Справа № 464/2892/17
пр.№ 1-кп/464/221/17
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.11.2017 року

Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючоїсудді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження (внесене до ЄРДР № 0001128) про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, має на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , 2015 року народження, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого: 10.11.2014 року Франківським районним судом м.Львова за ч.2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 3 роки, покарання не відбув, -

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч.2 ст. 185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, -

в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_4 01.04.2017 року близько 19.10 год., перебуваючи у приміщенні магазину «Єва» ТзОВ «Руш», що по вул. Сихівська, 22 у м.Львові, маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину передбаченого ст.185 КК України, повторно, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи, що за ним ніхто не спостерігає, таємно викрав із торгових стелажів туалетну чоловічу воду «Азоро Хром», ємкістю 30 мл, вартістю 328 грн. 49 коп., належні ТзОВ «Руш», завдавши матеріальної шкоди на суму 328 грн. 49 коп.

Крім того, ОСОБА_4 08.10.2017 року близько 15.53 год., перебуваючи у приміщенні торгового залу ТзОВ «Сільпо фуд», що по пр. Червоної Калини, 62 у м.Львові, маючи незняту та непогашену судимість за вчинення злочину передбаченого ст.185 КК України, повторно, шляхом вільного доступу, діючи з умислом на таємне викрадення чужого майна, взяв із торгових стелажів продукти харчування, а саме балик «Марочний Алан», вагою 0,918 кг, вартістю 150 грн. 18 коп., ковбасу «Московську Алан», вагою 0,357 гкг, вартістю 82 грн. 11 коп., які заховав під одяг та намагався непомітно пронести повз касу, не оплативши вказаний товар на загальну суму 232 грн. 29 коп. Однак, вказаного наміру до кінця не довів, оскільки був викритий та затриманий працівниками охорони супермаркету.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні винуватість у вчиненому визнав повністю, дав показання аналогічні фабулі обвинувачення, додатково пояснивши, що до вчинення злочину його спонукало важке матеріальне становище, у зв`язку із тим, що він самостійно виховує та утримує малолітнього сина, якого матір залишила та ним не цікавиться. У вчиненому щиро розкаюється, на даний час знайшов роботу, злочинів у майбутньому не вчинятиме. Просить суворо не карати та застосувати до нього Закону України «Про амністію у 2016р».

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, фактичні обставини справи, які підтверджуються цими доказами не оспорювались в судовому засіданні ні підсудним, ні іншими учасниками судового процесу, тому судом визнано за недоцільне їх дослідження у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України.

Кваліфікація дій підсудного за ч.2 ст. 185 КК України та ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України є вірною, оскільки він повторно таємно викрав чуже майно та вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна, повторно.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме вчинення умисних кримінальних правопорушень середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття у вчиненому, сприяння розкриттю злочину, особу підсудного, який раніше судимий, вчинив кримінальні правопорушення під час відбуття іспитового строку за попереднім вироком та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, із частковим приєднанням невідбутої частини покрання за попереднім вироком.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2016р» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, особи визнанні винними у вчинені умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.
В судовому засіданні підсудним подано заяву про застосування до нього Закону України «Про амністію у 2016 році».
Зважаючи на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень середньої тяжкості, має на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо якого він не позбавлений батьківстьких прав, враховуючи відсутність обставини, передбачених ст.9 Закону України «Про амністію у 2016 році» та ст.4 Закону України «Про застосування амністії в України», які б перешкоджали застосуванню до підсудного положень цього Закону, суд вважає, що на нього поширюється дія п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016р.», а тому його слід звільнити від відбування призначеного основного покарання.
Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого

ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 3 (три) роки позбавлення волі;

ч. 2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання - 2 (два) роки позбавлення волі

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно призначити покарання 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Франківського районного суду м.Львова від 10.11.2014 року 1 (один) рік позбавлення волі та остаточно призначити покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі п.«в» ст.1 Закону України «Про амністію у 2016р.» звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід підсудному ОСОБА_4 домашній арешт - залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуюча