АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2017 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.09.2017 року, якою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, продовжено строк тримання під вартою на 60 (шістдесят) діб, а саме до 12 год. 30 хв. 17 листопада 2017 року,
В С Т А Н О В И Л А :
Слідчий СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 за погодженням прокурором прокуратури Чернівецької області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці з клопотанням, про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 діб, тобто до 17 листопада 2017 року.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.09.2017 року вказане клопотання слідчого було задоволено та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 діб, тобто до 12 год. 30 хв. 17.11.2017 року в межах продовженого строку досудового розслідування.

Рішення слідчого судді мотивоване тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке є особливо тяжким злочином проти власності та за яке передбачено покарання від 8 до 15 років позбавлення волі із конфіскацією майна. Крім того, слідчий суддя врахував, що наявні по кримінальному провадженню ризики, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшились, і менш суворі види запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, будуть недостатніми для запобігання вказаним ризикам. Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні необхідно вчинити додаткові слідчі дії, зокрема знайти викрадені речі та знаряддя злочину, розсекретити матеріали негласних слідчих дій, повідомити про кінцеву підозру, повідомити про закінчення досудового розслідування та ознайомити підозрюваних і їх захисників з його матеріалами, скласти обвинувальний акт, у зв`язку з чим досудове розслідування даного кримінального провадження було продовжено на строк до чотирьох місяців, тому слідчим суддею продовжено тримання підозрюваного під вартою на 60 діб.

Провадження №11-сс/794/250/17 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_9
Категорія: ст.309 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ЄУН №725/4094/17
В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 19.09.2017 року і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та змінити його підзахисному запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту або застави.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що клопотання слідчого подано всупереч ст. 199 КПК України до місцевого суду, не в межах територіальної юрисдикції якого здійснювалось досудове розслідування.

Вказує на те, що слідчим суддею залишено поза увагою вимоги ч. 3 ст. 199 КПК України, оскільки у клопотанні слідчого про продовження строку тримання під вартою не викладені обставини, які свідчать про те, що зазначені ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, або з`явились нові ризики, які б виправдовували тримання його підзахисного під вартою, а також не доведені обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою ОСОБА_7 . Продовжуючи запобіжний захід ОСОБА_7 , слідчий суддя, на думку захисту, проігнорував ряд обставин, а саме: наявність у підозрюваного вищої освіти, те, що він приймав участь у бойових діях в зоні АТО, проживає із сім`єю по постійному місцю проживання, де він характеризується позитивно.

Також сторона захисту, посилаючись на практику Європейського суду з прав людини стверджує, що тримання під вартою є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, а тому, на думку апелянта, є підстави для обрання щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застави. Крім того, зазначає, що прокурор та слідчий не довели слідчому судді неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши доповідача, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, просили ухвалу слідчого судді районного суду скасувати і постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 та обрати йому більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, думку прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги та вважала, що суд першої інстанції обґрунтовано продовжив підозрюваному строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною першої статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як вбачається з представлених матеріалів, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000490 від 10.07.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

25.07.2017 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвалою слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25.07.2017 року до підозрюваного ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 23 год. 00 хв. 22 вересня 2017 року.

14.09.2017 року першим заступником прокурора Чернівецької області строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000490 від 10.07.2017 року було продовжено до 4-х місяців.

Така необхідність зумовлена проведенням ряду слідчих дій, що потребують значного часу, зокрема завершення проведення судово-психіатричних експертиз підозрюваних, судової молекулярно-генетичної експертизи, експертизи холодної зброї та проведення оперативно розшукових заходів щодо встановлення місцезнаходження речових доказів: викрадених грошей в сумі 329 136 грн. 61 коп., засобів вчинення даного злочину: вогнепальної зброї та вибухових пристроїв (гранати) тощо. Крім того, по справі необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) дій: розсекретити матеріали НСРД, за результатами чого завершити складання протоколів (стенограм), повідомити про кінцеву підозру підозрюваним та допитати їх з цього приводу, повідомити останніх та їх захисників про завершення досудового розслідування та ознайомити їх із матеріалами досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Зазначені обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду ухвали слідчого судді встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання дотримані.

Так, під час судового розгляду слідчий суддя з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на докази, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 є особливо тяжким, санкцією даної частини статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років із конфіскацією майна.

Також слідчий суддя згідно з вимогами ст. 178 КПК України врахував дані про особу підозрюваного в їх сукупності, та обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи серйозність висунутої проти ОСОБА_7 підозри, що свідчить про його суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також беручи до уваги те, що останній приймав участь у бойових діях в зоні АТО, напад на потерпілих було здійснено групою осіб, залякуючи потерпілих вогнепальною зброєю автоматом «Калашниковим» та вибуховим пристроєм у вигляді гранати, до потерпілих застосовувалось насильство та погрози вбивством, шляхом застосуванням електрошокера та прикладання ножа до горла, на даний час підозрюваний завдану шкоду потерпілим не відшкодував, законні джерела доходу у нього відсутні, колегія суддів вважає, що слідчий суддя районного суду дійшов правильного висновку, що ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового слідства та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; чинити тиск на свідків, потерпілих.

Крім того, на переконання колегії суддів, слідчий суддя районного суду відповідно до положень ч.3 ст.199 КПК України правильно врахував обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , зокрема необхідно провести оперативно розшукові заходи стосовно встановлення місцезнаходження викрадених грошей в сумі 329 136 грн. 61 коп., а також засобів вчинення даного злочину вогнепальної зброї та вибухових пристроїв (гранати), завершити проведення ряду експертиз, провести ще ряд слідчих (розшукових) дій, тощо.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги захисника щодо залишення поза увагою слідчим суддею вимог ч. 3 ст. 199 КПК України під час розгляду клопотання слідчого, колегія суддів вважає безпідставними.

Що стосується твердження сторони захисту про те, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 направлене до місцевого суду, не в межах територіальної юрисдикції якого здійснювалось досудове розслідування, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 132 КПК України усі клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжних заходів (ч.2 ст. 131 КПК України), подаються до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що здійснює відповідне розслідування.

При цьому органом досудового розслідування, враховуючи системний аналіз положень п.8 ч.1 ст. 3 КПК України та ч.1 ст. 38 КПК України, є: 1) слідчі підрозділи (Головне слідче управління, слідче управління, відділ, відділення) органів Національної поліції України, органів безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, органів державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Іншими словами, органом досудового розслідування в конкретному кримінальному провадженні є не сам орган, до складу якого входить відповідний підрозділ (Національна поліція України, Служба безпеки України, Національне антикорупційне бюро України), а його підрозділ (управління, відділ), визначений у ч.1 ст. 38 КПК України.

Тому дані вимоги апелянта є необґрунтовані із зазначених вище підстав.

Твердження захисника про те, що ОСОБА_7 має вищу освіту, приймав участь у бойових діях в зоні АТО, проживає із сім`єю по постійному місцю проживання, де він характеризується позитивно, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки наведені обставини не зменшують ризиків та не спростовують висновків слідчого судді про недостатність застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, навіть застави і домашнього арешту.

Таким чином, колегія суддів вважає, що на час розгляду клопотання у даному кримінальному провадженні існують обставини, які свідчать про те, що наявні ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, так як більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

З урахуванням наведеного, європейських стандартів з прав людини, в тому числі висвітлених у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема «Летельє проти Франції», слідчий суддя зробив правильний висновок, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, а тому обґрунтовано прийняв рішення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного на 60 діб, тобто у межах продовженого строку досудового розслідування.

З огляду на викладене, та оскільки доводи апеляційної скарги захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 під час апеляційного розгляду свого підтвердження не знайшли, тому колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19.09.2017 року, якою задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 строком на 60 діб, тобто до 12 год. 30 хв. 17.11.2017 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3