Справа №: 343/2308/17
Провадження №: 1-кп/0343/17/18
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2018 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР 08.12.2017 року за номером № 0000861, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оболоня, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, що має середню освіту, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 ухилився від призову на строкову військову службу.

Злочин вчинено за таких обставин:

На виконання вимог Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указом Президента України № 122/2016 від 29 березня 2016 року «Про строки проведення чергових призовів, чергові призови громадян України на строкову військову службу та звільнення в запас військовослужбовців у 2016 році», було постановлено призвати на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 20 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу.
ОСОБА_4 з 2013 року перебував на обліку призовників ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно витягу з книги протоколів призовної комісії № 11 від 21 жовтня 2016 року, ОСОБА_4 визнаний придатним для військової служби і підстав, предбачених ст.ст. 17,18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на відстрочку та звільнення від призову на строкову службу у нього не було. 18 жовтня 2016 року ОСОБА_4 під розписку було вручено повістку про прибуття до військового комісаріату на 27 жовтня 2016 року для подальшого відбуття у складі команди до військової частини Збройних Сил України. При цьому працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 було попереджено ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за неявку до військового комісаріату у строк, вказаний у повістці. 27 жовтня 2016 ОСОБА_4 разом з іншими призовниками та уповноваженою особою на підставі наказу № 127 від 27.10.2016 року, виданого військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 , прибули до ІНФОРМАЦІЯ_4 , що знаходиться по АДРЕСА_2 . Перебуваючи в ІНФОРМАЦІЯ_5 та не маючи права на відстрочку від призову на строкову військову службу ОСОБА_4 , без поважних причин, самовільно, без будь-якого на те дозволу, з метою ухилення від строкової військової служби того ж дня покинув його територію та зник у невідомому напрямку.
В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при викладених в обвинувальному акті обставинах. При цьому пояснив, що дійсно 27 жовтня 2016 він разом з іншими призовниками та уповноваженою особою військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_3 прибули до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Він думав, що буде там проходити комісію і його не призвуть на службу, так як має проблеми із зором. Однак, коли зрозумів, що повинен іти до армії, то покинув територію комісаріату та втік. Він розуміє, що вчинив неправильно і щиро розкаюється у вчиненому та просить його суворо не карати.

Так як обвинувачений в судовому засіданні свою вину визнав повністю та дав суду показання, аналогічні пред`явленому обвинуваченню, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, за згодою всіх учасників судового розгляду і у відповідності до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд обмежив обсяг досліджуваних доказів в даному кримінальному провадженні, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та обмежився допитом обвинуваченого, сумнівів у добровільності та істинності позиції якого в суду немає, та дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані в даному кримінальному провадженні докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та підтверджується, поза розумним сумнівом, комплексом достатньо переконливих, чітких, неспростовних і узгоджених між собою доказів.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ст. 335 КК України, оскільки він ухилився від призову на строкову військову службу.

Обираючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання, оскільки обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин не встановлено.

До пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставин суд відносить його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він неодружений, не працює, має середню освіту, несудимий, на обліку в наркологічному та психоневрологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває, виріс в благополучній сім`ї, проживає разом з матір`ю, вітчимом та 2 братами, позитивно характеризується по місцю проживання.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд також керується вимогами ст. 65 КК України та роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Згідно з ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що за наявності вищеназваних пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обтяжуючих та з урахуванням особи обвинуваченого, його суб`єктивного відношення до вчиненого, йому слід призначити покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ст. 335 КК України, за якою його визнано винним.

Дане покарання, на думку суду, відповідає скоєному та буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення ним нових злочинів, а більш м`яке покарання не відповідамите меті виправлення обвинуваченого.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався.
Судових витрат у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлявся.
Рчові докази у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373,374 КПК України, суд,-
З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 335 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: