АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Номер провадження: 11-кп/791/180/18 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: справи в порядку виконання судових рішень
у кримінальних провадженнях

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5
прокурора: ОСОБА_6
захисника засудженого: адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23.11.2017 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області, Могилів - Подільського району, с. Суботівка, громадянина України, судимого:
-вироком Могилів-Подільського районного суду від 05.05.1987 року за ч. 2 ст. 140 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
-вироком Могилів-Подільського районного суду від 17.08.1993 року за ч. 2 ст. 140, ч. 2 ст. 215-3, ст.42 КК України до 4 років позбавлення волі,
-вироком Могилів-Подільського районного суду від 01.10.1997 року за ст. 86-1, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140, ч. 1 ст. 222, ст. 42 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна,
-вироком Могилів-Подільського міського суду від 25.06.1998 року за ч. 1 ст. 142, ч. 3 ст. 125, ч. 1 ст. 42, ч. 3 ст. 42 КК України до 12 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 09.04.2004 року умовно-достроково на 4 місяці 17 днів,
-вироком Апеляційного суду Вінницької області від 22.01.2007 року за ст. 115 ч. 2 п.п.6,12, ст. 187 ч. 4, ст. 289 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна;
-вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2007 року за ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою Суворовського районного суду м. Херсона від 04.02.2016 року зараховано в строк відбування покарання за цим вироком, попереднє ув`язнення з 25.04.2006 року по 14.06.2007 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Зазначеною ухвалою відмовлено у задоволені клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення його від невідбутої частини основного покарання, призначеного вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2007 року.
В апеляційній скарзі засуджений ставить питання про скасування ухвали суду з постановленням нової ухвали, якою просить звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. Свої доводи мотивує тим, що відмовляючи в умовно-достроковому звільненні від подальшого відбування покарання, суд не прийняв до уваги, що він сумлінно працює, має 11 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, має 4 стягнення, які на даний час погашені, з 13.03.2010 року та до теперішнього часу працевлаштований робітником в лікувально виробничих майстернях. Вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника засудженого, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З досліджених судом першої інстанції характеристики та матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 25.04.2006 року.

В теперішній час ОСОБА_8 відбуває покарання за вироком Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 24.05.2007 року, яким його засуджено за ст. 185 ч. 3, 70 ч. 4 КК України до 15 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна (з урахуванням вироку Апеляційного суду Вінницької області від 22.01.2007 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ст. 115 ч. 2 п.п.6,12, ст. 187 ч. 4, ст. 289 ч. 3, ст. 185 ч. 3, ст. 70 КК України до 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна).

В Державній установі «Херсонська виправна колонія № 61» відбуває покарання з 13.03.2010 року.

Відповідно до характеристики адміністрації ВК №61, ОСОБА_8 характеризується позитивно, приймає участь у самодіяльній організації (санітарно побутова секція відділення №1), за період відбування покарання в установі допустив 2 порушення режиму відбування покарання, які виразились у вилученні заборонених предметів та невиконанні законних вимог адміністрації та 11 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Встановлених правил поведінки та розпорядку дня дотримується самостійно. Однак, як правильно встановив суд першої інстанції, в характеристиці відсутні відомості про працевлаштування або бажання засудженого працевлаштуватися.
Натомість, з довідки про заробітну плату засудженого ОСОБА_8 , вбачається, що останній з січня 2017 року перебував на посаді робітника, але заробітну плату отримав лише за лютий 2017 року. Такі відомості про нарахування заробітної плати засудженому, свідчать про те, що засуджений ОСОБА_8 , маючи задовільний стан здоров`я, неналежним чином виконував роботу робітника, оскільки згідно ч. 1 ст. 120 КВК України праця осіб, засуджених до позбавлення волі, оплачується відповідно до її кількості і якості.
За змістом роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року, умовно - дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при вирішенні цього питання суди повинні враховувати, зокрема, дані про його попередні судимості.
Матеріали особової справи містять відомості про те, що ОСОБА_8 є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів. Раніше до нього застосовувалось умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, однак ОСОБА_8 продовжував злочинну поведінку.
Оцінюючи вказані відомості про особу засудженого та ставлення його до праці за час відбування покарання у сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_8 своєю поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, тому не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З наведених підстав, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405 , 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 23.11.2017 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: три підписи
З оригіналом згідно:
Суддя ОСОБА_2