більш точної дати він не пам' ятає, вночі йому хтось подзвонив, та повідомив, що біля кафе «Ля Мажор», розташованого по вул. Харківська м. Павлограда б`ють його побратима. Коли він приїхав, то побачив ОСОБА_3 в кайданках. Він не бачив, щоб щось у ОСОБА_3 вилучалось. На руці у останнього була рана та кров.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що обвинувачений його кум. В лютому 2017 року, більш точної дати він не пам' ятає, разом з ОСОБА_3 вони відпочивали в кафе «Ля Мажор», розташованого по вул. Харківська м. Павлограда. Почалась перепалка і вони вийшли на вулицю, так як хтось визнав робітників поліції. В цей час підійшли незнайомі чоловіки, почали розпилювати слізогінний газ, та нанесли їм тілесні ушкодження. Усі почали бігти в сторону дворів, оскільки якась жінка щось закричала. Він побачив співробітників поліції, а поряд сидів ОСОБА_3 у кайданках. Гранату у ОСОБА_3 в цей день він не бачив.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, надав аналогічні свідчення, як і свідок ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що 18.02.2017 року вона була біля кафе «Ля Мажор», розташованого по вул. Харківська м. Павлограда, та бачила, як обвинувачений виходив з кафе, тримаючи в руках предмет схожий на гранату, про що повідомила робітників поліції, які запропонували обвинуваченому пройти поверхневий огляд, однак останній став тікати. Працівниками поліції був проведений огляд місця події, об`єктом якого був третій під`їзд буд. АДРЕСА_2 . В ході огляду була виявлена та вилучена граната та запал.

Показання вище зазначених свідків, на думку суду, є допустимими та об`єктивними. Відсутність будь-яких протиріч між ними дають підстави дійти висновку що до їх логічності, послідовності, а тому суд вважає їх правдивими та покладає в основу вироку.
Окрім зізнавальних показань обвинуваченого, показів свідків його вина підтверджується зібраними під час досудового слідства та дослідженими судом наступними доказами.

- висновком судово вибухово-технічної експертизи № 35/5.2-91 від 14.03.2017 року, відповідно до якої предмет вилучений 18.02.2017 року в ході огляду біля 3 під`їзду будинку № 84 по вул. Харківська м. Павлограда Дніпропетровської області являються - конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5, який відноситься до категорії вибухових речовин та уніфікованим запалом ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ, який відноситься до категорії боєприпасів. Корпус гранати РГД-5, споряджений запалом УЗРГМ, складають гранату РГД-5, яка належать до категорії бойових припасів. Надані на дослідження предмети а саме - споряджений корпус ручної осколкової, наступальної гранати РГД-5, промислового виготовлення, відноситься до протипіхотних осколкових ручних гранат, ручного метання, дистанційної дії, та запалом типу УЗРГМ, промислового виготовлення, який відноситься до уніфікованих запалів дистанційної дії типу УЗРГМ, промислового виготовлення військового призначення, який використовується для спорядження ручних гранат типу Ф-1, РГД-5, РГ-42. Корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ придатні для здійснення вибуху;
- постановою про визнання речовими доказами від 17.02.2017 року, відповідно до якої корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 та уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ визнаний речовим доказом.
- рапортом, відповідно до якого поліцейський ОСОБА_7 доповів, про те, що18.02.2017 року біля кафе «Ля Мажор», розташованого по вул. Харківська, б84 м. Павлограда Дніпропетровської області невідома жінка повідомила поліцейським, що чоловік, який знаходиться біля зазначеного закладу показував їй предмет схожий на гранату. Направившись до невідомого чоловіка, останній почав тікати в сторону будинку АДРЕСА_2 та біля першого під`їзду вищевказаного будинку був затриманий. В ході проведення огляду території місцевості біля третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 в присутності понятих на землі працівниками поліції було виявлено предмет схожий на гранату;

- протоколом огляду місця події та фото таблицею до нього від 18.02.2017 року в присутності понятих ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , відповідно до якого об`єктом огляду є місцевість третього під`їзду по АДРЕСА_2 , де зліва під балконом на землі було виявлено предмет схожий на гранату зеленого кольору , на момент огляду запал відсутній. З права під балконом знайдений запал з чекою, які були вилучені;

- протоколом огляду від 01.03.2017 року, згідно якого встановлено, що корпус гранати РГД-5 та запал УЗРГМ придані для виробництва вибуху;

- актом знищення №28 та ілюстративною таблицею до акту від 01.03.2017 року, відповідно до якого були знищені корпус гранати РГД-5 та уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ;

- постановою про відібрання біологічних зразків для експертних досліджень від 12.04.2017 року, протоколом отримання зразків для експертизи від 14.04.2017 року, 30.05.2016 року;

- висновком експерта від 564 від 24.04.2017 року, відповідно до якого кров ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВ0;

- висновком експерта № 565 від 21.04.2017 року , відповідно до якого , згідно висновку експерта № 564 від 24.04.2017 року кров громадянина ОСОБА_3 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.На доставлених для дослідження двох змивах на марлеві тампони з гранати: з поверхні корпуса (об. №1) та запалу (об. №2) знайдена кров людини. При серологічному дослідженні даних слідів виявлений антиген А, що не виключає можливості походження слідів крові в змивах від особи з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В. Одержаний результат дослідження не виключає можливості походження слідів крові в двох змивах з гранати від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крові якого властивий виявлений антиген А;

- висновком експерта № 8-249 від 16.06.2017 року, згідно якого в результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження були встановлені генетичні ознаки слідів крові у змивах з гранати (об`єкт № 2) та запалу (об`єкт № 3), які належать особі чоловічої генетичної статі та співпадають між собою. Генетичні ознаки слідів крові у змивах з гранати (об`єкт № 2) та запалу (об`єкт № 3) співпадають з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_3 (об`єкт № 1). Ймовірність випадкового співпадіння генетичних ознак слідів крові у змивах з гранати (об`єкт № 2), запалу (об`єкт № 3) та зразка крові ОСОБА_3 (об`єкт № 1) складає 3,32x10'24. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об5єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 3,01x1023осіб.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія протии СполученогоКоролівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», доведеніст ьможе випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та кваліфікує його дії як носіння, придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Його дії кваліфікуються за ч.1 ст. 263 КК України.

Під час визначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий, не працює, є учасником антитерористичної операції, має за це нагороди, на обліку у лікаря -нарколога не перебуває, проживає з дружиною та двома дочками, за місцем проживання характеризується позитивно, вину визнав у повному обсязі.

Згідно ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття обвинуваченого у скоєнні злочину.

Згідно ст. 67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого не встановлено.

Як витікає з вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винної та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженою, так і іншими особами, а також не має на меті фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_16 покарання у межах санкції ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 ступінь тяжкості вчиненого злочину,суд вважає, що його виправлення можливе без ізолювання від суспільства, та вважає можливим відповідно до ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого, від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, протягом якого він не скоїть нового злочину, та виконають покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Як встановлено ст. 85 КК України на підставі закону про амністію засуджений може бути повністю або частково звільнений від основного і додаткового покарань.

Законом про амністію особи, визнані винними у вчиненні злочину обвинувальним вироком суду, можуть бути повністю або частково звільнені від відбування покарання (ч.2 ст. 86 КК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про застосування амністії в Україні" амністія є повне або часткове звільнення від відбування покарання осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, або кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно цих осіб не набрали законної сили; амністія оголошується законом про амністію, який приймається відповідно до положень Конституції України, Кримінального Кодексу України та цього Закону.

07.09.2016 року набрав чинності Закон України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року №1810-VII. Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності включно.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про амністію у 2016 році» питання про застосування амністії суд вирішує за ініціативою особи, яка підтримує публічне обвинувачення в суді чи здійснює нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про амністію у 2016 році» від 22 грудня 2016 року, який набрав чинності 07 вересня 2017 року, передбачено звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, осіб, кримінальні справи стосовно яких розглянуті судами, але вироки стосовно них не набрали законної сили, а також осіб, визнаних винними у вчиненні злочину, що не є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи та не є діянням, передбаченим частинами другою, третьою і четвертою статті 408, статтею 410, частинами другою, третьою і четвертою статті 411 Кримінального кодексу України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, отримали статус учасника бойових дій (крім осіб, зазначених у частині четвертій статті 86 Кримінального кодексу України, статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та статті 9 цього Закону).

Згідно ст. 10 Закону України "Про амністію у 2016 році", питання про застосування амністії вирішує суд, зокрема за ініціативою обвинуваченого.

Із посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 вбачається, що останній є учасником бойових дій та має пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, учасників бойових дій. Посвідчення безтермінове і дійсне на всій території України.

Обмежень щодо застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 амністії, передбачених ст. 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні" та ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році», судом не встановлено.

За таких обставин суд вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_3 поширюється дія Закону України «Про амністію у 2016 році», а тому він підлягає звільненню від відбування покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати за проведення судової вибухово-технічної експертизи в сумі 439( чотириста тридцять дев`ять) грн. 80 коп., судової молекулярно-генетичної експертизи в сумі 3569 (три тисячі п`ятсот шістдесят дев`ять)грн. 28 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Речові докази корпус гранати РГД-5 та уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ, згідно акту знищення№28 від 01.03.2017 року були знищені.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на один рік, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.2 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.
На підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання.

Цивільний позов не заявлений.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 4009 (чотири тисячі дев`ять ) грн.08 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні: корпус гранати РГД-5 та уніфікований запал ручних гранат дистанційної дії, типу УЗРГМ, згідно акту знищення №28 від 01.03.2017 року - знищені.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .