137/1403/17

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19.10.2017р. с.м.т. Літин
Літинський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці Вінницької області, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, раніше засудженого, останній раз Вінницьким міським судом Вінницької області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році",
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним клопотанням, яким просив застосувати відносно нього Закон України «Про амністію у 2016 році", мотивуючи тим.
В судовому засіданні в режимі відеоконференції засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав та просив його задовольнити мотивуючи тим, що в нього на утриманні знаходиться двоє неповнолітніх дітей.
Прокурор ОСОБА_6 просила відмовити у задоволенні клопотання засудженого з тих підстав, що останній не підпадає під дію Закону України "Про амністію у 2016 році" та до нього, неможливо застосувати положення зазначеного закону.
Заслухавши пояснення учасників процесуальної дії, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_4 суд вважає, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_4 встановлено, що 23.10.2014 р. Вінницьким міськрайонним судом Вінницької області останнього засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі(у вступній частині вироку зазначено, що ОСОБА_4 , на утриманні перебуває ОСОБА_7 , 2014 р.н.) (а.с. 8). 18.12.2014 р. Апеляційним судом Вінницької області вирок суд першої інстанції залишено без змін (а.с. 9).
Таким чином підтверджується що ОСОБА_4 є батьком неповнолітньої дитини, втім в задоволенні клопотання заслуженого все одно необхідно відмовити з огляду на наступне.
Згідно ст. 11 Закону України «Про амністію у 2016 році» (далі Закон), рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом щодо кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.
Не можливо застосувати до засудженого ОСОБА_4 положення ст.1 Закону України «Про амністію у 2016 році», адже відповідно до ст. 12 КК України, злочин передбачений ч.2 ст. 186 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, адже ним передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років.
Матеріалами особової справи засудженого, дослідженими у судовому засіданні встановлено що на день ухвалення вироку у ОСОБА_4 перебувала на утриманні неповнолітня дитина, втім на день розгляду клопотання засудженого у суду відсутні відомості про те, що він не позбавлений батьківських прав відносно ОСОБА_7 , 2014 р.н.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону, звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк, особи, визнані винними у вчиненні умисного злочину, який НЕ є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років та не позбавлені батьківських прав.
Одночасно при прийняті рішення судом враховано, що відносно засудженого неможливо застосувати і положення ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році», якою передбачено звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк осіб, зазначених у статті 1 цього Закону, засуджених за умисні злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше десяти років, якщо на день набрання чинності цим Законом вони відбули не менше половини призначеного строку основного покарання, адже половина строку покарання ОСОБА_7 припадає на 23.01.2018 р. (а.с. 10).
Оскільки ОСОБА_8 вчинив злочин який відноситься до категорії тяжких злочинів, не відбув більше половини призначеного строку основного покарання, у суду відсутність відомості про батьківські права заслуженого ОСОБА_4 відносно ОСОБА_7 , 2014 р.н., тому в задоволенні клопотання засудженого слід відмовити за безпідставністю, оскільки ОСОБА_4 не є суб`єктом амністії відповідно до вимог ст. 1 та ст. 4 Закону України «Про амністію у 2016 році».
Керуючись ст. ст. 12, 86 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про амністію у 2016 році», Законом України "Про застосування амністії в Україні", суд,
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього Закону України «Про амністію у 2016 році", відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 7 днів з дня її проголошення.
Суддя:ОСОБА_1