АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/3510/17 Номер провадження 11-кп/786/938/17Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

та засудженого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 вересня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Даною ухвалою засудженому ОСОБА_8 в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення в порядку ст. 81 КК України на невідбуту частину покарання відмовлено.

Районний суд, відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 вказав, що засуджений своєю поведінкою не довів свого виправлення, а тому клопотання засудженого не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з даним рішенням суду засуджений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу в якій просять скасувати ухвалу районного суду, розглянути справу, застосувати до ОСОБА_8 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В обгрунтування зазначають, що ОСОБА_8 під час відбування покарання в умовах ДУ «Кременчуцька ВК №69» своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, поряд з цим, останній має тісні соціальні зв`язки зі своєю сім`єю, має одиноку матір похилого віку, власне житло та гарантії працевлаштування після звільнення з місць відбування покарання, що є вагомим для подальшої реабілітації та адаптації засудженого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши засудженого ОСОБА_8 та його захисника,які просили застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, думку прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів не вбачає підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду щодо можливості звільнення засудженого від відбування покарання умовно-достроково повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_8 по даній справі засуджений 21.06.2017 року Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 121, 69, ч.1 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Зараховано строк попереднього ув`язнення з 15.11.2015 року по 21.06.2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Початок строку покарання 15.11.2015 року. Кінець строку покарання 09.05.2018 року.

Засуджений ОСОБА_8 під час тримання в Полтавському слідчому ізоляторі №23 характеризувався негативно, мав одне стягнення, заохочень не мав.

З 04 серпня 2016 року засуджений ОСОБА_8 відбуває покарання в Кременцькій виправній колонії Управління ДПтС України в Полтавській області №69. За час відбування покарання характеризується задовільно. Один раз допустив порушення режиму відбування покарання за що був притягнений до дисциплінарної відповідальності правами начальника установи, стягнення знято у встановленому порядку, має два заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці оголошені правами начальника відділення.

По відношенню до представників адміністрації установи стриманий, виконує їх законні вимоги, у відношенні з іншими засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими різної спрямованості, злодійський традицій не підтримує, до ради колективу засуджений ставиться добре, стан здоров`я задовільний, за характером мовчазний, спокійний, на конфлікт іде легко, приймає участь у суспільному житі колективу засуджених відділення, на заходи виховного характеру реагує задовільно, вину свою визнає, але не має впевненості в його соціально-правовій поведінці і умовах відсутності ізоляції.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що засуджений не виправився, а став на шлях виправлення, про що він не заперечив і під час судового розгляду апеляційних скарг, що є підставою для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, але не є підставою для його умовне дострокове звільнення.

За таких обставин, з урахуванням усіх фактичних даних про поведінку засудженого за весь період відбуття покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що своєю поведінкою та ставленням до праці ОСОБА_8 не довів своє виправлення, а відтак ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні заяви про умовно-дострокове звільнення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги засудженого ОСОБА_8 та в його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 14 вересня 2017 року про відмову у задоволені заяви про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 - без зміни.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . ОСОБА_4 .