Ухвала
про залишення касаційної скарги без руху

02 жовтня 2017 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

суддівОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року,
в с т а н о в и в:
У касаційній скарзі захисник порушує питання про перегляд указаних судових рішень в касаційномупорядку.
За положеннями ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин, і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Статтею 438 цього Кодексу встановлено, що підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. На будь-яких інших підставах, зокрема, через неповноту судового розгляду, невідповідність висновків, викладених у вироку, фактичним обставинам справи, суд касаційної інстанції не вправі скасувати або змінити оскаржуване рішення, а виходить з обставин, установлених судом.
Статтею 427 КПК регламентовано вимоги до касаційної скарги, в якій має бути викладено обґрунтування позиції з урахуванням наведених положень процесуального закону, проте захисник на це не зважив, скаргу подано без додержання п. 4 ч. 2 цієї статті.

Так, у поданій скарзі не міститься обґрунтування неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність діяння щодо правильності засудження ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 186 КК (за епізодом заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 ) та таких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкову зміну вироку та ухвали напідставах, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст.438 КПК, з огляду на точний зміст приписів статей 91, 94, 95, 368, 370, 412, 413, 419 цього Кодексу.
На обґрунтування своєї позиції про незаконність оскаржуваних судових рішень, ОСОБА_4 надаючи свою оцінку доказам, вказує на неповному удового розгляду, посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Не зазначено й конкретних порушень закону, які, на думку захисника, було допущено апеляційним судом (за аналогічними доводами сторони захисту) та які саме доводи залишились поза увагою цього суду, звідси, й немає обґрунтування незаконності ухвали цього суду.
Виконуючи приписи ст. 429 КПК, колегія суддів перевіривши касаційну скаргу захисника на відповідність вимогам ст. 427 цього Кодексу, встановила, що її подано без додержання положень наведеної норми процесуального права. У зв`язку з цим, ОСОБА_4 повинно бути надано строк для усунення недоліків із роз`ясненням, що у разі невиконання зазначених вимог скаргу буде повернуто.
Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суд
п о с т а н о в и в:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 березня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 17 липня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків протягом семи днів іздня отримання копії ухвали.
У разі не усунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк, скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3