АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/1824/17 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 635/6500/17 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря - ОСОБА_5 ,
прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 3 листопада 2017 року, якою задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000839 та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,-
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою слідчого судді клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000839 було задоволено та застосовано до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 01.01.2018 року. Слідчий суддя, посилаючись на наявність обгрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи дані про особу підозрюваного, те, що він ніде не працює, тобто не має стійких соціальних зв`язків, не вбачав підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник підозрюваного подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 3 листопада 2017 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. В апеляційній скарзі захисник зазначає, що на час розгляду клопотання слідчого відповідно до довідки ХОБСМЕ № 2139-С від 01.11.2017 року причиною смерті ОСОБА_9 вказано асфіксія, а не травми тулубу та голови, як зазначено в повідомленні про підозру від 02.11.2017 року, тому не встановлено, що смерть потерпілого настала саме від дій ОСОБА_8 , і вважав, що наявність встановлених слідчим суддею ризиків не обгрунтована, а стороною обвинувачення не доведено реальної можливості їх настання. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення. З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000839 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. 01.11.2017 року в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_8 , та 02.11.2017 року йому повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення за наступних обставин: 01.11.2017 року, він, ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , знаходячись у кв. АДРЕСА_1 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень, нанесли ОСОБА_9 удари руками та ногами по всім частинам тіла, чим спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді множинних травм голови, тулуба, що підтверджуєтеся довідкою про причину смерті №»2139-С від 01.11.2017 року. В результаті отриманих тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_9 помер у вказаній квартирі. Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. У чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року). Апеляційний суд вважає, що матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий в обгрунтування клопотання та наведені в оскаржуваній ухвалі, в достатній мірі свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, що підтверджується показами свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , довідкою судово-медичної експертизи. Посилання сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі не спростовують встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у кримінальному правопорушенні, внаслідок якого настала смерть потерпілого, вчиненому групою осіб, суворість можливого покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винним, відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, на що посилався слідчий суддя, свідчить про наявність ризику переховування підозрюваного. Свідки, які надали свідчення з приводу обставин злочину є знайомими підозрюваного, що свідчить про існування ризику впливу на них. Крім того, свідок ОСОБА_12 пояснив, що ОСОБА_14 , ОСОБА_15 наносили йому тілесні ушкодження, та змусили його йти разом з ним до житла, де перебував потерпілий. ОСОБА_12 побоюючись за себе виконував накази цих осіб. Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що сукупність встановлених досудовим розслідуванням обставин свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Посилання захисника з приводу недоведеності вини ОСОБА_8 у настанні смерті потерпілого на даному етапі досудового розслідування не спростовують правильності висновків слідчого судді, оскільки слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, враховуючи у тому числі відомості, які викладені у довідці судово-медичної експертизи, де відображено, що причиною смерті ОСОБА_9 у тому числі були чисельні травми голови та тулуба, повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. За викладених обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 3 листопада 2017 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: