Справа № 738/1763/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/225/2018
Категорія - в порядку виконання Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2018 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Чернігові в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2017 року про переведення до приміщення камерного типу засудженого

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця до засудження смт. Арбузинка, Миколаївської області, засудженого вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 листопада 2016 року до покарання у виді 11 років позбавлення волі,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Менська виправна колонія № 91 звернулась спільно зі спостережною комісією Менської районної державної адміністрації з поданням про переведення до приміщення камерного типу засудженого ОСОБА_6 , мотивуючи таку необхідність негативною поведінкою засудженого та наявністю трьох діючих стягнень, зокрема і поміщення до ДІЗО.

Ухвалою Менського районного суду від 18 грудня 2017 року вказане подання було задоволене та переведено засудженого ОСОБА_6 для подальшого відбування покарання до приміщення камерного типу строком на три місяці.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив із того, що в суді знайшло своє підтвердження порушення ОСОБА_6 законних вимог персоналу колонії щодо слідування до відділення СПС №8 для подальшого відбування покарання, шляхом категоричної відмови.

Не погодившись із прийнятим судом рішенням, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги всіх обставин справи, зазначає, що суду надано неправдиву інформацію, зокрема, подано характеристику, яка не відповідає дійсності, рапорт психолога, з яким він не мав зустрічі, а також не надано його заяву, в якій він роз`яснював причини відмови переведення його до СПС № 8, зокрема існуюча там загроза його особистій безпеці та фізичного і морального тиску через статті, за якими він відбуває покарання, тому він відмовляється від такого переведення та просить перевести його у одиночну камеру, що розцінюється адміністрацією установи як стягнення, які він відбував в тому числі і ДІЗО, однак його категорично не влаштовують побутові умови, які, на його переконання, принижують його людську гідність. З даного приводу він скаржився до прокуратури, але відповіді не отримав.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого та йог захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги засудженого, вивчивши матеріали судового провадження колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до п. 13-2 ч. 1 ст. 537 та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночні камери) вирішується судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

У відповідності до ч. 1 ст. 134 КВК України при призначенні заходів стягнення враховуються причини, обставини і мотиви вчинення порушення, поведінка засудженого до вчинення проступку, кількість і характер раніше накладених стягнень, а також пояснення засудженого щодо суті проступку. Стягнення, що накладаються, мають відповідати тяжкості і характеру проступку засудженого.

Частиною 9 ст. 134 КВК України передбачено, що стягнення у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери) накладається в разі безуспішного застосування інших заходів впливу.

Як вбачається з матеріалів провадження підставою для звернення з поданням про переведення засудженого ОСОБА_6 до приміщення камерного типу стало неодноразове порушення ним режиму відбування покарання, виражене у безпідставній відмові виходити до загальної маси засуджених з мотивів загрози його безпеці, на підставі чого було проведено перевірку, яка дійшла висновку, що будь-яких загроз життю чи здоров`ю засуджено не встановлено. Внаслідок неодноразових порушень порядку утримання засудженим, останній має ряд стягнень, три з яких поміщення до ДІЗО, характеризується негативно, що свідчить про безуспішність застосування до нього таких заходів впливу. Тому 07.11.2017 року на засіданні комісії (витяг з протоколу № 56 (а.с. 9) було прийнято рішення про рекомендацію поміщення засудженого ОСОБА_6 до ПКТ на 3 місяці.

Вказані обставини підтверджуються даними рапорту начальника відділення СПС № 8 Менської виправної колонії ОСОБА_9 (а.с. 4), яким проводилась відповідна перевірка, а також даними опитувального аркушу щодо змін умов тримання, відповідно до якого всі керівники частин та служб установи дійшли одноголосного висновку про те, що засуджений ОСОБА_6 за систематичне порушення встановленого порядку відбування покарання заслуговує на переведення його до приміщення камерного типу строком на 3 місяці (а.с. 3).

В наданих суду поясненнях засуджений ОСОБА_6 визнавав факт відмови від переведення його до відділення СПС № 8, наполягаючи на тому, що це викликано необхідністю убезпечити себе.

За таких обставин доводи апеляційної скарги засудженого про надання адміністрацією колонії неправдивих даних щодо вчинених ним проступків, суперечать сукупності досліджених судом доказів, який виходив із доказів, наданих після проведення перевірки прокуратурою. Тому така позиція засудженого вказує на намагання його применшити свою відповідальність за вчинене.

Крім того, до матеріалів провадження долучена характеристика на засудженого ОСОБА_6 (а.с. 41), відповідно до якої засуджений під час відбування покарання у Менській виправній колонії № 91 характеризується негативно. На виробництві установи не працевлаштований, працювати не бажає. Заохочень не має. Перебуває на профілактичному обліку засуджених, які схильні до членоушкодження. Приймає участь в неоплачуваних роботах по благоустрою установи та поліпшенні житлово-побутових умов дільниці, де на даний час відбуває покарання, до виконання робіт відноситься посередньо.

Дослідивши вказані обставини та матеріали справи апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність застосування до засудженого ОСОБА_6 стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу установи строком на 3 місяці, оскільки кількість порушень, допущених ОСОБА_6 під час відбування покарання, свідчить про їх систематичність, а негативна характеристика за місцем відбування покарання свідчить про те, що засуджений у вчиненому не розкаявся, на шлях виправлення не став і до цього не прагне, порушуючи встановлені правила відбування покарання. Призначений вид та строк стягнення відповідають тяжкості та характеру вчиненого засудженим дисциплінарного проступку.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає ухвалу суду першої інстанції законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для скасування судового рішення не вбачає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 417, 419, 539 Кримінально-процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2017 року про застосування до засудженого ОСОБА_6 заходу дисциплінарного стягнення у виді переведення його до приміщення камерного типу строком 3 місяці - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4