Постанова
Іменем України
08 лютого 2018 року

м. Київ
справа № 715/598/17
провадження № 51-673 км 17
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні касаційні скарги потерпілого та прокурора на ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 22 вересня 2017 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049, за обвинуваченням
ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами

першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Глибочицького районного суду Чернівецької області від 20 червня 2017 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки та покладено обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

За обставин, встановлених судом та детально викладених у вироку суду ОСОБА_8 засуджено за те, щі він, 20 січня 2017 року, приблизно о 12 год., керуючи автомобілем марки «ВМW 520D» в смт. Глибока Чернівецької області, в порушення п. 21.11а) Правил дорожнього руху, катав пасажира ОСОБА_6 , який, будучи на лижах, тримався за мотузки, які були прикріплені до автомобіля, тобто перевозив пасажира поза кабіною автомобіля.
В подальшому, під час катання, ОСОБА_8 , не врахувавши дорожню обстановку, не побачивши, що ОСОБА_6 впав і заплутався у мотузки, продовжив рух, в результаті чого потерпілий ударився в електроопору та отримав тяжке тілесне ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 22 вересня 2017 року вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 скасовано. ОСОБА_8 визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.
Вимоги касаційної скарги і доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі прокурор вважає, що ухвала апеляційного суду щодо ОСОБА_8 підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність через незастосування судом кримінального закону, який підлягав застосуванню та просить призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. На думку прокурора, апеляційний суд, в порушення вимог кримінального процесуального закону, не надавши належної оцінки доказам у їх сукупності, ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення про закриття провадження за відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_8 у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Вважає, що судом першої інстанції були повністю досліджені докази по справі у їх сукупності та дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, а суд апеляційної інстанції безпідставно закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення безпосередньо не досліджуючи доказів.
Під час касаційного розгляду потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого підтримали подану касаційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор підтримав подані касаційні скарги, просив задовольнити їх.
Позиції інших учасників судового провадження
У запереченнях на касаційну скаргу потерпілого захисник ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , вважає касаційну скаргу потерпілого необґрунтованою. Просить залишити її без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 22 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.
Мотиви Суду
Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до приписів ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.
Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Крім того, необхідно зазначити, що недотримання засади безпосередності призводить до порушення інших засад кримінального провадження. Тому засада безпосередності виступає необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, недотримання її судом, виходячи зі змісту частини другої статті 23 та статті 86 КПК України, означає, що докази, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, не можуть бути визнані допустимими і враховані при постановленні судового рішення судом, а отже, судове рішення, відповідно до статті 370 КПК України, не може бути визнано законним і обґрунтованим.
Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Згідно зі ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
Також ч. 4 ст. 95 КПК України передбачено, що суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 цього Кодексу.

Переглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , апеляційний суд не дотримався зазначених вимог кримінального процесуального закону, допустився протиріччя при постановлені рішення, зазначивши, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки має місце неповнота судового розгляду та формулювання обвинувачення, визнаного доведеним, в якому суд послався на п. 21.11 Правил дорожнього руху, який був порушений обвинуваченим ОСОБА_8 .
Водночас, суд апеляційної інстанції встановивши неповноту судового розгляду обмежився лише допитом обвинуваченого та потерпілого, і не дослідив безпосередньо інші докази, які були покладені судом першої інстанції в основу обвинувального вироку, дійшовши висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, тобто без безпосереднього дослідження доказів дав їм іншу оцінку ніж ту, яку дав суд першої інстанції.
За таких обставин, рішенняапеляційного суду про визнання ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України ухвалено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, його не можна визнати законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому це рішення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду суду апеляційної інстанції належить врахувати наведене, ретельно перевірити доводи, наведені в касаційних скаргах про порушення вимог кримінального процесуального закону, безпосередньо дослідити необхідні докази за наявності для цього підстав, у сукупності проаналізувати їх і ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, яке б відповідало положенням ст. 370 КПК України.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, пунктом 4 параграфу 3 розділу 4 Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, колегія суддів

ухвалила:
Касаційні скарги потерпілого ОСОБА_6 та прокурора задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Чернівецької області від 22 вересня 2017 року щодо ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3