Справа № 171/17/15-к

В И Р О К
іменем України
19 січня 2015 року Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 м. Апостолове кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Углове Артемовоського району Приморського краю, українця, громадянина України, неодруженого, не працюючого, раніше судимого 19.05.2010 року Криворізьким р/с Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч.3, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України до 4-х років позбавлення волі, звільнений 25.01.2014 року в зв`язку з відбуттям строку покарання, мешкає без реєстрації в АДРЕСА_1 , в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,
встановив:
17.12.2014 року о 01 год. ОСОБА_5 знаходився в центральному парку м. Апостолове Дніпропетровської області по вул. Леніна, де побачив, що Меморіал Слави братська могила воїнів визволителів в роки Другої світової війни має огорожу у вигляді металевого ланцюга.
У ОСОБА_5 виник намір на таємне викрадення вищевказаного металевого ланцюга.
Діючи з корисливих спонукань, ОСОБА_5 зняв ланцюг, залишивши його на місці, після чого повернувся за місцем мешкання на АДРЕСА_1 , за транспортним засобом для вивезення викраденого ланцюга. Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 взяв автомобіль «ВАЗ-2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , після чого прибув до центрального парку м. Апостолове, де таємно викрав чотири металевих ланцюга, довжиною по 6 м кожний, чим зробив наругу над іншим місцем поховання, осквернивши братську могилу пам`ятник, споруджений в пам`ять про тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни радянських воїнів-визволителів, встановлений на честь визволення м. Апостолове та Апостолівського району, після чого з місця злочину втік, обернувши викрадене на свою користь, чим завдав Апостолівській міській раді матеріальний збиток на суму 1200 гр.
У судовому засіданні обвинувачений винним себе в інкримінованому діянні визнав повністю та показав, що він дійсно 17.12.2014 року близько 01 год. він повертався від свого знайомого через парк м. Апостолове, де побачив металеві ланцюги біля пам`ятника воїнам-визволителям. Він вирішив їх викрасти, так як йому необхідні були кошти для оплати орендованої квартири та комунальних послуг. Він зняв 4 металеві ланцюги та склав їх у кущах, після чого пішов за автомобілем. На автомобілі він перевіз викрадені ланцюги на пункт приймання металолому, де здав за 650 гр. Через деякий час до нього приїхали працівники міліції, яким він розповів про вчинений злочин та повідомив про місце знаходження викраденого майна. Ланцюги були вилучені та повернуті міській раді.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України та за згодою сторін суд вважає недоцільним дослідження доказів по справі в повному обсязі, оскільки фактичні обставини ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності їх позиції.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковано за ч.3 ст.297 КК України за ознаками наруги над іншим місцем поховання, осквернення братської могили, пам`ятника, спорудженого в пам`ять тих, хто боровся проти нацизму в роки Другої світової війни радянських воїнів визволителів, вчинені із корисливих спонукань
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.
ОСОБА_5 раніше судимий, характеризується посередньо, щиро кається у скоєному, повністю відшкодовано заподіяну шкоду.
В якості пом`якшуючої покарання обставини згідно положень ст.66 КК України суд враховує щире каяття та відшкодування заподіяної шкоди.
Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст.67 КК України, є рецидив злочинів.
Суд, враховуючи дані щодо особи обвинуваченого та обставини вчинення кримінального правопорушення, вважає, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження інших правопорушень з його боку, є призначення покарання в межах санкції ч.3 ст.297 КК України у вигляді обмеження волі зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України.
Цивільний позов по кримінальному правопорушенню не заявлено.
Питання про речові докази вирішується судом згідно положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування призначеного покарання з іспитовим строком два роки.
Покласти на засудженого відповідно до положень ст.76 КК України наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Контроль за поведінкою засудженого покласти на КВІ в Апостолівському районі Дніпропетровської області.
Іспитовий строк обчислюється відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку.
Вирок після набрання законної сили звертається до виконання не пізніше, як через три дні з дня набрання ним законної сили.
Речові докази по справі вважати повернутими потерпілому за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Апостолівський районний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.
Суддя: