БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1149/16-к
Провадження № 1-кс/497/71/18
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.02.2018 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області, ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Болград скаргу ОСОБА_3 про визнання дій прокурора неправомірними

В С Т А Н О В И В:
16 лютого 2018 року на розгляд слідчого судді передано скаргу ОСОБА_3 , якою він просить прийняти рішення, яким:

-визнати дії прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 щодо розгляду його заяви неправомірними;

-зобов`язати розглянути факти, викладені в цій скарзі, по суті з порушенням кримінального провадження із внесенням в ЄРДР;

-поновити термін звернення в суд.

В обґрунтування скарги зазначив, що він вдруге звернувся з заявою на ім`я Президента України, в якій він зазначив про наслідки розгляду його заяви від 30.10.2017 року про зобов`язання Генерального прокурора України розглянути факти незаконного обвинувачення його сина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України.

Однак дана заява була спрямована до прокуратури Одеської області, а потім 09.01.2018 року до Ізмаїльської місцевої прокуратури, де розгляд цієї заяви здійснив прокурор ОСОБА_4 , який 14.02.2018 року дав відповідь датовану 24.01.2018 року за підписом прокурора ОСОБА_6 , хоча останній не міг доручати розгляд цієї заяви прокурору ОСОБА_4 , оскільки в його діях вбачаються ознаки злочину за ст.372 КК України в рамках кримінального провадження за обвинуваченням його сина ОСОБА_7 у вчиненні злочину за ст.286 ч.1 КК України.

В судовому засіданні заявник підтримав свою скаргу, наполягав на її задоволенні, надав пояснення з підстав зазначених в скарзі.

Підтвердив, що на ім`я Президента України він неодноразово звертався з заявами на неправомірні дії прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури. Однак його заяви по суті розглянуті не були, а навпаки їх спрямували на розгляд до Ізмаїльської місцевої прокуратури, яка по суті не розглядає його доводи, викладені в цих заявах.

Усі доводи його скарги стосуються безпосередньо незаконного, як на його думку, звинувачення сина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального злочину за ст.286 ч.1 КК України, обвинувальний акт відносно якого розглядається Болградським районним судом Одеської області. Вважає дії прокурора Ізмаїльської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , який підтримує обвинувачення по кримінальному провадженню відносно його сина ОСОБА_8 неправомірними, обвинувачення сфальсифікованим, в зв`язку з чим в діях прокурора вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст.372 КК України.

Прокурор Ізмаїльської місцевої прокуратури стверджував про необґрунтованість, безпідставність скарги ОСОБА_3 ..

Пояснив, що дану скаргу заявник подав на підставі ст.303 КПК України до слідчого судді, та стверджує про безпідставність обвинувачення, яке пред`явлено його сину ОСОБА_5 за ст.286 ч.1 КК України по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000302 від 02.06.2016 року. Вважає дії прокурора, який підтримує обвинувачення в суді неправомірними.

Однак, заявник не наділений тим необхідним статусом, що визначений положеннями ст.303 КПК України, який необхідний для подачі скарги. Заявник не є адвокатом, не є стороною кримінального провадження в якому розглядається обвинувальний акт відносно його сина ОСОБА_5 ..

Крім того, досудове розслідування по кримінальному провадженню закінчено, та обвинувальний акт розглядається судом, а тому дії прокурора взагалі не можуть бути оскаржені.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень визначений зовсім іншим процесуальним законодавством, про що доведено до відома заявника.

Прокурор просив в задоволенні скарги відмовити.

Вивчивши суть та доводи скарги та ознайомившись з документами доданими до скарги, заслухавши пояснення усіх учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить: здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
У зв`язку із судовим контролем важливою є вимога про доступ до суду, яка означає, що з юрисдикції судів не можна вилучати будь-які звернення (клопотання, позови, заяви, скарги), надавати певним категоріям осіб імунітети від звернень до суду. Судові рішення з огляду на зміст принципу верховенства права повинні утверджувати справедливість і права людини, укріплювати довіру до органів, що беруть участь у розслідуванні і судовому розгляді кримінальних правопорушень.
Стаття 55 Конституції України встановлює, що кожному гарантується судовий захист його прав та свобод і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоуправління, громадських об`єднань та посадових осіб.
Відповідно до статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, в порядку, передбаченому КПК України.
Скарга в кримінальному провадженні це засноване на законі звернення суб`єктів кримінального процесу до органу державної влади або посадової особи, службової особи, уповноваженої на її прийом і вирішення, із приводу передбачуваного або дійсного порушення прав або законних інтересів, обмеження свобод, допущеного в процесі кримінального провадження, із вимогою про його усунення.
Предметом скарги в досудовому провадженні є незаконні й (або) необґрунтовані дії, бездіяльність, рішення суб`єктів, які наділені владними повноваженнями у кримінальному провадженні.
Статтею 303 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження.
Тобто, частина 1 ст. 303 КПК України наводить вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення виключно на досудовому розслідуванні.
Під час розгляду скарги заявника ОСОБА_3 встановлено, що усі доводи скарги зводяться до оскарження дій слідчих, прокурорів в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000302 від 02.06.2016 року за обвинуваченням сина заявника ОСОБА_5 за ст.286 ч.1 КК України.

Разом з цим, по-перше, заявник не має відповідного правового статусу в кримінальному провадженні, який згідно положень ст.303 КПК України дає йому право на подачу скарги до слідчого судді; по-друге, скарга може бути подана виключно в рамках досудового розслідування, тоді як досудове розслідування закінчено, і обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 розглядається Болградським районним судом Одеської області.

В усіх своїх заявах адресованих на ім`я Президента України, заявник скаржиться на дії слідчих, прокурорів в рамках кримінального провадження № ЄРДР 0000302 від 02.06.2016 року за обвинуваченням сина заявника ОСОБА_5 за ст.286 ч.1 КК України.

Крім того, Президент є не тим суб`єктом визначеним КПК України, який розглядає заяви про вчинений злочин і вносить відомості в ЄРДР.

Згідно ст.102 Конституції України Президент України є главою держави і виступає від її імені. Президент України є гарантом державного суверенітету, територіальної цілісності України, додержання Конституції України, прав і свобод людини і громадянина.

Дані заяви були розглянуті, та заявнику надано відповіді.

Син заявника ОСОБА_3 ОСОБА_5 , є обвинуваченим за ст.286 ч.1 КК України в кримінальному провадженні ЄРДР № 0000302 від 02.06.2016 року, яке перебуває на розгляді в Болградському районному суді Одеської області з травня 2017 року. Користується послугами захисника, який йому призначено Одеським обласним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги, і який здійснює його захист від обвинувачення.

Судове слідство триває, судом досліджуються докази, що надаються сторонами.

Як обвинувачений, так і його захисник вправі надавати суду докази невинуватості обвинуваченого, заявляти клопотання, подавати інші заяви, тобто діяти в межах наданих їм прав КПК України, в тому числі щодо визнання доказів не належними, не допустимими, очевидно недопустимим.

Глава 4 КПК України чітко визначає вимоги щодо доказів та доказування в кримінальному судочинстві.

Параграф один цієї глави, а саме ст.84-89 КПК України регулюють положення щодо поняття доказів, належності та допустимості при визнанні відомостей доказами.

Згідно стаття 94 КПК України, яка визначає оцінку доказів, слідує, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Обвинувачений згідно ст.42 КПК України має право:

- давати пояснення, показання з приводу підозри, обвинувачення чи в будь-який момент відмовитися їх давати;

- збирати і подавати слідчому, прокурору, слідчому судді докази;

- брати участь у проведенні процесуальних дій;

- під час проведення процесуальних дій ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дій, які заносяться до протоколу;

- ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 221 цього Кодексу, та вимагати відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу;

- одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення;

Обвинувачений також має право:

- брати участь під час судового розгляду у допиті свідків обвинувачення або вимагати їхнього допиту, а також вимагати виклику і допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення;

- збирати і подавати суду докази;

- висловлювати в судовому засіданні свою думку щодо клопотань інших учасників судового провадження;

- виступати в судових дебатах;

- ознайомлюватися з журналом судового засідання та технічним записом судового процесу, які йому зобов`язані надати уповноважені працівники суду, і подавати щодо них свої зауваження;

- оскаржувати в установленому цим Кодексом порядку судові рішення та ініціювати їх перегляд, знати про подані на них апеляційні та касаційні скарги, заяви про їх перегляд, подавати на них заперечення;

- тощо.

Враховуючи, що усі доводи заявника ОСОБА_3 зводяться до оцінки доказів, отриманих органом досудового розслідування, і наданих стороною обвинувачення в кримінальному провадженні № 0000302 від 02.06.2016 року за обвинуваченням його сина ОСОБА_5 за ст.286 ч.1 КПК України, то вони не можуть піддаватися оцінці при розгляді даної скарги, оскільки КПК України визначено певний порядок їх дослідження та оцінки.

Усі твердження заявника щодо неналежності, не достовірності, не допустимості досліджених доказів, можуть бути повідомлені його сином, обвинуваченим ОСОБА_5 під час судового слідства в кримінальному провадженні, які судом будуть оцінені при прийнятті рішення судом в нарадчій кімнаті, і можуть слугувати підставою для прийняття виправдувального вироку щодо нього.

Таким чином дії прокурора, які просить заявник визнати неправомірними не підпадають під вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення виключно на досудовому розслідуванні, що визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Заявник в своїй скарзі просить зобов`язати прокурора розглянути доводи, що викладені в його скарзі, та внести відомості в ЄРДР про нібито скоєний злочин прокурором при зібранні доказів органом досудового розслідування.

При цьому заявник в своїй скарзі намагається на свій погляд дати оцінку доказам, зібраним органом досудового розслідування в кримінальному провадженню ЄРДР № 0000302 від 02.06.2016 року, однак дані докази, як зазначалося вище, будуть оцінені судом виключно за наслідками їх розгляду з урахуванням доводів як сторони обвинувачення, так і сторони захисту.

Заяви (повідомлення) про кримінальні правопорушення ідентифікуються правоохоронними органами як звернення і розглядаються за правилами зазначеного Закону, а не Кримінального процесуального кодексу.

Однак очевидно, що особа, яка заявляє (повідомляє) про вчинення злочину і та особа, яка звертається відповідно до Закону «Про звернення громадян» з клопотанням, скаргою або пропозицією, переслідують різні цілі, а тому правове реагування на ці заяви має бути відповідним.

Положеннями ст.2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

У відповідності до ст. 22 ч. 6 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, скарга ОСОБА_3 про зобов`язання прокурора вчинити певні дії щодо розгляду його заяв на ім`я Президента України та послідуючого внесення відомостей в ЄРДР про вчинений злочин прокурором, що зводяться до оцінки доказів, наявних в сторони обвинувачення в кримінальному провадженні відносно сина ОСОБА_5 за ст.286 ч.1 КК України є безпідставною, та такою, що не підпадає під вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення виключно на досудовому розслідуванні, що визначений частиною 1 ст. 303 КПК України, а тому задоволенню не підлягає.
За наслідками розгляду названої скарги заявника ОСОБА_3 в рамках діючого кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя зобов`язаний постановити рішення, чітко визначені ст. 307 КПК України.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 309 ч.2, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 від 16 лютого 2018 року відмовити.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1