Постанова
15 лютого 2018 року

м. Київ
справа № 1-168/07
провадження № 51-950км18
Суддя Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду ОСОБА_1 , розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року,
встановив:
Вироком Біляївського районного суду Одеської області від 22 березня 2007 року ОСОБА_2 визнано винуватим і засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі статей 75, 104 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації до органів кримінально-виконавчої системи.
19 червня 2015 року на адресу Біляївського районного суду Одеської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного вироку.
Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 21 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку місцевого суду щодо нього.
08 серпня 2016 року засудженим ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 21 серпня 2015 року.
Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу засудженого залишено без задоволення, а постанову Біляївського районного суду Одеської області від 21 серпня 2015 року залишено без змін.
Постановою судді судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі ВССУ) від 26 вересня 2017 року розглянуто касаційну скаргу засудженого ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду від 30 травня 2017 року та витребувано кримінальну справу щодо нього.
З урахуванням положень, передбачених пунктами 4, 6 § 3 розділу 4 Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» вказана кримінальна справа з касаційною скаргою засудженого ОСОБА_2 передана до Касаційного кримінального суду.

Кримінальна справа щодо ОСОБА_2 надійшла до Верховного Суду 15 січня 2018 року.
Підстави, які перешкоджають призначенню справи до розгляду, відсутні.
Засуджений ОСОБА_2 заявив клопотання про розгляд кримінальної справи у суді касаційної інстанції в його присутності.
Зазначене клопотання засудженого відповідно до вимог ст. 391 КПК України 1960 року є обов`язковим для суду касаційної інстанції, тому воно підлягає задоволенню.
Керуючись пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України та ч. 4 ст. 389, ст. 391 КПК України 1960 року,
постановив:
Призначити кримінальну справу щодо ОСОБА_2 у касаційному порядку колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на 11 годину 00 хвилин 03 квітня 2018 року.
Про місце і час розгляду справи повідомити прокурора і учасників судового розгляду, зазначених у ст. 384 КПК України 1960 року.
Клопотання засудженого ОСОБА_2 задовольнити.
Доставити засудженого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)», у судове засідання Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на 11 годину 00 хвилин 03 квітня 2018 року для участі в розгляді провадження судом касаційної інстанції.
Виконання ухвали в частині конвоювання засудженого ОСОБА_2 покласти на начальника Головного управління Командувача Національної гвардії України та Адміністрацію Державної кримінально-виконавчої служби України.
Постанова оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1