Провадження № 1-в/317/15/2018
Справа № 317/4010/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2018 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Біленьківською виправною колонією № 99 в приміщенні Запорізького районного суду Запорізької області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Приморська Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

15.10.2014 року Приморським райсудом Запорізької області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 304, ст.ст. 70, 72, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

засудженого 01.03.2016 року Приморським районним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309, ст.ст. 71, 72 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі,-

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі. Клопотання мотивоване тим, що він працевлаштований у їдальні, за що має заохочення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав клопотання, зазначив, що він працює в колонії у їдальні, прибирає столи. Бібліотеку та церкву не відвідує, участі у програмах диференційованого виховного впливу, самодіяльних організаціях не приймає.

У судовому засіданні представник адміністрації Біленьківської виправної колонії № 99 ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що ОСОБА_5 працює у їдальні. Адміністрація підштовхує його до належної поведінки, заохочує, натомість участі він ніде не приймає, не проявляє жодної активності. Оскільки адміністрація колонії не впевнена у подальшій правослухняній поведінці ОСОБА_5 , застосування ст. 82 КК України є передчасним.

Прокурор ОСОБА_3 висловив думку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки засуджений не став на шлях виправлення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації колонії, прокурора, суд вважає, що у клопотанні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Строк, визначений ч. 4 ст. 82 КК України, необхідний для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, засуджений ОСОБА_5 відбув.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під становленням на шлях виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно наданої суду характеристики, підписаної начальником відділення СПС Біленьківської ВК № 99, узгодженої з заступником начальника колонії із соціально-виховної та психологічної роботи і затвердженої начальником установи, засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 30.05.2016 року. Під час тримання у Вільнянському слідчому ізоляторі Запорізької області характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 25.06.2016 р. відбуває покарання в державній установі «Біленьківська виправна колонія (№ 99)». За час відбування покарання характеризується наступним чином: дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок установи, за що був заохочений один раз правами начальника відділення СПС та два рази правами начальника установи. Порушень режиму відбування покарання не допускає, стягнень не має. На виробництві установи не працює. На даний час на безоплатній основі працює в їдальні для засуджених різноробочим, до роботи ставиться посередньо. За характером спокійний, врівноважений, у відношенні із засудженими не конфліктний, підтримує стосунки із засудженими як позитивної спрямованості так і негативної спрямованості. У відношенні до персоналу установи ввічливий, тактовний. Дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, але робить це під постійним наглядом представників адміністрації, виконує роботи із самообслуговування, має недостатній рівень необхідних навичок. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює належний догляд, використовує тільки за призначенням. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. В життєдіяльності відділення участі не приймає, ініціативи своєї не проявляє. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці. На даний час не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційованого виховного впливу, у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, не входить до складу ради колективу засуджених, на профілактично-виховні заходи реагує посередньо, відповідні правильні висновки для себе робить не завжди. Підтримує зв`язки з рідними шляхом листування, побачень, отримує від них посилки та передачі. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває, підстав для постановки на профілактичний облік не було. За вироком суду позову не має. У скоєному злочині вину свою визнає, розкаюється, але робить це заради отримання поблажливості з боку адміністрації установи.

Характеристика вказує на те, що засуджений наразі все ще потребує постійного нагляду адміністрації установи виконання покарань, поведінка засудженого є пасивною.

Аналогічною є й характеристика на засудженого від 30.11.2017 р., що міститься в особовій справі засудженого.

Відповідно до довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_5 має 3 заохочення, стягнень не має.

Згідно витягу з протоколу № 26 від 08.12.2017 р. ОСОБА_5 в повній мірі не стає на шлях виправлення.

Судом встановлено, що поведінка засудженого за весь час відбування ним покарання не була стабільно позитивною та активною. Засуджений не приймає участі у суспільному житті установи, програмах диференційованого виховного впливу, роботі самодіяльних організацій, на виробництві установи не працевлаштований, до виконуваної роботи ставиться посередньо, хоча дотримується вимог санітарії та гігієни, спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, але робить це під постійним наглядом представників адміністрації, хоча виконує роботи із самообслуговування, але має недостатній рівень необхідних навичок, до виконання робіт з благоустрою установи ставиться посередньо, в життєдіяльності відділення участі не приймає, ініціативи своєї не проявляє, не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі, на профілактично-виховні заходи реагує посередньо, відповідні правильні висновки для себе робить не завжди.

За вказаних обставин суд погоджується із доводами адміністрації виправної колонії та думкою прокурора, що необхідні корективи як у поведінку засудженого, так і у його соціально-психологічні властивості у достатній мірі ще не внесені, готовності до самокерованої правослухняної поведінки на теперішній час суд не вбачає, натомість вбачає необхідність у подальшому виховному впливі на ОСОБА_5 в умовах ізоляції від суспільства.

На фоні вищевикладених обставин, сумнівними та передчасними виглядають твердження засудженого про те, що він став на шлях виправлення і заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

Керуючись ст. 82 КК України, ст. 336, п. 2 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Запорізький районний суд Запорізької області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1