Провадження № 1-кс/734/879/17 Справа № 734/2183/17
У х в а л а

іменем України

05 вересня 2017 року смт. Козелець

Слідчий суддя Козелецького районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , із участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 винесене в кримінальному провадженні за № 0000048 від 16 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту на майно,

в с т а н о в и в:

слідчий СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Козелецького відділу Ніжинської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 звернувся у суд у рамках кримінального провадження № 0000048 від 16 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно. Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000048 від 16 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, тобто за фактом самовільного зайняття невідомими особами земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 20.3227 га на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Оглядом місця події встановлено, що невідомою особою засіяно земельну ділянку загальною площею 20.3227 га в с. Соколівка Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Згідно схеми розташування земельної ділянки, складеної інженером землевпорядної організації, загальна площа земельної ділянки становить 20.3227 га, з них - 17.9256 га в межах населеного пункту с. Соколівка Козелецького району Чернігівської області, і 2.3971 га за межами населеного пункту с. Соколівка. Відповідно до довідки відділу у Козелецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 06 липня 2017 № 8-25-0.27-189/106-17, земельна ділянка площею 17.9256 га знаходиться в межах населеного пункту с. Соколівка Максимівської сільської ради (землі комунальної власності, землі сільськогосподарського призначення - рілля, землі запасу, у користування, у власність не передавалась). Земельна ділянка площею 2.3971 га знаходиться за межами населеного пункту с. Соколівка Максимівської сільської ради (землі державної власності, землі сільськогосподарського призначення-рілля, землі запасу, у користування, у власність не передавалась). Головним управлінням Держгеокадастру у Чернігівській області на виконання ухвали слідчого судді Козелецького районного суду № 723/2183/17 від 13 липня 2017 року проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства в частині можливого самовільного зайняття земельної ділянки на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області. Відповідно до довідки Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 30 серпня 2017 року № 10-25-0.445-436/90-17, в ході перевірки на місцевості 07 серпня 2017 року в с. Соколівка Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області обстежено земельну ділянку загальною площею 20.3227 га, із них: 17.9256 га - в межах населеного пункту, а 2.3971 га - за межами населеного пункту, та встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення самовільно зайнята і використовується неустановленою особою для вирощування сільськогосподарських культур (проса). Площу земельної ділянки та місцезнаходження її поворотних точок в натурі (на місцевості) визначено інженером-землевпорядником ТОВ «Інститут Геоінформаційних технологій» ОСОБА_5 за допомогою GPS приймача марки SOUTH -3660Р №S 6626С123188627. Посіви сільськогосподарських культур (просо) визнані речовим доказом у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали.

Вивчивши надані докази, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню. При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були обєктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132 і 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи, що самовільно зайнята земельна ділянка державної та комунальної форми власності зберегла на собі сліди злочину, а рослини проса, які ростуть на земельних ділянках, здобуті кримінально-протиправним шляхом. Отже, вказане є речовим доказом у кримінальному провадженні. Накладення арешту необхідне для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, запобігання знищенню речових доказів, яке може перешкодити кримінальному провадженню, та можливості в подальшому використовувати майно як доказ у кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

клопотання слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 винесене в кримінальному провадженні № 0000048 від 16 червня 2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України, про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме - на посіви сільськогосподарських культур (просо), які ростуть на земельній ділянці державної власності площею 2.3971 га, розташованій за межами населеного пункту с. Соколівка Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, і земельній ділянці комунальної власності площею 17.9256 га, розташованій у межах населеного пункту с. Соколівка Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала в частині накладення арешту на майно може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів із моменту її проголошення.

Слідчий суддя