19 березня 2018 року
Номер провадження 1 КП/638/297/18
УХВАЛА
іменем України
19 березня 2018 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 003540 від 15 липня 2017 року відносно ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою освітою, мешкає за адресою АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимого, у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15,ч.2 ст. 185,ч.2 ст. 186, ч. 2 ст. 190 КК України,
встановив:
27 вересня 2017 року в провадження Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15,ч.2 ст. 185,ч.2 ст. 186 КК України.
Відповідно до ухвали суду від 24 жовтня 2017 року вказане провадження об`єднане з кримінальним провадження, відносно ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 , так як він засуджений відповідно до вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова до чотирьох років позбавлення волі. Вирок не набрав чинності, тому він може переховуватися від слідства та суду.
Захисник в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином. Обвинувачений повідомив, що захисник захворів. Проте він не заперечує проти проведення судового засідання за відсутності захисника, надав відповідну заяву.
Обвинувачений під час розгляду клопотання не заперечував проти його задоволення.
Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Суд, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши обвинувальний акт та кримінальне провадження, приходить до висновку, що підстав для зміни або скасування запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_4 під вартою судом не вбачається.
Слідчому судді, суду слід враховувати, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.
Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Суддя також вважає встановленим існування ризиків передбачених п.1, п.2, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України запобігання спробам: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищення, переховування або спотворення будь-яких речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинення іншого кримінального правопорушення.
Під час розгляду клопотання суддею вивчена можливість щодо не продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1., п.2, п.5. ч.1 ст. 177 КПК України та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обвинувачується, ті обставини, що обвинувачений офіційно не працює, не має офіційних джерел існування, а тому, суд подовжує строк тримання під вартою ОСОБА_4 .
При обранні запобіжного заходу суд посилається на рішення Європейського суду у справі « Подвезька проти України» від 12 лютого 2015 року, а саме на те, що обґрунтування будь якого періоду тримання під вартою має бути переконливо продемонстровано владою. Аргументи за і проти звільнення, у тому числі і ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному проведенню розслідування, не повинні бути абстрактними, а фактично бути підтверджені фактичними даними. Небезпека того, що обвинувачений сховається від правосуддя, не може встановлюватися виключно на основі серйозності покарання.
Суд вважає, що сторона обвинувачення змогла довести необхідності продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Вказаний висновок ґрунтується на вищевикладених обставинах, що свідчать про не зменшення заявлених ризиків та виправдовують тримання осіб під вартою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 34, 217, 334 КПК України, суд
постановив:
Продовжити строк запобіжного заходу - тримання під вартою в умовах СІЗО № 27 м. Харкова ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 до 17 травня 2018 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області в порядку передбаченому главою 18 КПК України.

Головуючий: