Справа №345/76/18
Провадження № 1-кс/345/58/2018
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.01.2018 року м. Калуш
Слідчий СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон «LG» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою № НОМЕР_2 та грошові кошти, які були виявлені та вилучені під час проведення обшуку квартири, що в АДРЕСА_1 .
10.01.2018 року за результатами проведення слідчої (розшукової) дії, а саме обшуку громадянина ОСОБА_4 , було вилучено та визнано речовим доказом: мобільний телефон марки «LG» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою № НОМЕР_2 ; купюра номіналом 200 грн. серії ТВ 5809428; 200 грн. ЕД 6765848; 100 грн. ЕА 9224471; 100 грн. СГ 7848517; 50 грн. УП 6765848; 100 грн. ЕЄ 8947649; 20 грн. ЧГ 2373347; 5 грн. УЕ 8299995; 2 грн. ТЖ 2022559.
Пункт 1 частини 2 статті 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Частина 3 цієї ж статті вказує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Прокурор ОСОБА_5 , який здійснює процесуальне керівництво у даному провадженні, подав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує.
Ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами, приходжу до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
З протоколу обшуку від 10.01.2018 року (а.с.5) вбачається, що під час обшуку квартири за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «LG» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою № НОМЕР_2 ; купюри номіналом 200 грн. серії ТВ 5809428; 200 грн. ЕД 6765848; 100 грн. ЕА 9224471; 100 грн. СГ 7848517; 50 грн. УП 6765848; 100 грн. ЕЄ 8947649; 20 грн. ЧГ 2373347; 5 грн. УЕ 8299995; 2 грн. ТЖ 2022559.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З долучених до клопотання матеріалів вбачається, що є достатні підстави вважати, що вилучені під час обшуку 10.01.2018 року грошові кошти - здобуті злочинним шляхом, а вилучений мобільний телефон використовувався під час здійснення збуту наркотичних засобів. За таких обставин вказані речі відповідають критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України і можуть бути використані як докази під час розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.
П. 1 ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Отже, з метою забезпечення збереження речових доказів та забезпечення дієвості даного кримінального провадження, на вилучені речі слід накласти арешт, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 236, 309, 395 КПК України,
у х в а л и в :
Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на мобільний телефон марки «LG» IMEI: НОМЕР_1 із сім-картою № НОМЕР_2 ; купюру номіналом 200 грн. серії ТВ 5809428; купюру номіналом 200 грн. ЕД 6765848; купюру номіналом 100 грн. ЕА 9224471; купюру номіналом 100 грн. СГ 7848517; купюру номіналом 50 грн. УП 6765848; купюру номіналом 100 грн. ЕЄ 8947649; купюру номіналом 20 грн. ЧГ 2373347; купюру номіналом 5 грн. УЕ 8299995; купюру номіналом 2 грн. ТЖ 2022559., шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.
Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення. Порядок оскарження ухвали визначено ст.ст. 392, 395 КПК України.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, в порядку передбаченомуст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала може бути скасована слідчим суддею чи судом в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду справи.

Слідчий суддя: