Справа № 309/725/17
Провадження № 1-кп/309/196/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2017 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Хуст кримінальне провадження № 0000131 внесеного до ЄРДР від 09.02.2017 року відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лозянське Міжгірського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, раніше не судимої, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В:

08.02.2017 року о 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 знаходячись в АДРЕСА_2 по місцю проживання, перебуваючи у неприязних відносинах з ОСОБА_5 під час сварки, умисно нанесла два удари правою рукою затиснутою в кулак в область обличчя, внаслідок чого спричинила ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців правої орбітальної ділянки, спинки носа, закритого перелому носової кістки без зміщення, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки, затиснуті в кулак сторонньої особи, що діяли по механізму удару. Відповідно до висновку експерта проведеної судово медичної експертизи №119 від 15.02.2017 року вказані тілесні ушкодження кваліфікуються як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 125 КК України - умисне тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнала частково. Суду пояснила, що 08 лютого 2017 року о 19 годині прийшла до свого колишнього чоловіка, щоб забрати додому сина. Зайшовши у двір, підійшла до дверей будинку в якому раніше проживала разом з чоловіком та сином, хотіла відкрити вхідні двері, щоб забрати деякі речі, однак ключ не підійшов. Вона зателефонувала колишньому чоловіку, однак він не відповів не її дзвінок. В цей час з будинку потерпілої вийшла донька потерпілої у якої вона запитала де її син, проте остання нічого не відповіла. Через деякий час прийшла потерпіла ОСОБА_5 , безпричинно почала на неї кричати, ображати, штовхати, смикати за волосся, наполягаючи залишити подвір`я. Донька потерпілої вивела з будинку її сина. Потерпіла виштовхувала її з подвір`я, не втрималась на ногах і впала на землю. В момент падіння нанесла потерпілій удар в область обличчя. Вибіг зять потерпілої, розборонив їх і на цьому конфлікт припинився.

Обвинувачена шкодує про те, що сталося, вона має на утриманні неповнолітнього сина, заявила клопотання про звільнення її від покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2016 році». Цивільний позов заявлений потерпілою ОСОБА_5 визнала частково: у частині стягнення матеріальної шкоди понесеної на лікування визнала повністю, в частині стягнення моральної шкоди позов не визнала.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що 08.02.2017 року повертаючись додому після роботи зустріла обвинувачену ОСОБА_4 біля воріт свого будинку. Коли обвинувачена зайшла у двір, вона попросила її вийти, однак обвинувачена відмовилась, пояснивши, що прийшла до себе додому, щоб забрати сина і деякі речі. Вона зателефонувала сину і він сказав одягнути дитину і віддати обвинуваченій. Поки її донька одягала дитину між ними виникла сварка в ході якої обвинувачена нанесла їй два удари по обличчю. На її крики з будинку вибіг зять, який розборонив їх та зателефонував у поліцію.

Потерпіла заявила цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 285, 77 грн. та 20000 грн. моральної шкоди, просила суд задоволити цивільний позов у повному обсязі. В судове засідання 10.10.2017 року потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, заявлений потерпілою цивільний позов просили задоволити у повному обсязі, питання щодо призначення міри покарання обвинуваченій залишили на розсуд суду, не заперечили щодо застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2016 році».

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 08.02.2017 року він прийшов додому. Через деякий час почув з подвір`я крики і вийшов у двір і побачив конфлікт між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , яка просила обвинувачену покинути її подвір`я. Однак обвинувачена на її прохання не реагувала, а навпаки почала кричати та виражатись нецензурними словами в адресу потерпілої, оскільки не змогла відчинити вхідні двері на будинку, де вона проживала із сином потерпілої. В ході сварки виникла сутичка, внаслідок якої обвинувачена нанесла декілька ударів потерпілій. Він став між ними, розборонив їх і на цьому конфлікт припинився.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 стверджується показами потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , висновком експерта № 119 від 15.02.2017 року, де зазначено, що потерпілій ОСОБА_5 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синців правої орбітальної ділянки, спинки носа, закритого перелому носової кістки без зміщення, які виникли внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути руки, затиснуті в кулак сторонньої особи, що діяли по механізму удару. Згідно консультації ЛОР встановлено діагноз закритий перелом носової кістки без зміщення.

Тілесні ушкодження у вигляді синця мізинця правої стопи з переходом на тильну поверхню та закритого перелому середньої і нігтьової фаланги 5 пальця правої стопи без зміщення, які могли виникнути внаслідок дії тупих твердих предметів, якими могли бути обуті ноги сторонньої особи, що діяли по механізму удару, так і внаслідок ударяння об тупі тверді предмети. Згідно консультації травматолога встановлено діагноз закритий перелом середньої і нігтьової фаланги 5 пальця правої стопи без зміщення.

Тілесні ушкодження у вигляді синців потягли за собою розлад здоров`я не більше 6 днів і згідно п.2.3.5. «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., їх слід кваліфікувати як легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності.

Тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому носової кістки без зміщення потягли за собою розлад здоров`я більше 6 днів, але менше 21 дня і по цій ознаці згідно п.2.3.3. «Правил судово медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 р., їх слід кваліфікувати як легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Вказані тілесні ушкодження вкладаються в час події, що мала місце 08.02.2017 року.

За таких обставин, встановлено достатньо підстав обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст.125 ч.2 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

За місцем проживання обвинувачена ОСОБА_4 характеризується позитивно /а.с. 25/.

Обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання суд не знайшов.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину злочин невеликої тяжкості, особу винної характеризується позитивно, ставлення до наслідків злочину, і приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання у вигляді штрафу.

Суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди в розмірі 285, 77 грн.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 в частині стягнення матеріальної шкоди 285, 77 грн. понесених витрат потерпілої ОСОБА_5 на придбання ліків підлягає до задоволення, оскільки позов в частині матеріальної шкоди визнаний обвинуваченою ОСОБА_4 . Визнання цивільного позову відповідачем згідно ст. 174 ЦПК України є підставами для його задоволення.

В частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги слід залишити без розгляду, оскільки відповідно до п. 5 Закону України «Про судовий збір» цивільним позивачем не сплачено судовий збір при подачі позову про відшкодування моральної шкоди.

Витрати на залучення експерта під час досудового розслідування кримінального провадження відсутні.

У відповідності до ст.1 п. в) ЗУ «Про амністію у 2016 році» ОСОБА_4 слід звільнити від покарання у вигляді штрафу, оскільки нею вчинено злочин невеликої тяжкості передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво серії НОМЕР_1 повторно видане від 22.09.2016 року) та нею дана згода на звільнення її покарання відповідно до Закону України «Про амністію у 2016 році».

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та засудити за ч. 2 ст. 125 КК України до штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян - 1190 грн.

Звільнити від призначеного покарання ОСОБА_4 обвинувачену у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 2 ст.125 КК України на підставі ст.1 п. в) Закону України «Про амністію у 2016 році».

Цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди задоволити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 285, 77 гривень матеріальної шкоди понесених витрат потерпілої ОСОБА_5 на придбання ліків.

В частині стягнення моральної шкоди позовні вимоги ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.

На вирок може бути подано апеляцію на протязі 30 днів з дня його оголошення до апеляційного суду Закарпатської області.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис ОСОБА_1 .

З оригіналом вірно

Головуючий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1 .