Провадження № 1-кп/200/29/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 березня 2018 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №00000992, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлоград Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, з незакінченою вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:
07 березня 2015 року у денний час, більш точніший час слідством встановити не представилось можливим, ОСОБА_6 , знаходячись на території міського цвинтаря, розташованого по Запорізькоому шосе, буд.55 в м.Дніпропетровську, де разом зі своїми знайомими ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вживали невідому хімічну речовину шляхом паління через пляшки.
Після вживання вищевказаної речовини ОСОБА_6 втратив свідомість, та прийшовши до тями через деякий час виявив поруч лежачих своїх знайомих ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , та ОСОБА_8 , який стояв поруч з ним. В ході розмови у ОСОБА_6 з потерпілим ОСОБА_8 виник конфлікт.
Після чого ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з умислом заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, наніс потерпілому ОСОБА_8 в ділянку обличчя три удари рукою стиснутою в кулак від чого ОСОБА_8 впав на землю. Після чого продовжуючи свої дії та реалізуючи свій злочинний умисел направлений на завдання тяжких тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 наніс не менше двох-трьох ударів руками стиснутими в кулак та ногами взутими у взуття по обличчю та в область грудної клітини ОСОБА_8 , який лежав на землі. Від отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_8 через деякий час помер.
Згідно даних проведених судово-медичних досліджень, ОСОБА_8 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми, яка в своєму перебігу протікала з крововиливом під тверду мозкову оболонку та крововиливами під м`які мозкові оболонки в товщі м`яких покровів голови крововиливи, в правій скроневій ділянці та в лівій скроневій, під твердою мозковою оболонкою крововилив, в ділянці проекції правої скроневої кістки, під м`якими мозковими оболонками на верхній поверхні крововилив, в ліву скроневу частку, на верхній поверхні обох півкуль мозочку крововилив, крововилив у верхній ділянці лівої орбіти розміром 3,5х2см, які ускладнились набряком головного мозку, синців навколоочних ділянках, множинних ран на підборідді з переходом на слизову нижньої губи, рани проникають в порожнину рота, дном рани є ясна нижньої губи, рана на нижній повіці лівого ока біля зовнішнього краю, дном рани є слизова оболонка нижньої повіки, перелому 8-го ребра по задньо-пахвовій лінії ліворуч без пошкодження пристінкової плеври, в ділянці перелому мається вогнищевий крововилив, лінійного перелому верхньої щелепи в ділянці вуздечки слизової оболонки верхньої губи, з травматичною екстракцією 1,2 зуба на верхній щелепі ліворуч, 1 зуба на нижній щелепі ліворуч і ділянці перелому виявлено крововиливи в слизову верхньої і нижньої губи.
Смерть ОСОБА_8 настала від отримання тяжких тілесних ушкоджень, завданих ОСОБА_6 , а саме: внутрішньочерепної травми, яка в своєму перебігу протікала з крововиливом під тверду мозкову оболонку та крововиливами під м`які мозкові оболонки, яка ускладнилася набряком головного мозку.
Вищезазначені умисні дії ОСОБА_6 , що виразились в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 , кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Суд вважає доведеним дане обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.
Показами представника потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що потерпілий ОСОБА_12 її брат, обвинуваченого вона раніше не знала.
07 березня 2015 року вона була вдома. Вечері вона дзвонила на мобільний своєму братові ОСОБА_13 , але той трубку не брав, а потім телефон був вимкнений. Через деякий час, вона знову передзвонила братові і почула якийсь шум, а потім голос, схожий на її брата та сказала йому, щоб він йшов додому, але чоловік відповів, що він також ОСОБА_13 , але не той, що їй потрібен, а цей телефон знайшов у приміщенні під назвою «пентагон», та сказав, що вона може його викупити. Вона гадала, що це брат з неї сміється та сказала передати, щоб той йшов додому. В цей день їй також дзвонила тітка та сказала, що до неї додому приходив ОСОБА_9 , який показував на мобільному телефоні фото нібито мертвого ОСОБА_13 , й вона пішла до райвідділу, щоб розібратися.
Ввечері робітники міліції повідомили, що в них мобільний телефон її брата, і що його знайшли мертвим на кладовищі, що по Запорізькому шосе в м.Дніпро.
Просила суворо покарати обвинуваченого.
Показами свідка ОСОБА_11 , який у судовому засіданні пояснив про те, що 07 березня 2015 року коли він знаходився на житловому масиві Перемоги в м.Дніпропетровську, вдень, точної години не пам"ятає до нього зателефонував ОСОБА_14 та запропонував приїхати. Перебуваючи вже з ОСОБА_10 , зателефонував ОСОБА_15 та запропонував зустрітися поблизу супермаркету «АТБ» на Запорізькому шосе, на що вони погодилися. Прибувши до вказаного супермаркету, вони зустріли там ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Далі вони пішли в сторону аеропорту і ОСОБА_15 запропонував їм покурити, та вони звернули в напрямку кладовища на Запорізькому шосе в м.Дніпро.
Знаходячись на кладовищі, він зрозумів, що курити вони будуть наркотичні речовини, й для цього ОСОБА_12 перерізав дві пляшки, тобто зробив пристрій для куріння. Потім ОСОБА_19 дістав три пакета із наркотичними речовинами, в двох був порошок, в третьому- табак. Першим покурив ОСОБА_19 , потім ОСОБА_12 , від чого у них виник ніби якийсь приступ, потім покурили ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , після він. Коли вже всім присутнім стало погано й вони лежали на землі, в цей момент до нього підійшов ОСОБА_14 та сказав, щоб він більше не курив, бо ця речовина погана. Після чого він та ОСОБА_14 стали йти, на кладовищі залишилися ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_19 . Пройшовши декілька метрів, йому стало погано, він втратив свідомість приблизно на пів години. Коли він прийшов до тями, на вулиці вже смеркалось, до нього підійшов ОСОБА_15 , якого той попрохав допомоги піднятися. ОСОБА_15 сказав, що потрібно підняти ОСОБА_18 . На його запитання, де поділись інші, ОСОБА_15 відповів, що інших вже немає. Після чого ОСОБА_20 зателефонував ОСОБА_21 , й той відповів, що разом з ОСОБА_22 приїдуть на таксі.
Після того як він із ОСОБА_23 підійшли до ОСОБА_18 то побачили, що той лежав без свідомості на животі, голова його була трохи піднятою до гори, на обличчі була велика гематома. Поруч лежала палиця, товщиною в два пальці та 1,5 м в довжину, на якій була речовина бурого кольору. ОСОБА_9 подзвонив братам ОСОБА_24 .
Дочекавшись ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , вони направилися в напрямку житлового масиву Сокіл й по дорозі викликали швидку допомогу. Вдома він був приблизно о 19.30 год., після чого йому зателефонував ОСОБА_27 та повідомив, що зустрів ОСОБА_16 з мобільним телефоном, який належить ОСОБА_28 , а самого ОСОБА_13 нема вдома. Попрохав, щоб він, ОСОБА_14 та ОСОБА_29 поїхали на кладовище та подивились, що там із ОСОБА_8 . Близько о 21 годині, коли вони повернулися на кладовище, там вже знаходились співробітники міліції, разом із ОСОБА_19 . Про те, що ОСОБА_12 помер він дізнався вже від співробітників міліції.
Вказав, що коли вони прийшли на кладовище, на ньому, на ОСОБА_30 та на ОСОБА_31 , не було ніяких тілесних ушкоджень. В його присутності ніхто ОСОБА_28 тілесних ушкоджень не спричиняв.
Показами свідка ОСОБА_10 , який у судовому засіданні пояснив, що 07.03.2015 року, вдень він подзвонив ОСОБА_11 та запропонував пройтись по магазинам, на що той погодився. Після їх зустрічі, ОСОБА_11 повідомив, що йому телефонував ОСОБА_15 та запропонував прогулятися. Зустрівшись на житловому ОСОБА_32 з ОСОБА_9 , точного часу не пам"ятає, там вже знаходились ОСОБА_14 , ОСОБА_19 та ОСОБА_12 . ОСОБА_15 почав запитувати, де можна покурити травки, й вони вирішили піти на кладовище. По дорозі вони зайшли в супермаркет «АТБ», де придбали дві пляшки газованої води в пластиковій тарі.
Перебуваючи на кладовищі, пакет з речовиною у вигляді «табака» показав ОСОБА_15 , потім ці ж пакети були у ОСОБА_18 , у ОСОБА_16 ці пакети з речовинами не бачив.
Першим закурив ОСОБА_19 , потім ОСОБА_12 , від чого останні стали блювати, після курив він та ОСОБА_11 . В цей час, ОСОБА_19 лежав на землі, а ОСОБА_12 сидів поблизу дерева. Коли покурив ОСОБА_33 , він сказав, що потрібно йти з кладовища й пройшовши 30 метрів, ОСОБА_34 стало погано. При цьому на ОСОБА_11 ніяких тілесних ушкоджень не було, руки були цілими. Він став викликати швидку допомогу, однак там відповіли, що приїхати не зможуть, оскільки немає точної адреси й запропонували йти додому, звідки викликати швидку. Для цього він пішов додому та розповів братові ОСОБА_29 , що сталося. В цей час йому зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 без свідомості.
Після чого він зі своїм братом ОСОБА_22 , придбавши води, поїхали на кладовище. Там вони побачили ОСОБА_17 та ОСОБА_35 , які розповіли, що ОСОБА_12 лежить на землі без свідомості й, можливо, він з ОСОБА_19 побився. Після чого вони разом пішли в напрямку житлового ОСОБА_36 , ОСОБА_37 викликали таксі, а ОСОБА_11 пішов додому. Після чого подзвонив ОСОБА_15 та сказав, що ОСОБА_19 знайшли та той зізнався, що вбив ОСОБА_18 й що вони їдуть на кладовище. Приблизно о 22 годині він з братом та ОСОБА_11 поїхали на кладовище, де зустріли співробітників міліції. В автомобілі співробітників міліції вже знаходився ОСОБА_19 .
Вказав, що він нікому не завдавав тілесних ушкоджень, та в його присутності, ніхто нікого не бив.
Знаходячись в райвідділку, він бачив, що ОСОБА_19 був одягнений в той же одяг, що й на кладовищі, цей одяг та його руки були в крові.

Показами свідка ОСОБА_38 , який у судовому засіданні пояснив, що 07.03.2015 року приблизно о 11-12 годині, його брат ОСОБА_39 та ОСОБА_11 пішли по магазинам, а він залишився вдома.

Приблизно о 15 годині додому повернувся брат та повідомив, що перебуваючи на житловому ОСОБА_32 та зустрівшись з ОСОБА_9 , ОСОБА_19 та ОСОБА_8 , вони пішли на кладовище та курили там якісь хімічні речовини, від яких всім стало погано. Після чого він взяв воду та на таксі з братом поїхали на кладовище, розташоване на Запорізькому шосе. На вході до кладовища стояли ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , які перебували в нетверезому стані, на них тілесних ушкоджень не було.

Вони повідомили, що ОСОБА_12 без свідомості та лежить на землі. Після чого на відстані 15 метрів він підійшов до ОСОБА_8 , який лежав на землі обличчям до низу, без тями. Поруч з ОСОБА_8 він побачив палицю. Після чого вони всі разом направилися на житловий масив ОСОБА_40 , де ОСОБА_17 посадили у таксі.

Через деякий час зателефонував ОСОБА_15 та сказав, що потрібно повернутися на кладовище та перевірити стан ОСОБА_18 , оскільки ОСОБА_19 зізнався в його вбивстві. Коли вони повернулися на кладовище, там вже були робітники міліції, й ОСОБА_19 сидів в службовому автомобілі. На обличчі ОСОБА_16 були тілесні ушкодження, кров була на його куртці та руках.

Показами свідка ОСОБА_9 , який в суді пояснив про те, що обвинуваченого ОСОБА_6 він знав півроку, сварок з ним не було, підстав обмовляти його в нього немає. Потерпілого знав все життя, вони були сусідами, стосунки були дружніми.

07.03.2015 року, вдень він перебував вдома, до нього прийшли ОСОБА_19 та ОСОБА_41 . ОСОБА_19 запропонував поїхати покурити, він спочатку відмовлявся через відсутність грошей, однак ті сказали, що придбають все самі, й він погодився з ними поїхати на житловий масив Тополя. Коли вони разом приїхали на цей житловий масив, там ОСОБА_19 придбав щось покурити, після чого повів їх на кладовище, щоб там покурити. На кладовищі їх було 5 чоловік, він, ОСОБА_41 , ОСОБА_19 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .

Курили спочатку ОСОБА_42 , потім ОСОБА_41 , він, а потім інші. Після того, як він покурив, то втратив свідомість. Коли він прийшов до тями, від себе в 1-1,5 м від себе побачив ОСОБА_18 , який лежав лицем до землі, поруч з ним лежала палиця. Також, ОСОБА_11 лежав, ОСОБА_16 не було. Він підійшов до ОСОБА_13 та побачив, що той не ворушить та не дихає й не відповідає йому, після чого підійшов до ОСОБА_43 . Коли останній прийшов до тями, вони зателефонували ОСОБА_44 , який сказав їм, що ОСОБА_19 вбив ОСОБА_45 . Вони вирішили поїхати шукати ОСОБА_16 , оскільки того на кладовищі не було, не було також ОСОБА_46 . Він не пам`ятає, чи підходив до ОСОБА_13 , де точно лежав ОСОБА_11 . Вже не пам`ятає, кому він телефонував 07 березня 2015 року, але цей телефон він втратив в 2016 році.

Після чого він поїхав додому перевдягнувся, після поїхав додому до ОСОБА_16 , він візуально знав в якому будинку той проживає на пр.ім.Газети «Правда». Коли підійшов до цього будинку, запитав у людей, де ОСОБА_19 мешкає, йому підказали номер квартири та під`їзд . Наразі вже адресу не пам`ятає. ОСОБА_6 вийшов до них у під`їзд. Одяг ОСОБА_19 був весь в крові, руки його збиті та в крові, й він сказав їм, що вбив, напевно вбив ОСОБА_18 . На що він сказав ОСОБА_47 , що потрібно йти до райвідділку, однак вони не дійшли, зупинилися в кафе «Чека» по вул.Холодильній, 2а. Там до них підходили люди та запитували, що сталося, вони казали, що ОСОБА_19 вбив ОСОБА_45 , за що ОСОБА_48 просив пробачення. За це ОСОБА_49 вдарив ОСОБА_50 в обличчя, повалив на землю, щоб він не втік. Він ОСОБА_16 не бив. Після чого співробітники міліції приїхали в дане кафе й доставили ОСОБА_6 до райвідділку. Далі він попрохав господаря кафе відвезти його на кладовище, там його чекали ОСОБА_11 та брати ОСОБА_24 . Коли він приїхав, ОСОБА_6 на кладовищі не було, там вже були робітники міліції та ОСОБА_51 й ОСОБА_24 , які стояли біля входу на кладовище. Далі їх доставили до райвідділку та потім допитували до 09.00 год. ранку, після чого возили в лікарню.

Вказав, що на момент їх зустрічі 07 березня 2015 року у ОСОБА_8 був мобільний телефон, а потім, коли він розшукав ОСОБА_16 , саме у ОСОБА_6 в руках побачив телефон ОСОБА_18 . Він не бачив, як ОСОБА_6 залишав кладовище. Стверджував, що не наносив тілесних ушкоджень ОСОБА_52 , та в його присутності ніхто ОСОБА_13 тілесних ушкоджень не спричиняв.

В його присутності, співробітники поліції не примушували давати пояснення. В його присутності працівники поліції говорили ОСОБА_6 , що він вбивця, той був пристебнутий наручниками в пустому кабінеті.

Показами свідка ОСОБА_53 , який у суді пояснив про те, що ОСОБА_6 він бачив один раз, ОСОБА_5 знає, вона його сусідка. Підстав обмовляти обвинуваченого та ОСОБА_5 , в нього немає. Загиблого ОСОБА_8 знав 13 років.

07.03.2015 року він прийшов до кафе, де був ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . Там йому повідомили, що ОСОБА_13 «Кадило», тобто ОСОБА_8 , вбили та вказали на ОСОБА_6 . Він у нього запитав, чи він вбив ОСОБА_13 , ОСОБА_6 казав, що так. Після чого він викликав міліцію, а тому залишав ОСОБА_6

ОСОБА_6 він не бив, в його присутності ОСОБА_6 також ніхто не бив.

Вказав, що коли вдруге підійшов до ОСОБА_6 , останній лежав на землі, робітників міліції в цей момент ще не було.

Він не бачив фотографії померлого ОСОБА_13 , але чув, що такі є.

Показами свідка ОСОБА_54 , яка в суді пояснила про те, що обвинуваченого ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_5 не знає, ніяких стосунків не підтримує.

Вказала, що під час її з ОСОБА_55 чергування на кладовищі по Запорізькому шосе, десь о 00.00 год. до вхідних воріт під`їхали робітники поліції, які повідомили, що на кладовищі сталося вбивство. Вони відкрили їм ворота й вони заїхали на кладовище. Вона бачила на кладовищі ОСОБА_6 , який сидів на лавочці, побитий, в нього були садна на обличчі, він спльовував кров, його щелепа була повернута. На її запитання останній погано говорив та казав, що йому боляче.

Вона та ОСОБА_56 не підходили на місце, де знайшли померлого чоловіка, перебували біля воріт кладовища.

В її присутності співробітники міліції не спричиняли ОСОБА_6 яких-небудь тілесних ушкоджень.

Підтвердила, що на аркушах справи 11-16 том 1 є її підписи, однак вказала, що не читала даний протокол, вони просто підписали заповнені бумаги. Чому вона не прочитала протокол, пояснити не може. На місці скоєння злочину вони не були.

До неї робітники міліції не спричиняли ніякого тиску.

Показами свідка ОСОБА_57 , яка в суді пояснила про те, що обвинуваченого ОСОБА_6 та представника потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 не знає, ніяких стосунків не підтримує.

В березні 2015 року десь о 00.00 год. до воріт кладовища під`їхав автомобіль, вона залишилась сидіти на лавочці. ОСОБА_58 пішла до воріт відчиняти. Коли остання повернулася, то повідомила, що на кладовищі сталося вбивство, що приїхали робітники Індустріального райвідділку, пізніше приїхали робітники поліції Бабушкінського райвідділку. Потім робітники поліції попрохали їх звільнити сторожову кімнату. ОСОБА_6 , посадили на лавочку, він був сильно побитий, все обличчя було в крові. В їх присутності ОСОБА_6 не били, його вже привезли побитим.

Вказала, що разом із ОСОБА_6 привезли хлопців, як їм потім сказали, вони були разом із ОСОБА_6 . Робітники поліції також казали їм, що ОСОБА_6 зізнався у вбивстві сам.

В подальшому робітники міліції запросили їх, взяли їх анкетні дані та попрохали підписати протокол як поняті, однак вони нічого не бачили та не покидали своє місце роботи, не ходила на місце, де був померлий.

Підтвердила, що аркушах справи №11-16 том 1 присутній її підпис, однак даний протокол вона не читала. До неї робітники міліції не спричиняли ніякого тиску.

Показами свідка ОСОБА_59 , який в суді пояснив, що ним 07.03.2015 року складався рапорт, де він вказав про те, що між групою людей з трьох чоловік виник конфлікт, в результаті якого помер чоловік. Він вже не пам`ятає, коли складав даний документ, така інформація вносилась до ЖЕО негайно. 08 березня 2015 року внесли інформацію до ЄРДР. Не може сказати, чому в його рапорті від 07.03.2015 року вказана інформація за 08.03.2017 року. Запевнив суд, що в рапорті вказані вірна інформація.

Вказав, що від начальника райвідділу він отримав інформацію про вбивство та зареєстрував її в журналі. Від слідчого та оперативних співробітників дізнався, що вбивство скоєно ОСОБА_6 , й ним оформлялася телеграма з цього приводу на адресу міського та обласного управління поліції.

На запитання пояснив, що коли надходить виклик на 102, отриману інформацію він записує до журналу єдиного обліку, яка потім передається в міське та обласне управління, після чого на виклик виїжджає оперативна група. Після чого оперативна група в телефонному режимі повідомляє йому інформацію, яку він описує в рапорті та передає до міського та обласного управління. Також, на протязі часу отримана інформація вноситься до бази АРМОР, яка має скорочений вигляд. Штамп ставиться ним.

Є також журнал чергового, він може спочатку туди внести отриману інформацію, а потім вже до журналу єдиного обліку. Керівництву доповідає лише про тяжкі чи особливо тяжкі злочини.

Вказав, що коли ОСОБА_6 був доставлений до райвідділку, гадає, що його передали до слідчого відділу, був призначений слідчий. В його присутності ОСОБА_6 ніяких скарг не подавав.

Показами свідка ОСОБА_60 , який в суді пояснив, що працював в органах міліції на посаді оперуповноваженого з осені 2013 року, не працює з 26.05.2016 року.

Йому зателефонували та повідомили, що на кладовищі, розташованому по Запорізькому шосе, сталося вбивство, й оскільки він обслуговує даний район, то виїхав на виклик. Коли він приїхав на кладовище, там вже знаходилися робітники поліції, побачив ОСОБА_6 , у якого було побите обличчя, гематома на обличчі та малась пухлина на щоці. На його питання, ОСОБА_6 повідомив, що його побили друзі загиблого й що він вбив чоловіка. В подальшому, він супроводжував ОСОБА_6 до райвідділку. На кладовищі в сторожовий будинок із ОСОБА_6 він не заходив. В «сторожці» сиділи свідки, в кількості десь п`ть чоловік, точно не пам`ятає, але вони сказали йому, що це саме ОСОБА_6 вбив чоловіка. Вже не пам`ятає, чи відбирав в цих свідків він пояснення. Він не різав шеврони з одежи ОСОБА_6 та не заставляв їх їсти, стільцем нікого не бив. В його присутності зі сторони міліції тиск до ОСОБА_6 не застосовувався.

Показами свідка ОСОБА_61 , яка в суді пояснила про те, що приймала участь в ході досудового розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_6 в якості слідчого.

В ніч з 07.03.2015 року на 08.03.2015 року вона разом із оперативною групою виїжджала на місце скоєння вбивства, на кладовище. Там був виявлений труп чоловіка, одягнений в куртку, брюки та черевики, їх колір не пам`ятає. Які саме тілесні ушкодження були виявлені та трупі, сказати не може, але на обличчі були наявні ушкодження, все було в крові. Труп лежав на животі між могилами біля трупа виявлена палиця, на котрій були виявлені плями крові, виявлене листя в крові. Також, в ході огляду був залучений експерт криміналіст, судово-медичний експерт, поняті робітники кладовища.

В ході огляду нею складався протокол огляду, який надавався всім учасникам огляду.

Вказала, що під час огляду місця злочину поняті були присутніми, вони читали протокол. Якщо в них були б зауваження, вона би про це вказала в протоколі.

Вже не пам`ятає, хто ще був на місці злочину коли вона приїхала, працівників поліції Індустріального райвідділку не було. Їй не відомо, хто здійснив виклик.

Показами свідка ОСОБА_62 , який в суді пояснив про те, що обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілого та потерпілого він не знав, ніяких стосунків не підтримував.

В березні 2015 року, точної дати не пам"ятає, йому зателефонував хтось з прокуратури та сказав їхати на кладовище по Запорізькому шосе. Коли він приїхав на кладовище, там вже перебувала слідчо-оперативна група й йому стало відомо, що сталося вбивство. На кладовищі також були ОСОБА_6 та ще троє хлопців. На ОСОБА_6 були тілесні ушкодження, його щока була припухла, а одяг брудний. ОСОБА_6 пояснював про обставини скоєного ним злочину, що на кладовище ще було 4 чоловіка, вони курили табачну суміш, після чого їм сталося погано й вони втратили свідомість. Коли ОСОБА_6 та потерпілий прийшли до тями, між ними виник конфлікт щодо якості цієї суміши, від якої всім стало погано. Через ці слова ОСОБА_6 схопив палицю та став наносити нею тілесні ушкодження потерпілому.

Він не приймав участь в огляді місця події, поняті були, хто саме, сказати не може. Йому не відомо, хто відвозив ОСОБА_6 до райвідділку.

В його присутності співробітники міліції не наносили ОСОБА_6 тілесних ушкоджень.

Показами свідка ОСОБА_63 , який в суді пояснив про те, що обвинуваченого ОСОБА_6 , представника потерпілого та ОСОБА_8 він не знав, ніяких стосунків не підтримував.

На час скоєння даного кримінального правопорушення, він працював начальником Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.

Йому відомо, що ОСОБА_6 скоєно злочин за ч.2 ст.121 КК України.

На місце скоєння даного злочину, він не виїжджав. Йому не відомо, чи виїжджав хтось із робітників прокуратури на дане місце злочину.

Пояснив, що коли вчиняється злочин, слідчо-оперативна група виїжджає до заявника чи на місце скоєння. Коли злочин тяжкий чи особливо тяжкий, ніхто не шукає заявника, працюють лише над розкриттям злочину. Взагалі на місце злочину виїжджає слідчо-оперативна група, начальник кримінальної міліції, можливий виїзд чергового. Інформує чергову частину той, хто виїжджає на місце злочину. Хто був черговий 07.03.2015 року, сказати не може. Він не міг дізнатися про скоєний злочин ніяк, крім як за викликом 102, яке надходить до міського управління, а потім дана інформація передається по райвідділах.

На запитання вказав, що в рапорті стоїть не його підпис, чий не знає.

Показами свідка ОСОБА_64 , який у суді пояснив про те, що в першій половині 2015 року він перебував на добовому чергуванні в приміщенні Бабушкінського РВ. Чергова частина сповістила його про те, що було скоєно вбивство й на місце виїхала слідчо- оперативна група, він же залишився в райвідділку. Однак, через деякий час йому повідомили, що затримали особу, що вчинила злочин. Після чого обвинуваченого ОСОБА_6 співробітники ОСОБА_65 доставили до його кабінету. Не пам`ятає, чи був ОСОБА_6 в наручниках, одяг його був брудним. Коли та о котрій годині його доставили, не пам`ятає. Всі доставлені особи реєструються в журналі.

Ним виконувалися вимоги ст.208-210 КПК України. В приміщенні кабінету у ОСОБА_6 були відібрані пояснення щодо обставин, що саме він пояснював, вже не пам`ятає. Він задавав обвинуваченому запитання, звідки в нього тілесні ушкодження, ОСОБА_6 не казав, що отримав їх від робітників ОСОБА_65 чи іншого, взагалі не пояснював хто спричинив йому тілесні ушкодження.

Далі вони відвезли обвинуваченого на освідування на предмет алкогольного чи наркотичного сп`яніння. При наявності заяв ОСОБА_6 про те, що тілесні ушкодження отримав від дій робітників міліції, він би діяв відповідно до законодавства, а саме повідомив керівництво, відвіз би обвинуваченого на освідування та відібрав пояснення від обвинуваченого, чекав інших вказівок від керівництва. Однак, таких заяв ОСОБА_6 йому не робив. Не пам`ятає, щоб ОСОБА_6 заявляв, що дані тілесні ушкодження отримав він родичів загиблого. Йому ОСОБА_6 не заявляв про обставини щодо його незаконного утримання в райвідділку.

Які саме покази давав ОСОБА_6 не пам`ятає, у разі надання ним показів з приводу його тілесних ушкоджень, дані пояснення ним би перевірялися. Протокол допиту для ознайомлення надавався.

Потім ОСОБА_6 повернули до райвідділку та через деякий час вивозили до суду на обрання запобіжного заходу. Вже не пам`ятає, коли саме було затримано обвинуваченого, й хто залучав захисника ОСОБА_66 , також не пам`ятає. Протокол затримання складався ним. Не пам`ятає, яким чином була сповіщена матір про затримання ОСОБА_6 .

Вказав, що не може пояснити де перебував обвинувачений з 07.03.2015 року до 09.03.2015 року, тобто до його затримання. Оскільки ОСОБА_6 не був затриманий, останній міг покинути його кабінет самостійно. До моменту обрання запобіжного заходу, ОСОБА_6 міг самостійно пересуватися. Коли він перебував в райвідділку, то був під наглядом працівників міліції. Йому не відомо, де ночував ОСОБА_6 .

В його присутності до ОСОБА_6 примусові заходи та тортури з боку робітників міліції не застосовувалися.

Також на запитання пояснив, що не пам`ятає, хто був з ним на чергуванні. Іноді працює дві слідчі групи, інколи одна. Якщо один слідчий займався збиранням інформації, то інший слідчий вносить відомості до ЄРДР, яка вноситься протягом доби. Час внесення відомостей в ЄРДР не відображається, у витягу теж не має такої інформації.

Не пам`ятає, чи прохав його ОСОБА_6 призначити йому захисника чи зателефонувати матері. Не пам`ятає, чи повідомляв ОСОБА_59 про обставини справи, не пам`ятає, які свідки були доставлені до райвідділку.

Вже не пам`ятає всіх процесуальних дій, які проводив, однак їх підтверджує.

Показами свідка ОСОБА_67 , яка в судовому засіданні вказала, що обвинувачений ОСОБА_68 її син.

07 березня 2015 року приблизно з 10 години по 11 годину її син ОСОБА_48 привів бабусю на ринок «Північний», де вона працювала, після чого пішов ремонтувати мережу інтернет.

Приблизно о 17 годині, у подвір`ї будинку АДРЕСА_3 вона зустріла сина ОСОБА_69 із другом Стасом, одяг на синові був в повному порядку. Вона попрохала його прийти додому та посидіти з бабусею.

В подальшому, 09 березня 2015 року вона побачила свого сина вже в суді, на якому були тілесні ушкодження.

Показами експерта ОСОБА_70 , який в судовому засіданні пояснив про те, що він як експерт прибув на місце скоєння злочину в складі слідчо-оперативної групи й оглядав труп, про що було складено протокол огляду трупа ОСОБА_8 , в який все було чітко та правильно викладено.
Труп був розташований на землі, обличчям донизу. Верхні ліві кінцівки були заведені під тулуб, праві під прямим кутом, нижні кінцівки були зігнуті. На обличчі трупа виявлені рани, які фіксувалися в протоколі коротко.
Як правило огляд трупу розпочинається з положення, в якому знаходиться, потім описується одяг, за необхідністю труп перевертають, далі оглядається голова, шия та далі донизу. В ході огляду коротко фіксуються наявні тілесні ушкодження, які можливо встановити при даному освітленні, а вже потім в ході розтину можуть бути виявлені і інші ушкодження. На місці скоєння злочину тяжкість нанесених тілесних ушкоджень не визначається, а встановлюється в ході дослідження. Однак, всі виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження, спричинені прижиттєвою. При цьому, послідовність спричинення виявлених у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, встановити неможливо, можна сказати, що вони спричинені в короткий проміжок часу.
Смерть ОСОБА_8 настала від внутрішньочерепної травми, з крововиливами під тверду мозкову оболочку та під м"які мозкові оболонки, що ускладнилось набряком головного мозку, про що і зазначено у висновку судово-медичної експертизи, акті, які експерт підтримав. Вказав, що навіть в умовах надання медичної допомоги, при таких тілесних ушкодженнях в області голови, може наступити смерть. Всі тілесні ушкодження у ОСОБА_8 спричинені прижиттєвою. Після отриманої черепно-мозкової травми, ОСОБА_8 не міг активно пересуватись, здійснювати якісь дії, кожен організм реагує по різному на дану травму, однак активно ОСОБА_8 пересуватись, категорично не міг.
У висновку експертизи зазначено, що смерть ОСОБА_8 настала за 14-16 годин, однак тоді експерт прийняв такий висновків виходячи з динаміки трупних плям, однак не врахував динаміку ректальної температури. 08 березня 2015 року, враховуючи, що на момент скоєння злочину температура на вулиці була низькою, тому ним й вимірялась ректальна температура трупу. Вказав, що коли температура на вулиці тепла, вони використовують таблицю появи трупних плям, але тоді коли температура низька, зміна трупних плям відбувається повільніше. Тобто, чим нижче температура на вулиці, тим труп швидше остигає і часові рамки настання смерті ОСОБА_8 07 березня 2015 року можуть бути змінені, а тому встановити точний час смерті ОСОБА_8 07 березня 2015 року складно, в денний час.

Вже не пам`ятає, скільки понятих було залучено до огляду трупу, але занесені до протоколу відомості він читав, там все було зазначено правильно.
А також дослідженими письмовими доказами по справі:

Протоколом огляду від 08 березня 2015 року, відповідно до якого предметом огляду є ділянка місцевості, розташована по Запорізькому шосе, 55 у м.Дніпропетровську, яка є територією цвинтаря. Під час огляду виявлені та вилучені 4 розрізані фрагменти пластикової пляшки й горловини пластикової пляшки з фольгою та слідами горіння ( том 1 а.с.18).
Протоколом огляду від 09 березня 2015 року, згідно до якого предметом огляду є речі, в які був одягнений померлий ОСОБА_8 , а саме: светр сірого кольору із ґудзиками спереду зверху у кількості 4 штук, який має сліди речовини бурого кольору, зверху навколо горла, знизу з правого боку спереду, присутні плями бурого кольору, светр порізів або інших пошкоджень немає. Оглянута куртка чорного кольору, яка має капюшон з хутром по краях. На куртці по краях та на верхній частині спереду маються плями бурого кольору, по краях та на хутрі капюшона присутні плями бурого кольору. Куртка пошкоджень немає. Оглянута футболка біло-синьо-чорного кольору із плямами речовини бурого кольору спереду, пошкоджень немає. Джинси синього кольору із ременем на поясі коричневого кольору, спереду на колінах та знизу із правого боку зверху присутні сліди бруду. Джинси пошкоджень не мають. Труси сірого кольору, без пошкоджень. Гамаші чорного кольору, без пошкоджень. Кросівки із надписом «Ecco» чорного кольору з малюнком на підошві у вигляді смуг, розташованих вглиб паралельно одна до одної, у розташуванні перпендикулярно та послідовно одна до одної. На поверхні кросівок зверху та на підошві присутні сліди бруду. Оглянуті шкарпетки темно-синього кольору, без пошкоджень. Вищезазначені речі були поміщені в поліетиленовий пакет та опечатані ( том 1 а.с.19).
Протоколом огляду від 08.03.2015 року, відповідно до якого предметом огляду є речі, добровільно надані ОСОБА_6 , а саме: чоловіча куртка кольору «хакі», з капелюхом, яка в районі рукавів має механічні пошкодження у вигляді дірок та розривів. Виявлено, що куртка в районі рукавів, передньої частини, має безліч плям бурого кольору. В правій зовнішній кишені цієї куртки знаходиться мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору, який на момент огляду знаходиться у вимкненому стані. Під акумуляторною батареєю даного мобільного телефону знаходиться картка мобільного оператора «Київстар» білого кольору та паперова бірка, на якій маленькими літерами виконано запис Nokia Model 1800 IMEI НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Самсунг» з корпусом комбінованого сіро-білого кольору, який на момент огляду перебуває у вимкненому стані. В даному мобільному телефоні знаходиться картка мобільного оператору «МТС Україна» та паперова бирка із зазначенням серійного номеру телефону ІМЕІ НОМЕР_2 . В ході огляду джинсів світлого кольору, виявлені механічні пошкодження в передній частини у вигляді горизонтальних порізів ( 2 на правів штанині та 1 на лівій). Встановлено, що дані джинси мають спереду множинні плями бурого кольору в районі колін, у нижній частині штанів та правої задньої кишені. Проведеним оглядом взуття встановлені чоловічі туфлі чорного кольору зі шкіри зі штучним хутром коричневого кольору, шнурками чорного кольору. Лівий туфель має на верхній частині носка пляму бурого кольору. Під час огляду вилучена чоловіча кутка, джинси, чоловіче взуття зі слідами речовини бурого кольору, мобільні телефони марки «Нокіа» та «Самсунг» ( том 1 а.с. 37-39).
Протоколом отримання зразків крові у ОСОБА_6 для експертизи в присутності захисника адвоката ОСОБА_71 від 16.04.2015 року ( том 1 а.с.40)
Висновком експерта №998 е від 16.03.2015 року, відповідно до якого, у ОСОБА_9 видимих тілесних ушкоджень чи слідів від їх загоєння в області голови, обличчя, тулубу та кінцівок оглядом не виявлено ( том 1 а.с.89-90).

Копією лікарського свідоцтва про смерть №626, яким встановлена смерть ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , причиною смерті стали: набряк головного мозку, крововиливи в речовину та оболонки головного мозку, внутрішньочерепна травма, напад з використанням тупого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкоджень ( том 1 а.с.107).
Актом судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 , відповідно до висновків якого, при дослідженні трупа виявлені: синці навколоочних ділянках, множинні рани на підборідді з переходом на слизову нижньої губи, рани проникають в порожнину рота, дном ран є ясна нижньої губи, рана на нижній повіці лівого ока біля зовнішнього краю, дном рани є слизова оболонка нижньої повіки, в товщі м`яких покровів голови крововиливи, в правій скроневій ділянці та в лівій скроневій, під твердою мозковою оболонкою крововилив, в ділянці проекції правої скроневої кістки, під м`якими мозковими оболонками на верхній поверхні крововилив, в ліву скроневу частку, на верхній поверхні обох півкуль мозочку крововиливи, крововилив у верхній ділянці лівої орбіти розміром 3,5х2см, перелом 8-го ребра по задньо-пахвовій лінії ліворуч без пошкодження пристінкової плеври, в ділянці перелому мається вогнищевий крововилив, лінійний перелом верхньої щелепи в ділянці вуздечки слизової оболонки верхньої губи, з травматичною екстракцією 1,2 зуба на верхній щелепі ліворуч, 1 зуба на нижній щелепі ліворуч і ділянці перелому виявлено крововиливи в слизову верхньої і нижньої губи.
Смерть ОСОБА_8 наступила від внутрішньочерепної травми, яка в своєму перебігу протікала з крововиливом під тверду мозкову оболонку та крововиливами під м`які мозкові оболонки, яка ускладнилась набряком головного мозку, що підтверджується даними судово-медичного дослідження трупу та даними додаткових методів дослідження.
Виявлені при дослідженні трупа вищезазначені тілесні ушкодження у вигляді: внутрішньочерепної травми, виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), і знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.
Рани на підборідді з переходом на слизову нижньої губи з переломом верхньої щелепи в ділянці вуздечки слизової оболонки верхньої губи, а також травматична екстракції 1,2 зуба на верхній щелепі, 1 зуба на нижній щелепі ліворуч з крововиливами в слизову верхньої і нижньої губи виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), і не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.
Перелом 8-го ребра по задньо-пахвовій лінії ліворуч, без пошкодження пристінкової плеври, в ділянці проекції перелому з вогнищевим крововиливом, виник прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), і не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.
При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти.
При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа встановлена група А з ізогемаглютиніном анти В, за ізосерологічною системою АВ0.
Морфологічних ознак захворювань, на які за життя міг хворіти потерпілий, не виявлено (том 1 а.с.109-111).
Висновком судово-медичної експертизи №626/199-Е від 06.05.2015 року, відповідно до висновків якого, враховуючи ступінь вираженності трупних явищ, пору року, місце перебування трупа, смерть ОСОБА_8 настала за 14-16 годин до моменту проведення огляду трупа на місці події.
Смерть наступила від внутрішньочерепної травми, яка в своєму перебігу протікала з крововиливом під тверду мозкову оболонку та крововиливами під м`які мозкові оболонки, яка ускладнилася набряком головного мозку.
Виявлені при експертизі трупа тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), і знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті та стосовно до живих осіб, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень. Множинні рани на підборідді з переходом на слизову нижньої губи з переломом верхньої щелепи в ділянці вуздечки слизової оболонки верхньої губи, а також травматична екстракція 1,2 зуба на верхній щелепі, 1 зуба на нижній щелепі ліворуч з крововиливами в слизову верхньої і нижньої губи виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмета (предметів) або при ударі об такий (такі), і не знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті. Перелом 8-го ребра по задньо-пахвовій лінії ліворуч без ушкодження пристінкової плеври, в ділянці проекції перелому з вогнищевим крововиливом, виник прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмета (предметів), або при ударі об такий (такі), і не знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті.
В ділянку обличчя було нанесено не менше двох - трьох ударів, в ділянку грудної клітини не менше одного удара. Ушкодження виникли від дії тупого предмету (предметів) чи ударі об такий (такі), можливо від дії руки стиснутою в кулак, ногою взутою в взуття або тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею. Морфологічних ознак різночасового виникнення тілесних ушкоджень не виявлено, тому встановити послідовність їх виникнення не представляється можливим.
Судово-медичних даних немає, щодо тілесних ушкоджень, що могли свідчити про боротьбу або самооборону.
При судово-токсикологічному дослідженні крові з трупа не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий, аміловий спирти. (том 1 а.с.114-117).

Висновком судово-імунологічної експертизи №208к від 17.04.2015 року, відповідно до якого, кров ОСОБА_6 належить до групи А з ізогемаглютиніном анти В, за ізосерологічною системою АВ0 ( том 1 а.с.143).
Висновком судово-імунологічної експертизи №521, відповідного до якого, в обох змивах, вилучених на марлеві тампони, з долонь громадянина ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини. При серологічному дослідженні вказаних слідів крові, в них виявлені антиген А, що не виключає можливості походження цих слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніноманти-В, за ізосерологічною системою АВ0.
Оскільки в цих слідах, виявлений антиген А, який є групо специфічним як для крові потерпілого ОСОБА_8 , так і для крові громадянина ОСОБА_6 , тому не можна виключати можливість походження вказаних слідів як за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 , так і за рахунок крові ОСОБА_6 (том 1 а.с. 125,126).

Висновком судово-імунологічної експертизи №522 , відповідно до якого, в слідах на речах ОСОБА_6 , а саме: на куртці (об`єкти №№1-20), на джинсових штанах (об`єкти №№21-32), на парі туфель (об`єкти №№33-38) встановлено наявність крові людини.
При серологічному дослідженні вказаних слідів крові, у всіх слідах на куртці та на джинсових штанах, а також в частині слідів на парі туфель ( а саме на туфлі на ліву ногу об`єкти №№36,37) виявлений антиген А, а в об`єктах №№1,4,6,11,15,16,22,23,26,30,31 ще й ізогемаглютинін анти-В, що не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерелогічною системою АВ0..
В деяких слідах крові на парі туфель (об`єкти №№33-35 на туфлі на праву ногу, №38 на туфлі на ліву ногу) виявлені антиген А і В. Отриманий результат не виключає можливості походження вказаних слідів за рахунок крові особи (осіб) з групою крові АВ, за ізосерологічною системою АВ0. Однак, не виключена можливість суміші крові в цих слідах від двох й більше осіб з виявленими груповими властивостями, в саме від осіб з групою АВ, за ізосерологічною системою АВ0, А з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВ0, В з ізогемаглютиніном анти-А, за ізосерологічною системою АВ0.
Сліди крові на куртці та на джинсових штанах, частина слідів на туфлі на ліву ногу ( об`єкти №№36,37) могли виникнути як за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 , так й за рахунок крові самого підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки в цих слідах, виявлений антиген А, який є групо специфічним як для крові потерпілого ОСОБА_8 та і для крові ОСОБА_6 ( том 1 а.с.133-139).
Висновком судово-медичної експертизи №392 від 08.05.2015 року, згідно до якого, в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_6 (об`єкти №№1,2), що був наданий на дослідження, встановлена наявність крові та виявлений білок людини, при цитологічному дослідженні мікрочастки тканин людини не знайдені.
При цитологічному дослідженні встановлено, що кров в об`єктах №№1,2 належить особі чоловічої генетичної статі, при її серологічному дослідженні крові виявлений антиген А ізосерологічної системи АВ0.
Результати серологічного та цитологічного досліджень та групові характеристики крові осіб, що проходять по даному кримінальному провадженню, дають можливість припустити, що кров в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_72 могла походити від чоловіка (чоловіків) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти- В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі, як від нього самого, так і від потерпілого ОСОБА_8 ( том 1 а.с.146-148).

Висновком судово-психіатричної експертизи №117 від 15.05.2015 року, відповідно до якого, ОСОБА_6 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, хронічними душевними захворюваннями, недоумством, тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності або іншим хворобливим порушенням психічної діяльності не страждав.
За своїм психічним станом під час інкримінованого йому діяння, ОСОБА_6 міг віддавати собі звіт в своїх діях (без дії) та керувати ними.
Випробуваний ОСОБА_6 на цей час будь-якими психічними захворюваннями також не страждає.
За своїм психічним станом і на цей час ОСОБА_6 може віддавати собі звіт своїм діям (бездіям) та керувати ними.
В застосуванні примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 не потребує ( том 1 а.с.212-214).
Даними висновку експерта №4 від 06 січня 2017 року, відповідно до якого,згідно аналізу наданої медичної (амбулаторні картки, 6 рентген-знімків) документації, даних обстеження, комісією експертів встановлено: закритий надмищелковий перелом правої плечової кістки ( 18.07.1997р.), який зрісся і на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи призвів до виникнення легкої варусної деформації в правому ліктьовому суглобі ( розгинання в суглобі повне, згинання обмежене частково до 100); закриті підголовчасті перелом ІІІ та ІV плюснових кісток правої стопи ( 24.06.2011р.) з задовільним стоянням відламків, які зрослись та на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи не призвели до порушення функції правої стопи.
На момент проведення комісійної судово-медичної експертизи рухи в суглобах верхніх та нижніх кінцівок збережені практично в повному обсязі, функція верхніх та нижніх кінцівок не порушена, працездатність збережена в повному обсязі.
Загальний стан травмованих (правої плечової кістки - 18.07.1997р. та ІІІ та ІV-ї плюснових кісток правої стопи ( 24.06.2011р.) правих верхньої та нижньої кінцівок, працездатність яких не порушена свідчить, що будь-яких перешкод для активних, координованих, цілеспрямованих рухів, які б могли перешкоджати заподіянню тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не встановлено .
Речовими доказами фрагментами пластикових пляшок, марлевими тампонами зі змивами з правої та лівої рік ОСОБА_6 , марлевим тампоном з контрольним змивом, чоловічою курткою кольором хакі з плямами речовини бурого кольору, джинсами світлого кольору з плямами речовини бурого кольору, туфлі чорного кольору, 3 паперовими конвертами з осадами та витяжками, 2 паперовими конвертами з нігтьовими зрізами ОСОБА_6 , паперовим конвертом зі зразками крові ОСОБА_6 , светром сірого кольору з плямами речовини бурого кольору, курткою чорного кольору з плямами речовини бурого кольору, джинсами синього кольору з паском та речовиною бурого кольору, футболкою біло-синьо-чорного кольору з плямами речовини бурого кольору, трусами сірого кольору, гаманцем чорного кольору, кросівками чорного кольору, шкарпетками синього кольору, мобільними телефонами марки «Нокія» та «Самунг», посмертною дактилокартою ОСОБА_8 ( том 1 а.с.127-128, а.с.140-141, а.с.161-162, а.с.163-164, а.с.165-166, а.с.167- 168), які передані на зберігання до камери схову речових доказів Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області та були оглянуті під час судового розгляду.
Висновком експерта №107 -МК від 29.01.2018 року з фототаблицею, згідно якого на куртці ОСОБА_8 , на зовнішніх і внутрішній її поверхнях сліди, схожі на засохлу кров, візуально не виявлені. В верхніх відділах передньої частини і спинки светра, а також в області комірця- стійки виявлені забруднення, які частково проникають на спідню поверхню светра і можуть бути слідами засохлої крові.
Характер слідів вказує, що вони є елементарними слідами- просякненнями, які можуть свідчити про те, що поглинаюча поверхня в"язаного матеріалу певний час контактувала з рідким барвником ( можливо з кров"ю), не виключено, при обставинах коли рідкий барвник повільно стікав на поверхню светра, розташованої нижче джерела рідкого барвника ( наприклад рани, що кровоточила).
Поодинокий слід, схожий на висохлу кров, виявлений в верхніх відділах передньої половинки джинсів ліворуч, віднесений до складного сліду-потьоку, який утворився на поверхні тканини внаслідок стікання ( під дією сил тяжіння та явища змочування) рідкого барвника ( невиключно, крові), в двох послідовних напрамках : спочатку. майже стрімко зверху-вниз, вірогідно, при вертикальному ( або близькому до такового) положенні потерпілого, а потім - в косо- поперечному ( в косо-горизонтальному) напрямку зліва-направо, зверху-вниз, при зміні положення потерпілого, прогнозовано, при нахилі його вправо.
Висновком експерта №108 -МК від 29.01.2018 року з фототаблицею, згідно з яким представлені на експертизу предмети одягу обвинуваченого ОСОБА_6 були попередньо піддані судово-імунологічному дослідженню, яке супроводжувалась змивами слідів, вилученням ( вирізкою) зразків матеріалу з місць локалізації плям, схожих на кров, що призводить до зміни (спотворення) первинного виду, властивостей, природи слідів, а в ряді випадків до повного їх знищення. Останнє унеможливлює проведення судово-медичного криміналістичного дослідження одягу і взуття обвинуваченого ОСОБА_6 на предмет встановлення характеру, механізму та динаміки утворення можливо наявних на об"єктах слідів крові.
В ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 провину у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України не визнав та пояснив, що 07.03.2015 року ОСОБА_11 чи ОСОБА_73 запропонували піти на кладовище, хто саме приніс тютюнову суміш на кладовище, він не пам`ятає. Він не заходив до магазину та не придбав там цю суміш для куріння, інші до магазину заходили. Апарат для куріння суміші зробив ОСОБА_8 .
Перебуваючи вже на кладовищі разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_74 , ОСОБА_11 , ОСОБА_75 , він перший став курити суміш, потім інші, після чого їм стало погано.
Після того як він прийшов до тями, ОСОБА_76 на кладовищі не було, ОСОБА_11 та ОСОБА_74 лежали на землі, а біля нього стояв ОСОБА_8 , в нього в руках був мобільний телефон. ОСОБА_8 став говорити йому, що він догрався та що його "прийме" міліція. На ці слова потерпілого він зрозумів, що останній викликав міліцію чи хоче викликати робітників міліції через те, що вони курили. Став казати, щоб ОСОБА_8 дав йому свій телефон, так як він хотів подивитися, чи телефонував той до міліції, однак потерпілий не віддавав, й він наніс ОСОБА_8 один удар кулаком в область губи, при цьому ОСОБА_8 його не бив.
Від цього удару в нього на руці залишилися ушкодження. Від його удару ОСОБА_8 впав, він забрав його телефон та сказав, що вечері поговоримо і він віддасть йому телефон, після чого пішов. Телефон ОСОБА_8 забрав для того, щоб перевірити чи телефонував той до міліції, оскільки потерпілий не хотів віддавати йому телефон.
Коли він йшов з кладовища, там залишилися ОСОБА_15 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 . По дорозі йому стало погано, він впав, й побачив, як ОСОБА_15 став наносити ОСОБА_8 удари кулаком. Він не став повертатися, оскільки не хотів влізати в конфлікт ОСОБА_77 та ОСОБА_8 й гадав, що вони самі розберуться. Не бачив, щоб ОСОБА_74 бив ОСОБА_8 палицею чи ногами. ОСОБА_74 наносив потерпілому удари в область обличчя, коли останній лежав на землі. Йому відомо, що ОСОБА_78 займався єдиноборством дзюдо, його батько працював в міліції чи ДАІ.
Коли він повернувся додому до квартири по пр.ім.Газети «Правда», ОСОБА_15 запропонував йому зустрітися з ним й привів в кафе-бар «Чека», де став говорити всім, що він вбив ОСОБА_8 , й люди стали його бити. По дзвінку ОСОБА_77 , до кафе прийшов ОСОБА_79 , який викликав працівників міліції.
Після чого його відвезли на кладовище й там його продовжили бити вже робітники міліції. З кладовища його відвезли до райвідділку, де він перебував до 09.03.2015 року. В райвіділку відносного нього застосовували тортури, на третій день знаходження там він надав показання, в яких визнав свою провину. 08.03.2015 року він познайомився з адвокатом, котра в суді сказала йому, щоб він не змінював покази та визнав провину, після чого йому застосували запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Вказав, що не міг із значною силою наносити тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , так як в нього були переломи рук та ніг. Він лише один раз вдарив потерпілого в область губи.
Зазначив, що на телефон потерпілого ОСОБА_8 хтось телефонував, він не говорив, де знаходиться ОСОБА_13 по телефону.
Також пояснював, що в Бабушкінському РВ, слідчі ОСОБА_80 та ОСОБА_81 друкували текст показів на комп`ютері та давили їх йому на підпис. Слідчий ОСОБА_81 не спричиняв йому тілесних ушкоджень, лише змушував його надавати потрібні покази, надав на підпис надрукований протокол та говорив, що так буде краще.
На кладовищі оперативні співробітники з нього знущалися, застосували фізичне насильство, казали, щоб він зізнався у злочині, що бив потерпілого палицею та ногами. Коли його привезли до райвідділку, то прикували його до крісла кайданами й також казали, щоб він зізнавався у вбивстві ОСОБА_8 .
Частина виявлених в нього тілесних ушкоджень дійсно спричинена знайомими потерпілого, а всі інші вибита щелепа, поломане ребро, завдали йому робітники міліції. Він звертався в медичну частину СІЗО для надання медичної допомоги, до прокуратури з приводу застосування до нього фізичного насильства, не звертався.
Він надавав слідчому Грановському показання, але вони були вимушені, оскільки згадуючи про те, що відбулося вночі, він боявся за своє життя, а тому надавав потрібні їм покази. Які саме покази надавати, йому розповідали оперативні співробітники. Слідчий експеримент проведено за його участю добровільно, але слідчий Плешко перед даною дією, надавав рекомендації з приводу показів.
Вказав, в судовому засіданні при застосуванні йому запобіжного заходу, він говорив, що йому потрібна медична допомогу, йому казали, що в СІЗО допоможуть.

Вищевказані ствердження обвинуваченого ОСОБА_6 щодо не причетності до інкримінованого правопорушення, суд не може прийняти як доказ його не винуватості, бо вони спростовуються дослідженими та перевіреними під час судового розгляду доказами щодо встановлених судом обставин скоєного кримінального правопорушення, з наступних підстав.

Судом в ході розгляду кримінального провадження встановлено, що смерть потерпілого ОСОБА_8 настала саме від умисних протиправних дій ОСОБА_6 - умисного спричинення потерпілому ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили смерть ОСОБА_8 .

Так, відповідно до судово-медичних досліджень тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_8 , встановлено, що його смерть настала від внутрішньочерепної травми, які в своєму перебігу протікала з крововиливом під тверду мозкову оболонку та крововиливами під м`які мозкові оболонки, яка ускладнилась набряком головного мозку, що виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті, від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі) і знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.
Інші виявлені у ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: рани на підборідді з переходом на слизову нижньої губи з переломом верхньої щелепи в ділянці вуздечки слизової оболонки верхньої губи, а також травматична екстракція 1 та 2 зуба на верхній щелепі, 1 зуба на нижній щелепі ліворуч з крововиливами в слизову верхньої і нижньої губи, перелом 8-го ребра по задньо-пахвовій лінії ліворуч, без пошкодження пристінкової плеври, в ділянці проекції перелому з вогнищевим крововиливом, виникли прижиттєво, незадовго до настання смерті від дії тупого твердого предмету (предметів) або при ударі об такий (такі), і не знаходяться в причинному зв`язку з настанням смерті.
Експертами зазначено, що в ділянку обличчя потерпілого було спричинено не менш двох-трьох ударів, в ділянку грудної клітини не менше одного удару. Ушкодження виникли можливо від дії руки стиснутою в кулак, ногою взутою у взуття або тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею.
При цьому вказано, що морфологічних ознак різночасового виникнення тілесних ушкоджень не виявлено.
Під час судового розгляду, обвинувачений не заперечував що, дійсно 07 березня 2015 року в денний час перебував на кладовищі по Запорізькому шосе в м.Дніпро, де він разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 курили суміш, від якої всім стало погано. Через деякий час, коли він прийшов до тями, ОСОБА_10 не було, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 були без свідомості, а в нього з ОСОБА_8 виник конфлікт, оскільки ОСОБА_8 хотів подзвонити до міліції. За це він його вдарив його кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_8 впав. Він у нього забрав телефон, щоб впевнитись, куди той дзвонив, повідомив, що телефон ОСОБА_8 віддасть ввечері й пішов з кладовища. Коли він уходив, то бачив як ОСОБА_9 намагається нанести декілька ударів кулаком в обличчя ОСОБА_8 .
Однак, суд вважає дані покази обвинуваченого надуманими, оскільки в ході судового розгляду вони не знайшли свого підтвердження.
Так, в судовому засіданні встановлено, що після куріння даної суміші, коли всім стало погано, першим з кладовища пішов ОСОБА_10 , який намагався викликати швидку, але оскільки не знав точної адреси, направився додому, де про ці події розповів братові ОСОБА_82 . Наявних тілесних ушкоджень ОСОБА_10 не мав.
В цей час на кладовищі, втратив свідомість, залишались ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 .
Покази ОСОБА_10 підтвердив допитаний в якості свідка ОСОБА_82 . При цьому, дані свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_83 також вказали, що перебуваючи вдома їм зателефонував ОСОБА_9 , який зазначив, що на кладовищі без свідомості знаходяться ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , а ОСОБА_6 в цей час вже не було. Відразу повернувшись на кладовище, брати ОСОБА_10 та ОСОБА_83 побачили ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , які тілесних ушкоджень не мали, крові на їх одежі також не було.
Допитаний неодноразово свідок ОСОБА_9 вказав, що дійсно втратив свідомість після куріння на кладовищі й після того, як він прийшов до тями, він побачив ОСОБА_11 , який був ще без свідомості та ОСОБА_8 . Коли він до нього підійшов, той не дихав, був побитий, не ворушився та не відповідав йому . Він допоміг ОСОБА_11 прийти до тями й після подзвонив братам ОСОБА_24 . Дочекавшись братів, вони пішли з кладовища, а він поїхав до себе додому, щоб знайти ОСОБА_6 , якого єдиного не було на кладовищі і тому вони вирішили, що це ймовірно ОСОБА_6 побився з ОСОБА_8 . Надалі, коли в цей же вечір 07 березня 2015 року він зустрівся з ОСОБА_6 , його одежа була в крові, а кулаки збиті та в крові, також ОСОБА_6 мав при собі мобільний телефон ОСОБА_8 . Саме він сказав ОСОБА_6 йти до райвідділку і коли вони разом туди направлялись, по дорозі біля кафе зустріли ОСОБА_84 , на питання якого ОСОБА_6 повідомляв, що це він вбив ОСОБА_8 , за що ОСОБА_84 його вдарив в обличчя, а інші поклали на асфальт й викликали працівників поліції.
Свідок ОСОБА_11 вказав, що коли прийшов до тями, піднятись йому допоміг ОСОБА_9 й після того як вони підійшли до ОСОБА_8 , то побачили на його обличчі велику гематому, ОСОБА_6 не було. ОСОБА_9 подзвонив братам ОСОБА_24 . Дочекавшись братів, вони знов намагались викликати швидку, але не знали точної адреси, після чого всі разом ОСОБА_10 , ОСОБА_83 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 пішли з кладовища, викликали ОСОБА_9 таксі та розійшлись. ОСОБА_11 також позначив, що вже перебуваючи вдома, йому подзвонив ОСОБА_84 , й сказав, що зустрів ОСОБА_6 з мобільним телефоном ОСОБА_8 , а самого ОСОБА_13 не було вдома й запропонував їм повернутись на кладовище, що він разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_83 і зробив, але коли вони туди прийшли, там вже знаходились працівники міліції.
Допитаний свідок ОСОБА_84 підтвердив дані покази ОСОБА_11 й зазначав, що дійсно бачив ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 . Одежа ОСОБА_6 була в крові, а кулаки збиті й він йому зізнався, що це він ( ОСОБА_6 ) побив ОСОБА_8 , після чого він зателефонував в поліцію.
Дані покази свідка ОСОБА_53 підтверджуються наявним в матеріалах справи рапортом ( том 1 а.с.10), де зазначено, що 07.03.2015 року до ЧЧ Бабушкінського РВ ДМУ через оператора "102" надійшло повідомлення про те, що на території цвинтаря знаходиться труп ОСОБА_8 . А також висновком судово-медичної експертизи обвинуваченого ОСОБА_6 , у якого саме на кистях рук виявлені тілесні ушкодження, в тому числі у вигляді 10 саден та ділянок осаднення- на тильній поверхні лівої кисті в проекції голівок 2-ї та 3-ї п"ясних кісток, на тильній поверхні правої кисті в проекції голівок 2-ї,3-ї та 5-ї п"ясних кісток. ( том 1 а.с.102-104)
При цьому, у свідка ОСОБА_9 згідно висновків судово-медичної експертизи видимих тілесних ушкоджень чи слідів від їх загоєння в області голови, обличчя, тулубу та кінцівок оглядом не виявлено. ( том1 а.с.89-90)
Тобто, вищезазначені показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 та ОСОБА_38 щодо подій перебування на кладовищі по Запорізькому шосе в м.Дніпро 07 березня 2015 року є послідовними, чіткими та такими, що узгоджуються між собою та не мають суттєвих протирічь. Об"єктивних причин ставити під сумнів показання даних свідків, які доповнюють одне одного, судом не встановлено.
Також, вони підтверджуються показами свідка ОСОБА_84 , протоколом огляду від 08.03.2015 року, за яким, в тому числі, було оглянуті речі ОСОБА_6 та два наданих мобільних телефони, один із яких марки «Nokia» чорного кольору, з карткою мобільного оператора «Київстар» ІМЕІ НОМЕР_1 , належав потерпілому ОСОБА_8 .

Тобто, вищевказані свідки ОСОБА_85 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що разом з ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 в денний час прийшли на кладовище 07 березня 2015 року, весь час перебували в полі зору один одного, відразу надавали пояснення як з приводу подій перебування на кладовищі, так і після них, один одному, а також іншим - свідкам ОСОБА_53 та ОСОБА_83 , й перебуваючи в такому стані, об"єктивно не мали змоги вигадати "вигідну" їм версію подій, що відбулись 07 березня 2015 року на кладовищі по Запорізькому шосе в м.Дніпро.

Також, під час досудового розслідування, 08.03.2015 року була оглянута одежа та взуття обвинуваченого ОСОБА_6 .

При цьому, відповідно до результатів імунологічної експертизи №522 , на куртці, на джинсових штанах та на туфлі на ліву ногу встановлена наявність крові людини, які могли виникнути як за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 , так й за рахунок крові самого ОСОБА_6 , оскільки в цих слідах виявлених антиген А, який є групо специфічним як для крові потерпілого так і для крові ОСОБА_6 ( том 1 а.с.133-139).

Також, проведеною експертизою №392 від 08.05.2015 року встановлено, що в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_6 встановлена наявність крові та виявлений білок людини, що належить особі чоловічої генетичної статі. За результати серологічного та цитологічного досліджень та групових характеристик осіб, що проходять по даному кримінальному провадженню, вказують, що кров в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_6 могла походити від чоловіка ( чоловіків)з групою крові А з ізогемаглютинінами анти В ізосерологічної системи АВ0, в тому числі, як від ОСОБА_6 , так і від потерпілого ОСОБА_8 ( том 1 а.с.146-148).
Так само, експертним висновком №391 від 14.05.2015 року засвідчено, що в піднігтьовому вмісті обох рук ОСОБА_8 встановлені наявність крові та виявлений білок людини й за результатами серологічного та цитологічного досліджень та групових характеристик крові осіб, що проходять по даному кримінальному провадженню, встановлено, що кров в піднігтьовому вмісті обох рух ОСОБА_8 могла походити від особи ( осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти- В ізосерологічної системи АВ0, тобто, в тому числі як від потерпілого ОСОБА_8 , так і від самого ОСОБА_6 ( том 1 а.с. 151-154).

На дані обставини вказує й проведена імунологічна експертиза змивів з долонь ОСОБА_6 , при серологічному дослідженні яких встановлена наявність крові людини. Оскільки в цих слідах, виявлений антиген А, який є групо специфічним як для крові потерпілого ОСОБА_8 , так і для крові громадянина ОСОБА_6 , тому не можна виключати можливість походження вказаних слідів як за рахунок крові потерпілого ОСОБА_8 , так і за рахунок крові ОСОБА_6 (том 1 а.с. 125,126).
Таким чином, вищезазначені висновки вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_6 щодо завдання ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких настала його смерть.
Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 заявив про те, що бачив як ОСОБА_9 спричиняв потерпілому ОСОБА_8 удари кулаком в область обличчя, коли останній лежав на землі.
Однак, дані покази спростовуються вищенаведеним. Крім того, в процесі судового розгляду цієї справи, обвинувачений ОСОБА_6 не одноразово змінював свої покази щодо своєї причетності до інкримінованого злочину.
Так, під час судового розгляду 23.06.2015 року в присутності свого захисника, обвинувачений показав, що провину свою визнає частково й вказав, що саме він спричинив всі тілесні ушкодження ОСОБА_8 , оскільки 07.03.2015 року на кладовищі між ними виник конфлікт, т.я. після сумісного куріння всім було зле, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 лежали без свідомості. ОСОБА_8 погрожував йому дзвінком в міліцію, утримуючи в руці телефон. Саме внаслідок цього, він, тобто ОСОБА_6 вирішив, що ОСОБА_8 хоче його "здати", а тому два-три рази вдарив кулаком в обличчя, після чого той впав, й потім після цього ще вдарив два-три рази ногами по голові, забрав телефон й сказав , що на "районі" розбереться й пішов. В цей час ОСОБА_9 та ОСОБА_11 лежали без свідомості, а ОСОБА_10 вже не було.
Згодом, змінив свої покази, категорично заперечуючи свою причетність, виклав свої пояснення письмово й надав до суду 24.03.2016 року, аналогічні пояснення власноруч складені направив до секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, які долучені до справи 26.04.2016 року, де власноруч зазначив, що наніс лише два-три удари руками, однак не сильно, оскільки має численні травми у вигляді переломів рук та ніг, які не дають йому змоги повноцінно рухати. Від цих ударів ОСОБА_8 впав, а він взяв телефон та пішов з кладовища. Перед уходом підійшов до ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які лежали неподалік без свідомості, й направився далі, але йому стало на кладовищі зле, він запнувся, впав, в нього носом пішла кров й він знов втратив свідомість. Через деякий час прийшов до тями й побачив, як Мороз заніс руку і б"є ОСОБА_8 , так було пару разів. Він злякався, оскільки до цього у ОСОБА_8 була тільки пошкоджена від його удару губа, а тому втік.
Потім обвинувачений ОСОБА_6 в суді знов змінив свої показання й вказав, що внаслідок конфлікту наніс ОСОБА_8 лише один удар в область губи, від якого той впав, й потім , коли з телефоном ОСОБА_8 залишав кладовище, бачив як ОСОБА_9 намагається два рази вдарити кулаком ОСОБА_8 .
Вищенаведена не послідовність показів обвинуваченого, свідчить лише про надуманість такої його позиції з метою уникнути кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються показами опитаних у суді свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_53 , ОСОБА_83 , вищезазначеними експертними дослідженнями. Крім того, за висновком судово-медичної експертизи №998 е, у ОСОБА_9 видимих тілесних ушкоджень чи слідів від їх загоєння в області голови, обличчя, тулубу та кінцівок оглядом не виявлено.
Вищенаведене виключає можливість завдання ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 й свідчить про неспроможність показів обвинуваченого ОСОБА_6 в цій частині.
Заявлені обвинуваченим ОСОБА_6 та його захисником доводи щодо неможливості завдання потерпілому ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, що призвели до смерті останнього, з урахуванням травмованих у обвинуваченого в минулому правих верхньої та нижньої кінцівок, судом перевірені й спростовані проведеним дослідженням №4 від 06 січня 2017 року, відповідно до якого, на момент проведення комісійної судово-медичної експертизи, рухи в суглобах верхніх та нижніх кінцівок збережені практично в повному обсязі, функція верхніх та нижніх кінцівок не порушена, працездатність збережена в повному обсязі. Загальний стан травмованих (правої плечової кістки - 18.07.1997р. та ІІІ та ІV-ї плюснових кісток правої стопи ( 24.06.2011р.) правих верхньої та нижньої кінцівок, працездатність яких не порушена свідчить, що будь-яких перешкод для активних, координованих, цілеспрямованих рухів, які б могли перешкоджати заподіянню тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 не встановлено, а тому доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про неможливість завдання обвинуваченим виявлених у потерпілого тяжких тілесних ушкоджень, є надуманими.
Також, відповідно до висновку судово- медичної експертизи №626/199 -е від 06.05.2015 року, саме тілесні ушкодження у вигляді внутрішньочерепної травми, знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті та стосовно до живих осіб, відносяться до категорії тяжких тілесних пошкоджень.
Інші: множинні рани на підборідді з переходом на слизову нижньої губи з переломом верхньої щелепи, а також травматична екстракція 1,2 зуба на верхній щелепі, 1 зуба на нижній щелепі ліворуч та перелом 8-го ребра по задньо-пахвовій лінії не знаходиться в причинному зв`язку з настанням смерті.
При цьому, в ділянку обличчя було нанесено не менше двох - трьох ударів, в ділянку грудної клітини не менше одного удара. Ушкодження виникли від дії тупого предмету (предметів) чи ударі об такий (такі), можливо від дії руки стиснутою в кулак, ногою взутою в взуття або тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею. Морфологічних ознак різночасового виникнення тілесних ушкоджень не виявлено, тому встановити послідовність їх виникнення не представляється можливим.
Даний висновок щодо характеру, локалізації, механізму спричинення тілесних ушкоджень підтвердив допитаний в суді експерт ОСОБА_86 , а тому твердження обвинуваченого щодо різночасового спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , крім нього, ще й іншими хлопцями ОСОБА_9 , або ОСОБА_11 , або ОСОБА_10 , які не мали ні мотиву, ні приводу цього робити, кількості цих ударів в обличчя, є неспроможними та надуманими.
Також дані висновки суду підтверджуються й висновком експерта №107 -МК від 29.01.2018 року з фототаблицею, щодо характеру слідів, виявлених на светрі та джинсових брюках загиблого ОСОБА_8 . Так, в верхніх відділах передньої частини і спинки светра, а також в області комірця- стійки виявлені забруднення, які частково проникають на спідню поверхню светра і можуть бути слідами засохлої крові.
Характер слідів вказує, що вони є елементарними слідами- просякненнями, які можуть свідчити про те, що поглинаюча поверхня в"язаного матеріалу певний час контактувала з рідким барвником ( можливо з кров"ю), не виключено, при обставинах коли рідкий барвник повільно стікав на поверхню светра, розташованої нижче джерела рідкого барвника ( наприклад рани, що кровоточила).
Поодинокий слід, схожий на висохлу кров, виявлений в верхніх відділах передньої половинки джинсів ліворуч, віднесений до складного сліду-потьоку, який утворився на поверхні тканини внаслідок стікання ( під дією сил тяжіння та явища змочування) рідкого барвника ( невиключно, крові), в двох послідовних напрямках : спочатку. майже стрімко зверху-вниз, вірогідно, при вертикальному ( або близькому до такового) положенні потерпілого, а потім - в косо- поперечному ( в косо-горизонтальному) напрямку зліва-направо, зверху-вниз, при зміні положення потерпілого, прогнозовано, при нахилі його вправо.
В той же час, під час судового розгляду, в тому числі із показань обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що неприязні стосунки між ним та потерпілим ОСОБА_8 виникли через те, що потерпілий повідомив йому, що викликав робітників міліції. Він хотів забрати телефон у потерпілого, щоб перевірити, чи телефонував той до міліції, а тому наніс йому удар кулаком в область губи та забрав належний тому мобільний телефон.
Вищезазначене свідчить, що наявність мотиву у ОСОБА_6 на спричинення потерпілому ОСОБА_8 саме тяжких тілесних ушкоджень на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин.
При цьому, судом не встановлено, і в матеріалах кримінального провадження відсутні будьякі дані, що з боку потерпілого ОСОБА_8 по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_6 були агресивні дії та вчинено суспільно-небезпечне посягання, яке б загрожувало його життю чи здоров`ю, й результатами проведеної експертизи встановлено відсутність судово-медичних даних про наявність тілесних ушкоджень у потерпілого, що могли свідчити про боротьбу або самооборону.
Судом встановлено, що потерпілий будь яким чином не утримував обвинуваченого, тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_6 не наносив, будь-який предметів в руках не тримав, про що свідчить відсутність тілесних ушкоджень в області долонь, рук ОСОБА_8 , будь-якої переваги перед обвинуваченим не мав, обвинувачений міг припинити свої дії та запобігти продовженню даного конфлікту, залишити кладовище, однак цього не зробив, а навпаки наніс тілесні ушкодження як кулаками , так і ногами в область грудної клітини та в життєво важливий орган - голову (в області обличчя), за встановлених обставин з достатньою силою. Саме, реалізуючі злочинний умисел на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, обєктивно міг і повинен був передбачити ступінь тяжкості таких ушкоджень та наслідки, які можуть настати, що свідчить про наявність у ОСОБА_6 умислу на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, які спричинили його смерть.
Про мотив скоєного злочину на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків свідчить сварка, яка виникла між обвинуваченим та ОСОБА_8 на кладовищі 07 березня 2015 року, чого не заперечував й сам обвинувачений ОСОБА_6 під час судового розгляду.
Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, щодо відсутності встановленого часу інкримінованого правопорушення як підставу щодо недоведеності провини ОСОБА_6 , судом не приймаються. Так, допитаний під час судового розгляду експерт ОСОБА_86 вказував, що часові рамки настання смерті ОСОБА_8 07 березня 2015 року можуть бути змінені, з урахуванням температури повітря на вулиці, ректальної температури тіла ОСОБА_8 , оскільки станом на 07 березня 2015 року температура повітря на вулиці була низькою, а чим нижче температура на вулиці, тим труп швидше остиває, а тому встановити точний час смерті ОСОБА_8 07 березня 2015 року складно, в денний час.

С урахуванням наведеного, суд вважає достатнім факт встановлення смерті ОСОБА_8 07 березня 2015 року , в денний час.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, щодо не встановлення місця скоєння даного правопорушення, а відтак й визнання всіх процесуальних документів та дій, речових доказів по цій справі недопустимими доказами, оскільки в матеріалах справи та висунутим обвинувачення зазначено, що це трапилось на кладовищі по вул. Запорізьке шосе, 55, в той час як згідно довідки в м.Дніпро відсутня вул. Запорізьке шосе, а є лише Запорізьке шосе, як обставини не доведеності обвинувачення ОСОБА_6 , або обставина, що вказує на недопустимість цих доказів, судом не приймається, оскільки це не є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Так, законодавець визначив, що місце злочину - це певна територія, на якій здійснюється передбачене Кримінальним Кодексом суспільно-небезпечне діяння. Судом, встановлено, що місцем спричинення тяжких тілесних ушкоджень , від яких настала смерть ОСОБА_8 - це територія кладовища (цвинтаря), що розташована по Запорізькому шосе, 55 в м.Дніпро. Про те, що злочин було скоєно саме на території кладовища по Запорізькому шосе, 55 є безперечним, а розташування даного кладовища є загальновідомим. А тому, визначення в процесуальних документах, діях під час досудового розслідування та в суді не правильної назви місця розташування цього кладовища, де відбулись події інкримінованого злочину, не свідчать про те, що не встановлено місце вчинення злочину, а тому й речові докази, а також складені процесуальні документи та дії є належними й не свідчать про їх недопустимість.

Суд вважає, встановленим та підтвердженим факт наявності й виявлення трупа ОСОБА_8 на кладовищі по АДРЕСА_4 , про що свідчать не тільки покази експерта ОСОБА_86 , фах і рівень професійних навичок якого не викликає сумнівів, який оглядав труп ОСОБА_8 на кладовищі по Запорізькому шосе в м.Дніпро, але й допитаними свідками - працівниками поліції ОСОБА_61 , яка складала процесуальні документа, свідків - працівників поліції ОСОБА_62 , ОСОБА_60 , які перебували на місці скоєння злочину, свідків ОСОБА_54 та ОСОБА_57 , які чергували на кладовищі по Запорізькому шосе в м.Дніпро, коли приїхали працівники де був виявлений труп, а згодом підписали надані їм протокол огляду місця події та трупу.

Тобто, факт виїзду та огляду місця події та трупу ОСОБА_8 08.03.2015 року з 00.06 до 03.00 та 03.10 до 05.00, не спростований і є встановленим.

Але, при цьому, суд не бере до уваги як доказ протокол огляду місця події від 08.03.2015 року, під час якого були вилучені дерев"яна палка з речовиною бурого кольору, листя з речовиною бурого кольору, шапка, зрізи краю нігтьових пласти трупу, поліетиленовий сліп-пакет, т.я. огляд проводився з порушеннями порядку ч.7 ст.223 КПК України, оскільки допитані свідки ОСОБА_58 та ОСОБА_56 вказали, що приймали участь лише у оформленні, тобто підписанні, даних документів, а тому оскільки були порушені суттєві умови здійснення цих процесуальних дій, на підставі п.1 ч.2 ст.87 КПК України це є істотним порушенням прав та свобод людини, і як наслідок є недопустимим доказом визнання речовими доказами нігтьових зрізів з трупу ОСОБА_8 , дерев"яної палки з речовиною бурого кольору, листя з речовиною бурого кольору, шапки, поліетиленового сліп-пакету, та як наслідок проведені експертні дослідження даних предметів та речей - висновок судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів №70/10-718 від 07.04.2015 року ( том 1 а.с.94-96), висновок судово-медичної експертизи №391 від 14.05.2015 року щодо дослідження піднігтьового вмісті обох рук ОСОБА_8 ( том 1 а.с.151-154), висновок судово- медичної експертизи №393 від 15.05.2015 року щодо судово-імунологічного дослідження виявлених речовин на дерев"яній палиці ( том 1 а.с.157-160).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника про те, що не встановлено факту смерті ОСОБА_8 , а наявне лікарське свідоцтво про смерть - то не є документом, що посвідчує дану обставину, судом не приймається. Так, факт смерті ОСОБА_8 встановлений. Ця обставина підтверджена не тільки допитаним в суді експертом ОСОБА_86 , що констатував дану подію на місці огляду трупу ОСОБА_8 08.03.2015 року, але й наявними в матеріалах справи актом судово-медичного дослідження ( обстеження) , висновком судово- медичної експертизи, за якими було встановлено не лише смерть ОСОБА_8 , але й причина смерті, підстави, внаслідок яких вона трапилась, локалізація, характер виявлених й нього тілесних ушкоджень, як внутрішніх, так і зовнішніх, їх характеристика, розташування, в тому числі дослідження не тільки внутрішніх органів, а й з розрізом мозку й детальним дослідженням щодо крововиливів в м"які покрови голови, під м"які мозкові оболонки, інших секційних розрізів, внутрішнім дослідженням інших тілесних ушкоджень з секційними розрізами - в області ребер, ротової порожнини, тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, їх послідовності. Наявна в матеріалах справи копія лікарського свідоцтва про смерть №626 від 09.03.2015 року констатує дану обставину, де судово- медичним експертом на підставі розтину вказано, внаслідок чого настала смерть ОСОБА_8 і ким, ця причина смерті, встановлена.

При цьому, суд вважає, що наявні в матеріалах справи акт судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_8 , висновок судово-медичної експертизи №626/199-е від 06.05.2015 року є належними та допустимими доказами, оскільки були складені та оформлені належною особою - судово- медичним експертом, дані документи містять повний та обгрунтовний виклад проведених внутрішніх та зовнішніх досліджень трупа ОСОБА_8 , детальним описом кожної дії, відповіді на поставлені перед експертом питаннями, а тому даний висновок судово-медичної експертизи №622/199-е від06.05.2015 року, акт судово-медичного дослідження трупу є належним та допустимим доказами, складеним без порушень діючого законодавства.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 заявив, що до нього під час затримання 08.03.2015 року, проведення досудового розслідування, застосовувалось фізичне насильства, тортури й незаконні заходи впливу, під час проведення слідчого експерименту він боявся про це казати своєму захиснику адвокату ОСОБА_71 , а тому його покази під час досудового розслідування є вимушеними.

За даними заявами обвинуваченого, судом було винесено ухвалу від 28.12.2015 року про перевірку в строк до 31.01.2016 року заяви обвинуваченого ОСОБА_6 . Допитані під час судового розгляду працівники поліції ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_62 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 категорично заперечували факт спричинення тілесних ушкоджень обвинуваченому, або ж залякування . Органами досудового розслідування внесено інформацію за даними фактами в ЄРДР, в тому числі і заявою матері ОСОБА_67 за №0000050 та № 0001050, які були об"єднані 28.06.2017року, в яких неодноразово приймались рішення щодо закриття кримінального провадження щодо даних заяв обвинуваченого 28.03.2016 року, 29.06.2016 року, 10.06.2017, 23.10.2017 року, які неодноразово скасовувались. На цей час дана перевірка по заявах в рамках внесеного в ЄРДР провадження, триває.

З урахуванням наведених обставин, оскільки суд досліджує докази безпосередньо, а показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, суд не приймає як доказ винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 його письмове пояснення слідчому ОСОБА_91 і показання, які він надавав під час досудового розслідування як підозрюваний, а також під час слідчого експерименту, висновок додаткової судово-медичної експертизи №626/207 -ЕД від 14.05.2015 року за результатами слідчого експерименту ( том 1 а.с.119-122).

Доводи сторони захисту щодо визнання недопустимим доказом протоколу відібрання зразків від 08.03.2015 року ( том 1 а.с.35, 36) змивів з долонь ОСОБА_6 та піднігтьового змісту, судом не приймається, оскільки даний документ складений у відповідності з нормами кримінального процесуального законодавства, в присутності понятих, даний документ будь-який зауважень не мав, проведений після внесення інформації в ЄРДР, у відповідності зі ст. 245 КПК України. Даних про те, що ці зразки отримані примусово, судом не встановлено, про це ніколи не заявляв обвинувачений ОСОБА_6 .

Аналогічно, судом не встановлено будь-яких порушень щодо надання в присутності понятих одежі обвинуваченим 08.03.2015 року, зразків крові 16.04.2015 року в присутності захисника ОСОБА_71 , а тому доводи сторони захисту щодо визнання недопустимими даних документів, є неспроможними.

Також, під час дослідження висновку експерта №521 , 522 судом встановлено наявність опечаток, щодо початку - 17.02.2015 року та закінчення проведення даних досліджень - 24.02.2015 року, оскільки відповідно до змісту даних висновків, підстав проведення, постанови слідчого від16.04.2015 року, супровідного листа, визначено, що дані дослідження проводилось в квітні місяці, а не в лютому 2015 року, як це помилково зазначив експерт ( том 1 а.с. 123-126, том 1 а.с. 131-139).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ґрунтування вказаних висновків експертів в дослідженнях судово-імунологічної експертизи № 208-к, №521, №522 ( том 1 а.с.143, 125-126, 133-139), судово-медичної експертизи №392 ( том 1 а.с. 146-148) зроблено на відомостях, які вони сприймали безпосередньо при надходженні об"єктів, наявність цілісності пакування предметів дослідження, що виключає їх заміну, докладний опис проведених досліджень, обґрунтованість відповідей на кожне поставлене питання дають підстави суду визнати всі фактичні дані отримані експертами у передбаченому процесуальному законом порядку достовірним, належним та допустимим доказом, який суд у сукупності з іншим доказами кладе в основу свого рішення по суті висунутого ОСОБА_6 обвинувачення, відхиляючи як надумані доводи захисту з цього приводу щодо визнання недопустимими висновків зазначених експертиз.

Доводи захисника та обвинуваченого ОСОБА_6 щодо недоведеності його провини, оскільки допитані свідки ОСОБА_85 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_83 вказували на ОСОБА_6 як на особу, яка ймовірно завдала ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок яких той помер, судом не приймається.

Так, відповідно до ч.4 ст.17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Але, покази зазначених свідків в цій частині, не розцінюються судом як припущення, або сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_6 , оскільки дані особи не були безпосередніми очевидцями щодо нанесення ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 на кладовищі по Запорізькому шосе в м.Дніпро, внаслідок чого той помер. Так, ОСОБА_10 ще на початку, коли всім стало погано, відразу залишив кладовище, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 в момент нанесення тілесних ушкоджень знаходились на кладовищі без свідомості, брат ОСОБА_10 - ОСОБА_83 та ОСОБА_84 взагалі не приймали участі в даних подіях, а вже були очевидцями інших подій, тобто покази цих свідків, що доповнюють один одного, створюють їм алібі щодо причетності до даного злочину, а не ставлять під сумнів доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 .

Крім того, під час судового розгляду судом не встановлено підстав, які б свідчили , що ОСОБА_9 , ОСОБА_84 , ОСОБА_11 .. ОСОБА_10 та ОСОБА_83 обумовлюють обвинуваченого, під час судового розгляду давали послідовні покази, при цьому повідомляли таки деталі, які могли бути відомі тільки безпосереднім учасникам цих подій, лише свідчать про їх об`єктивність і відсутність ознак заздалегідь підготовленого виступу, а тому доводи сторони захисту щодо визнанні недопустимими показів даних свідків є безпідставними.

Доводи захисника та обвинуваченого, що наявних протирічь в рапорті ОСОБА_59 , який містить дату реєстрації в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення 07.03.2015 року за №3294, а в тексті посилання на внесення інформації в ЄРДР №0000992 за фактом вчинення злочину за ч.1 ст.115 КК України 08.03.2015 року, як доказ не доведеності вини ОСОБА_6 судом не приймається.

Так, даний рапорт містить узагальнену інформацію про виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та реєстрації в журналі єдиного обліку. Підставою для внесення інформації в ЄРДР 08 березня 2015 року було те, що 07.03.2015 року до Бабушкінського РВ ДМУ ГУМВС України надійшло повідомлення, що 07.03.2015 року близько 23.55 на цвинтарі по Запорізькому шосе в м.Дніпро виявлено труп ОСОБА_8 з тілесними пошкодженнями і це підтвердилось виїздом на місце групи. Дані обставини підтвердив допитаний свідок ОСОБА_84 , який в суді вказав, що це він зателефонував на "102" з приводу загибелі ОСОБА_8 , оскільки про це йому особисто повідомив обвинувачений ОСОБА_6 07.03.2015 року у кафе ввечері, а також свідки - працівники поліції ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_62 , які виїзджали на місце, експерт ОСОБА_86 , який оглядав труп ОСОБА_8 на кладовищі й свідки ОСОБА_58 та ОСОБА_56 , які в цей час сторожували й чергували на кладовищі.

Всі процесуальні дії по даній справі були вчинені з 08 березня 2015 року, тобто після внесення відомостей в ЄРДР, а тому суд не вбачає, що дані обставини свідчать про істотне порушення прав та свобод людини, а тому вважає доводи сторони захисту щодо недопустимості даних документів, в цій частині, необгрунтованими.

Щодо неналежного оформлення процесуальних документів, в яких дата або час проставлені ручкою, то дані обставини, в сенсі ст.87 КПК України, не є підставою для їх визнання недопустимим доказами, а тому доводи сторони захисту в цій частині судом не приймаються.

Також, стороною захисту було заявлено про недопустимість як доказів - повідомлення про підозру обвинуваченому, про зміну підозри, обвинувального акту, затвердженого 06.11.2015 року, повідомлення про завершення досудового розслідування, про відкриття сторонам матеріалів кримінального провадження, постанов слідчих про призначення експертиз, всіх інших слідчих та процесуальних дій з обвинуваченим ОСОБА_6 . Однак, дані процесуальні документи були складені, а не отримані, слідчим або прокурором, а тому, виходячи зі змісту ст.87 КПК України не можуть визнаватись як недопустимі докази й під час судового розгляду судом не встановлено наявних грубих порушень чинного кримінального - процесуального законодавства під час складання та оформлення даних документів.

Щодо законності та обгрунтованості ухвали про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , його продовження, то законність та обгрунтованість таких судових рішень перевіряється лише у визначеному Законом порядку, тобто апеляційною інстанцією в порядку ст. 309 КПК України.

Щодо визнання недопустимим доказами протоколів допиту представника потерпілої ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_83 , ОСОБА_10 , ОСОБА_67 , ОСОБА_92 , ОСОБА_62 та ОСОБА_87 під час досудового розслідування, до дані доводи сторони захисту судом також не приймається як підстава про визнання даних документів не допустимим доказами, оскільки під час судового розгляду всі ці особи були допитані, підтвердили свої покази, будь-яких заяв щодо істотного порушення їх прав під час досудового розслідування не робили, інших об"єктивних даних. які б свідчили про таке порушення, судом не встановлено. Щодо свідка ОСОБА_9 , в матеріалах справи мається висновок експерта, за яким в нього встановлена відсутність будь-яких тілесних ушкоджень, сам свідок ОСОБА_9 , який був неодноразово допитаний в суді, заявляв, що під час його допиту на досудовому розслідування його права і свободи істотно не порушувались, зі скаргами він не звертався, претензій не має, слідчому він надавав покази добровільно, без примусу і повідомляв лише ті обставини, очевидцем яких був.

ОСОБА_93 судом не допитувався, а тому даний документ щодо його допиту на досудовому розслідуванні оцінці не підлягає на підставі ч.2 ст.23 КПК України, оскільки не був предметом безпосереднього дослідження в суді.

Щодо доводів сторони захисту про порядок залучення до участі в справі на досудовому розслідуванні адвоката ОСОБА_94 , то суд зазначає, що постановою слідчого від 09.03.2015 року було доручено Дніпропетровському центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги залучити захисника до участі у кримінальному провадженні. У відповідності до ст. 50 КПК України повноваження захисника було підтверджено дорученням про надання безоплатної вторинної правової допомоги №004-0016525 від 09.03.2015 року та ордером адвоката ОСОБА_94 , тобто захисник був призначений в порядку діючого законодавства, в зв`язку з чим суд не вбачає порушень права на захист.

При цьому, згідно ст.337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а тому підстави визначення Дніпропетровським обласним центром з надання безоплатної вторинної допомоги як захисника саме адвоката ОСОБА_94 для захисту інтересів ОСОБА_6 , виходить за межі судового розгляду й не може визнаватись судом недопустимим доказом по даній справі.

Щодо доводів сторони захисту про внесення обвинуваченим ОСОБА_6 , як заявником, 20.07.2016 року відомостей в ЄРДР №0000582 з правовою кваліфікацією ч.2 ст.121 КК України за фактом спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 невстановленими особами не є доказом недоведеності вини, оскільки дані обставини щодо спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень за ч.2 ст.121 КК України вже були внесені в ЄРДР 08.03.2015 року за №0000992 та є предметом даного судового розгляду.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_6 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у заподіянні умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_8 , вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує ступінь тяжкості і характер суспільної небезпеки вчиненого злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, скоєних про життя та здоров`я особи, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.
У відповідності до ст.ст.66,67 КК України обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_95 покарання саме у вигляді позбавлення волі із відбуттям покарання у кримінально-виконавчому закладі закритого типу, що буде необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає за необхідне строк покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обчислювати з 08 березня 2015 року 00 годин 00 хвилин, а не з дати складання протоколу затримання ОСОБА_6 з 09 березня 2015 року, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що відразу після виявлення трупа ОСОБА_8 на кладовище, вже під час огляду місця події й оформлення протоколу 08.03.2015 року з 00.06 години, ОСОБА_6 перебував на цьому кладовищі, а потім в Бабушкінському райвідділку м.Дніпро, це підтвердили й свідки ОСОБА_58 та ОСОБА_56 ( сторожа кладовища), свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_82 .. ОСОБА_9 , свідок ОСОБА_67 , яка повідомила, що свого сина після 07.03.2015 року побачила лише в суді 09.03.2018 року під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак дає суду обгрунтовану підставу вважити щодо фактичного затримання ОСОБА_6 не 09.03.2015 року, а з 08 березня 2015 року 00 годин 00 хвилин.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_96 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.121 КК України.

Призначити ОСОБА_97 покарання за ч.2 ст.121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 8 ( вісім) років та 6(шість) місяців.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_97 тримання під вартою залишити без змін.

Строк покарання ОСОБА_97 обчислювати з 08 березня 2015 року.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_97 в строк відбуття покарання термін перебування в Дніпропетровському слідчому ізоляторі з 08 березня 2015 року року до 20.06.2017 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 21.06.2017 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази, які передані на зберігання до камери схову речових доказів Бабушкінськго РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області знищити .
Речові докази - мобільні телефони марки «Нокія» - повернути представнику потерпілій ОСОБА_5 , мобільний телефон «Самсунг» ( том 1 а.с.165-166) повернути ОСОБА_6 .
Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави документально підтверджені витрати за проведення на залучення експерта у розмірі 614,40 грн., перерахувавши вказану суму на розрахунковий рахунок 0004, МФО 805012, , отримувач УДКСУ у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, призначення платежу на експертизу № 70/10-718 від 07.04.2015 року ( том 1 а.с.93).
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1