Провадження №1-кс/127/9238/17
11 жовтня 2017 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора міжрегіональної групи прокурорів прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст.365 КК України, -
До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора міжрегіональної групи прокурорів прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 .
У ході досудового розслідування, у зв`язку із наявністю достатніх доказів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст.365 КК України в редакції Закону від 21.02.2014, а саме у перевищенні влади та службових повноважень за попередньою змовою групою осіб, тобто в умисному вчиненні за попередньою змовою групою осіб працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих їм прав та повноважень, що супроводжувалось насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілих, діями та спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом правам громадян і державним інтересам, та ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 384 КК України в редакції Закону від 16.05.2013, тобто у наданні завідомо неправдивих показань свідка під час провадження досудового розслідування, поєднаному зі штучним створенням доказів обвинувачення, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Підозра повідомлена ОСОБА_5 обґрунтовується показаннями потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами проведення слідчих експериментів, висновками судово-медичних та судово-автотоварознавчих експертиз, долученими до провадження відеозаписами подій, висновками судово-почеркознавчих експертиз, документами з кримінальних проваджень, визнаних речовими доказами, а також іншими матеріалами досудового розслідування.
На даний час виникла необхідність у застосуванні стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у період з 23:00 год. до 06:00 год. кожної доби, оскільки встановлені ризики, визначені ст. 177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове слідство прийшло до висновків, що: наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 тяжкого кримінального правопорушення є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку; у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання за більш тяжкий злочин у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років; вік та стан підозрюваного ОСОБА_5 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу, пов`язаного з обмеженням волі та свободи пересування; на час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_5 є діючим співробітником правоохоронного органу, працюючи на посаді оперуповноваженого управління протидії наркозлочинності в м. Києві Головного управління Національної поліції України в м. Києві; підозрюваний ОСОБА_5 неодружений та неповнолітніх дітей на утриманні не має; раніше ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався.
Оцінюючи особу підозрюваного, з врахуванням статті 178 КПК України, слідство приходить до висновку, що ОСОБА_5 працездатний, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали застосуванню до нього даного запобіжного заходу, не хворіє, не судимий. Характер та обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , характеризують його як особу здатну до фальсифікації доказів причетності тої чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення.
Без застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших підозрюваних, експертів у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Вказані ризики підтверджуються такими фактичними обставинами.
Так, ОСОБА_5 як діючий оперативний працівник поліції може впливати на свідків, потерпілих у даному кримінальному провадженні з метою зміни ними показань. Також останній може із застосуванням службових повноважень схилити залучених ним та ОСОБА_12 цивільних осіб (так званих «тітушок») до відмови від дачі показань щодо відомих їм обставин подій. При цьому, сторона обвинувачення звертає увагу на те, що потерпілі, свідки у цьому кримінальному провадженні в суді ще не допитувались, а тому наявність вказаного ризику є обґрунтованою.
Водночас, на даний час у розшуку перебувають троє колишніх працівників ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві, які є співучасниками ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а саме: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , та командир ПМОП «Беркут» при ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_15 , начальник відділу УБНОН ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_16 , а також троє залучених співробітниками УБНОН ГУМВС України в м. Києві до вчинення розслідуваного діяння цивільних осіб (так звані «тітушки» та їх координатори).У зв`язку з цим орган досудового розслідування обґрунтовано вважає, що при застосуванні щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу менш суворого, ніж домашній арешт, останній вживатиме заходів щодо інформування розшукуваних про хід і результати слідчих дій, встановлені досудовим розслідуванням обставини, повідомить їх про факт розшуку і сприятиме ними уникнення від кримінальної відповідальності та подальшого переховування від органів досудового розслідування.
Будучи діючим працівником поліції, ОСОБА_5 , має необхідні та достатні знання, що стосуються проведення досудового розслідування у кримінальних провадженнях, тактикою проведення слідчих дій, є достатньо обізнаним із специфікою розслідування кримінальних правопорушень, може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому правопорушень, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.
Як діючий працівник поліції ОСОБА_5 має значні зв`язки у правоохоронних органах, в т.ч. серед тих, які були співвиконавцями у вчиненні інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.
До прикладу, дослідженням розсекречених матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, проведених відповідно до ухвали слідчого судді Апеляційного суду м. Києва № 01-7658т/НСД, виявлено системні факти координації ОСОБА_5 із своїми колегами по службі УБНОН ГУМВС України в м. Києві, зокрема колишнім заступником начальника управління начальника відділу організації оперативної роботи та контролю за діяльністю міськрайлінорганів у протидії наркозлочинності управління боротьби з незаконним обігом наркотиків ГУМВС України в м. Києві ОСОБА_12 , який також є підозрюваним в даному провадженні, дій з питань обрання тактики та дотримання ними єдиної лінії поведінки під час проведення слідчих дій за їх участі, інформування один одного про їх результати. Внаслідок такого узгодження позицій з іншими фігурантами кримінального провадження ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності в ході досудового розслідування змінено надані ним раніше показання. Відповідно в зв`язку з цим ОСОБА_5 не дає показань щодо всіх осіб, які приймали участь у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, чим перешкоджає органу досудового розслідування у встановленні істини у кримінальному провадженні. Така позиція сторони захисту вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може сховати, знищити або спотворити речові докази, про які ще стороні обвинувачення невідомо (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Вказаний ризик підтверджується також і тим, що під час проведення 01.08.2016 слідчого експерименту за участі співучасника ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_17 , останній не зміг навіть показати місце, де нібито на нього та ОСОБА_12 23.01.2014 напали працівники громадського руху «Автомайдан» та спричинили ОСОБА_12 тілесні ушкодження.
Усвідомивши невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі на великий строк, при цьому, будучи без запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 при застосуванні менш суворого запобіжного заходу, ніж домашній арешт та будучи без електронного засобу контролю, може зникнути та переховуватись від слідчого, прокурора та суду. Даний ризик актуалізується відсутністю у підозрюваного, який є неодруженим та не має на утриманні неповнолітніх дітей, достатньо міцних соціальних зв`язків, здатних утримати його від вчинення таких дій.
Постановою заступника Генерального прокурора України продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до дванадцяти місяців, тобто до 28.09.2017.
09.08.2017 стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України відкрито матеріали досудового розслідування та на даний час триває стадія ознайомлення з ними.
Відповідно до ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.
На даний час скерувати обвинувальний акт до суду під час дії строку покладених на ОСОБА_5 обов`язків не видається за можливе з об`єктивних причин через виняткову складність провадження, оскільки ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування триває, а також необхідний час для складання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування та виконання інших необхідних процесуальних дій.
Здійснити раніше зазначені процесуальні дії або завершити їх до цього часу не видалось можливим з об`єктивних причин, оскільки сторона захисту вкрай повільно ознайомлюється з матеріалами досудового розслідування.
Водночас всі вище наведені процесуальні дії мають суттєве значення для судового розгляду, встановлення істини у цьому кримінальному провадженні та притягнення до відповідальності усіх осіб, причетних до вчинених злочинів, у зв`язку з чим наявні достатні підстави для покладення на ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування.
При розгляді судом даного клопотання немає потреби у виклику та допиті свідків.
Без застосування вказаного запобіжного заходу запобігти настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо. При цьому, більш м`який запобіжний захід ніж домашній арешт застосувати неможливо, оскільки: особисте зобов`язання занадто м`який запобіжний захід, який не можна застосувати враховуючи особу підозрюваного, наявні ризики, та тяжкість вчиненого; особиста порука неможливо застосувати, оскільки жодна особа не звернулась до органу досудового розслідування з метою поручитись за підозрюваного та такого прохання від нього самого не надходило; застава застосування недоцільне, оскільки ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням фізичного насильства.
Запобігти іншим чином настанню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, неможливо, тому прокурор просив клопотання задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку адвоката.
Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, його репутацію, майновий стан, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_18 та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Згідно ч.2 ст. 219 КПК України строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.
Постановою заступника Генерального прокурора України продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні до дванадцяти місяців, тобто до 28.09.2017.
Таким чином, оскільки строк досудового розслідування закінчився
Враховуючи вищезазначене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити в задоволення клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки на момент розгляду клопотання строк досудового розслідування закінчився, при цьому прокурором не було надано жодних доказів, що стороні захисту було відкрито матеріали досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України та на даний час триває ознайомлення з ними.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
У задоволенні клопотання прокурора міжрегіональної групи прокурорів прокурора відділу прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваногоОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: