№ 204/5595/17
№ 1-кп/204/178/18
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2018 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001756 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 18.08.2017 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 05.12.2017 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська за ст.ст. 185 ч.3, 263 ч.1, 309 ч.2, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України;
встановив:
Обвинувачений ОСОБА_4 , 17 серпня 2017 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, знаходячись біля будинку № 62 по вул. Хвойній у м. Дніпро, повторно, маючи умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, діючи з корисливих мотивів, користуючись довірою, під вигаданим приводом, попросив у раніше знайомої потерпілої ОСОБА_5 мобільний телефон «IPhone 4» 8 GB, білого кольору, imei: НОМЕР_1 , вартістю 1 560 грн., після чого отримавши за згодою потерпілої зазначений мобільний телефон, скориставшись неувагою ОСОБА_5 , зник з місця скоєння злочину, таким чином заволодів чужим майном, яким розпорядився за власним розсудом, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду в сумі 1 560 грн.
ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, пояснив суду, що 17 серпня 2017 року приблизно об 11 годині 30 хвилин, біля будинку № 62 по вул. Хвойній у м. Дніпро, він вирішив заволодіти мобільним телефоном потерпілої. Під вигаданим приводом, він попросив у раніше знайомої ОСОБА_5 телефон, на що остання погодилась, та передала йому мобільний телефон «IPhone 4» 8 GB. Після того, коли потерпіла відволіклась, він втік з місця скоєння злочину разом з мобільним телефоном, таким чином спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму.
Про винність обвинуваченого ОСОБА_4 суд робить висновок виходячи з наступних доказів: висновку судово-товарознавчої експертизи № 2724 від 21.08.2017 року, яким встановлено вартість майна, яким незаконно заволодів обвинувачений (а.п.37-41); протоколу проведення слідчого експерименту, в ході якого обвинувачений вказав на обставини вчиненого злочину(а.п.71-76)
Інші докази, здобуті в ході досудового слідства не досліджувались в судовому засіданні, в зв`язку з визначенням порядку та об`єму дослідження доказів, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України, оскільки свідчення ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та ніким не заперечуються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 в заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно, тобто в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.
При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово був засуджений, позитивної соціальної характеристики не має.
Обвинувачений свою вину визнав повністю, що суд відносить до пом`якшуючої його покарання обставини. До обставини, що обтяжує покарання обвинуваченого суд відносить рецидив злочину.
Суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе тільки в місцях позбавлення волі, без застосування ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які б суттєво знижували тяжкість скоєного кримінального правопорушення по даному кримінальному провадженню не встановлено, крім того, у суду не виникає переконання в тому, що виправлення обвинуваченого можливе без реального виконання покарання.
Суд вважає за необхідне призначити остаточне покарання ОСОБА_4 за правилами ч.4 ст. 70 КК України, бо обвинувачений вчинив зазначений злочин до винесення останнього за часом вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2017 року.
Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Згідно ч. 4 ст. 70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначене менш суворе покарання у вигляді двох років позбавлення волі, більш суворим покаранням у вигляді трьох років трьох місяців позбавлення волі, призначеним за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2017 року, остаточно призначити ОСОБА_4 до відбуття покарання у виді трьох років і трьох місяців позбавлення волі.
Строк відбуття покарання відраховувати з 30 серпня 2017 року.
Речові докази, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1