АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-сс/790/1934/17 Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2017 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
з участю прокурора - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові матеріали за апеляцією захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 та застосовано відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№27) строком на 60 днів до 18 год. 00 хв. 20 січня 2018 року.

Визначено суму застави в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень (а.с.58-59).

Як зазначено в ухвалі, 22.11.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло вказане клопотання, про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління ДПС України в Харківській області (№27).

В обґрунтування клопотання, слідчий вказував, що Шевченківським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні №00004403 від 07.09.2017 року за підозрою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

20.11.2017 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та вважав встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався слідчий в своєму клопотанні.

Разом з цим, слідчий суддя при визначенні розміру застави ОСОБА_9 , прийшов до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2017 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Захисник належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи однак з невідомих причин на апеляційний розгляд не з`явився.

За таких обставин, в силу вимог ст.405 КПК України неявка захисника не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, відповідно до ст.214 КПК України, 07 вересня 2017 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00004403 були внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України та розпочате досудове розслідування (а.с. 1).

В порядку ст.ст.276-278 КПК України 20 листопада 2017 року слідчим здійснено повідомлення ОСОБА_9 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України (а.с.42-44).

В обґрунтування клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 умисного злочину середньої тяжкості, передбаченого ч.1 ст.122 КК України; ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою (а.с.46-48).

Слідчим суддею не враховано, що відповідно до положень ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Слідчий суддя визнав доведеним існування у кримінальному провадженні всіх ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з чим погоджується апеляційний суд.

Між тим, слідчим, прокурором та слідчим суддею не враховано, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

В порушення наведеної вище правової норми прокурором не доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Не доведено вищезазначене прокурором і в суді апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_9 раніше судимий 24.04.2017 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України, до позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном 2 роки.

ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 122 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Всупереч вимогам п.6 ч.1 ст.184 КПК України, слідчий в клопотанні лише зазначив про неможливість запобігання вказаних ризиків шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, проте, будь-якого обґрунтування, з посиланням на матеріали кримінального провадження, обставин, які дають підстави вважати неможливим застосування до ОСОБА_9 іншого, аніж тримання під вартою, запобіжного заходу, клопотання не містить.

Таким чином, висновок слідчого судді про недостатність застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою не вмотивований.

Згідно з ч.4 ст.195 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, але не доведе обставини, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м*який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про доведеність прокурором обставин, які б свідчили про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобіганням ризикам у кримінальному провадженні та необхідність застосування до ОСОБА_9 найсуворішого запобіжного заходу.

За вищенаведених обставин, ухвала слідчого судді на підставі вимог п.1,3 ч.1 ст.409 та ч.1 ст.412 КПК України підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, відповідно до ч.3 ст.407 КПК України.

Судова колегія враховує вік підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність малолітньої дитини та постійного місця проживання.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про можливість застосування до підозрюваного ст.181 КПК України і обрання йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування цілодобово.

На думку судової колегії саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово, здатен забезпечити належну процессуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний, обвинувачений, який був затриманий негайно доставляється до місця проживання і звільняється з-під варти, якщо згідно з умовами обраного запобіжного заходу йому заборонено залишати житло в певний період доби.

З огляду на викладені обставини у сукупності, апеляційний суд вважає, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на підозрюваного обов`язків:

прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не вілучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим, прокурором, здати слідчому для передачі на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, передбачених п. 1, 2, 3, 4, 8, ч. 5 ст.194 КПК України в повній мірі відповідатиме меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним ОСОБА_9 покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, зазначені у п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 22.11.2017 року щодо застосування у відношенні підозрюваного за ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в межах строку досудового розслідування скасувати.

Винести нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 1 ОСОБА_6 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_9 обов`язки, передбачені п. 1,2,3,4,8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку, передбаченому п. 1 ч. 3 ст. 202 КПК України звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на слідчого СВ Шевченківського відділу поліції ГУ Національної поліції в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_8 .

Встановити строк дії даної ухвали до 20 січня 2018 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст.424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий

Судді