Справа № 755/374/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"24" січня 2018 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
за участю потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Дніпровського районного суду м.Києва угоду про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0016778 від 19.12.2017 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.04.2014 року вироком Деснянського районного суду міста Києва за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, до покарання у виді арешту строком на 3 місяці,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 18.12.2017 року, приблизно о 21 годині 45 хвилин, знаходячись за адресою: місто Київ, проспект Ватутіна, 26, разом з особою матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, звернули увагу на автомобіль, марки «Мерседес Бенс», державний номерний знак НОМЕР_1 , в цей час у них виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою протиправного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно розподілених ролей, ОСОБА_6 в свою чергу спостерігав за навколишнім оточенням, щоб в разі небезпеки попередити особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в свою чергу, особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, переконавшись в тому, що за його діями ніхто зі сторонніх не спостерігає, підійшов до автомобіля, зняв праве заднє вікно, після чого проник до салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав автомобільне мастило «Mobil 5v-40», закупівельною вартістю 495 гривень, та передав його ОСОБА_6 .

Після чого, виконавши всі дії, які ОСОБА_6 разом з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вважали необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від їх волі, оскільки ОСОБА_5 був затриманий потерпілим ОСОБА_4 , а особа матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникла.

24 грудня 2017 року у даному кримінальному провадженні №0016778 між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 в порядку, передбаченому положеннями ст.ст.468, 469, 471 КПК України, укладено угоду про примирення.

Згідно з даною угодою потерпілий ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 за спільною ініціативою дійшли обопільної згоди про укладення угоди про примирення, в якій відповідно до вимог ст.471 КПК України, виклали формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, розмір майнової шкоди, яку ОСОБА_5 добровільно відшкодував у повному обсязі, при цьому обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення та правову кваліфікацію його дій за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України.

Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене ним кримінальне правопорушення, а саме:

- за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі. Також, сторони дійшли згоди про звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені потерпілому та обвинуваченому.

Розглядаючи, в порядку встановленому п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст.ст.468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим про примирення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним дотримані вимоги і правила кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, просить суд затвердити дану угоду і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші, передбачені угодою заходи.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні просив затвердити угоду про примирення, укладену між ним та підозрюваним ОСОБА_7 та призначити останньому узгоджену ними міру покарання, при цьому підтвердив, що йому повністю відшкодовано ОСОБА_7 матеріальну шкоду та що йому роз`яснено та зрозуміло наслідки укладення угоди та обмеження його права на оскарження вироку, згідно з положеннями ст.ст.394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні також просив суд вказану угоду, укладену між ним та потерпілим ОСОБА_4 затвердити і призначити йому узгоджену в угоді міру покарання та інші, передбачені угодою заходи, при цьому обвинувачений ОСОБА_7 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, крім того зазначив, що він добровільно відшкодував матеріальну шкоду.

Крім того, при вирішенні питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд враховує, що злочин, передбачений ч.2 ст.15. ч.2 ст.185 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_8 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до вимог ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Разом з тим, суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_7 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з потерпілим угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України. Крім того, потерпілий ОСОБА_4 в свою чергу цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Крім того, перевіряючи угоду на відповідність вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку, що умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених положеннями ст.65 КК України.

На підставі викладеного, виходячи з того, що умови угоди про примирення, укладеної між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 відповідають вимогам кримінального процесуального кодексу України та кримінального кодексу України, суд приходить до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні, що ОСОБА_7 своїми умисними діями вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна /крадіжка/, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, однак виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття обвинуваченого та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.

Речові докази у справі: пакет синього кольору в середині якого знаходиться банка об`ємом 4л, яка заповнена моторним маслом об`ємом до 3л, яка передана потерпілому під зберігальну розписку, залишити у володінні та розпорядженні потерпілого.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Керуючись вимогами ст.ст.122, 314ч.1, 373, 374, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,-

ухвалив:
Затвердити угоду про примирення від 27 грудня 2017 року у кримінальному провадженні за №1-кп/755/321/18, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0016778 від 19.12.2017 року, укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 27 грудня 2017 року покарання, у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 , 29.08.1977 року від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку у вигляді 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації .

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту та покладені на нього обов`язки залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази у справі: пакет синього кольору в середині якого знаходиться банка об`ємом 4л, яка заповнена моторним маслом об`ємом до 3л, яка передана потерпілому під зберігальну розписку, залишити у володінні та розпорядженні потерпілого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Вирок може бути оскаржено, з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя: