Справа № 681/1024/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючої- судді ОСОБА_1 ,
суддів- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участі секретаря ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
захисників ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому кримінальне провадження №1-кп/686/68/17 на підставі обвинувального акта по обвинуваченню
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні 2 дітей, раніше не судимого,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та мешканця АДРЕСА_3 , громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,
відданих до суду за ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
В С Т А Н О В И В :
23 квітня 2014 року обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 за попередньою змовою між собою викрали потерпілого ОСОБА_16 , що спричинило тяжкі наслідки, та умисно вбили викраденого потерпілого за слідуючих обставин :
В зазначений вище день, приблизно о 20 годині, в м.Полонному по вул. Артема, 91, Хмельницької області, біля магазину "ЧП продукти" ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_16 , з яким вони розпивали спиртні напої, з метою помститися останньому за нанесення удару Прадію та маючи на меті викрадення людини та позбавлення його життя, умисно нанесли кулаками декілька ударів по обличчю ОСОБА_17 , після чого ОСОБА_18 та ОСОБА_19 взяли потерпілого під руки та всупереч волі посадили в автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_20 , та перевезли в лісовий масив, що знаходиться поблизу ПАТ "Полонський гірничий комбінат" в м.Полонному, при цьому по дорозі ОСОБА_10 та ОСОБА_11 взяли у знайомого ОСОБА_21 господарську лопату.
Приїхавши до лісового масиву, діючи за попередньою змовою між собою та реалізовуючи єдиний із ОСОБА_18 та ОСОБА_19 умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_16 , ОСОБА_20 на дорозі біля лісового масиву умисно наніс потерпілому кілька ударів кулаком правої руки в голову та тулуб, після цього ОСОБА_18 умисно наніс ОСОБА_22 металевою частиною господарської лопати декілька ударів в голову та шию та передав лопату ОСОБА_19 . Останній умисно наніс її металевою частиною п`ять ударів в область голови та шиї потерпілого, від чого лопата зламалась, а ОСОБА_17 упав на землю. Після цього ОСОБА_19 умисно наніс потерпілому ще декілька ударів дерев`яною частиною лопати- держаком в область голови і шиї та декілька спрямованих згори донизу ударів ногами у ділянки голови, шиї та по тулубу.
Внаслідок указаних дій обвинувачених ОСОБА_16 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми; двох саден в лобній ділянці голови справа; рани в ділянці правої надбрівної дуги, в ділянці зовнішнього кута правого ока, синця в ділянці зовнішнього кута правого ока, рани в ділянці лівої надбрівної дуги, рани в ділянці зовнішнього кута лівого ока, синця в даній ділянці, рани та садна на переніссі, рани на шкірі верхньої губи зліва, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи зліва, рани на шкірі нижньої губи по центру, рани на підборідді зліва, перелому лобної кістки зліва, субарахноїдального крововиливу в лобній ділянці лівої півкулі, крововиливу в шлуночки мозку, закритої травми шиї, синця на передній поверхні шиї, садна на фоні синця, крововиливу в м`які тканини шиї, прикушений кінчик язика, переломів хрящів гортані з масивними крововиливами в оточуючі м`які тканини, субконюктивальними крововиливами на білкових оболонках обох очей, які відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, та які призвели до смерті потерпілого.
З метою приховання умисного вбивства викраденого ОСОБА_16 обвинувачені закопали його труп в лісовому масиві та, повертаючись в місто, викинули лопату в лісопосадку.
Винність обвинувачених у вчиненні злочинів стверджується сукупністю зібраних по справі доказів.
Так, самі обвинувачені в суді підтвердили, що 23 квітня 2014 року ввечері біля магазину «ЧП продукти» в м. Полонному розпивали спиртні напої з ОСОБА_16 , з яким у них виник конфлікт за побиття ним ОСОБА_18 . В конфлікті брали участь всі троє, після чого ОСОБА_18 та ОСОБА_19 взяли ОСОБА_17 під руки, опіру при цьому він не чинив, завели в належний ОСОБА_20 автомобіль, в який потім сіли самі, ОСОБА_20 - за кермо та приїхали в лісовий масив, що знаходиться поблизу ПАТ «Полонський гірничий комбінат». По приїзду з машини вивели ОСОБА_17 , конфлікт з ним поновився, під час якого використали господарську лопату, яка перед цим ними була позичена у знайомого ОСОБА_21 та знаходилась в автомобілі. Цією лопатою потерпілого били ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , били металевою та дерев`яною частинами по тілу та по голові, лопата лопла, а ОСОБА_17 помер. Його тіло там же закопали, а, повертаючись до міста, по дорозі викинули частини лопати.
На слідуючий день ОСОБА_20 попередив продавця магазину «ЧП продукти», яка працювала в магазині в день вбивства ОСОБА_17 і бачила їх конфлікт з потерпілим біля магазину, про мовчання щодо цього, після чого за пропозицією ОСОБА_20 вони виїхали з ОСОБА_23 , однак невдовзі були затримані працівниками поліції.
Крім того, ОСОБА_11 підтвердив факт нанесення в лісовому масиві Бобенюком Дудці в область голови та шиї не менше п`яти ударів металевою частиною лопати, після чого лопата лопла, ОСОБА_17 упав на землю, а ОСОБА_19 наніс йому по голові, шиї та тулубу ще декілька ударів дерев`яною частиною лопати, після чого заліз ногами і пригав по тілу потерпілого.
Зазначені обставини, як свідчать дані відповідних протоколів проведення слідчих експериментів від 6 травня та 3 червня 2014 року, обвинувачені ОСОБА_11 та ОСОБА_12 підтвердили під час проведення з ними цих слідчих дій. При цьому кожен окремо детально розказав та показав місце біля магазину «ЧП продукти», де відбувся конфлікт та побиття ОСОБА_17 , спосіб його вивезення автомобілем ОСОБА_20 в лісовий масив, позику по дорозі Прадієм та ОСОБА_20 лопати, механізм подальшого нанесення ними обома ударів лопатою потерпілому, місце та деталі закопування його тіла.
Із показань в суді потерпілої ОСОБА_7 видно, що 23 квітня 2014 року після обіду її чоловік ОСОБА_16 пішов в магазин за цигарками та не повернувся. При цьому він був тверезим без бідь-яких тілесних ушкоджень. На слідуючий день він був знайдений мертвим в лісовому масиві поблизу ПАТ «Полонський гірничий комбінат». При цьому його тіло було дуже знівечене, сховане в ямі, присипане землею та гиляками.
Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 суду пояснили, що зі слів дружини потерпілого дізнались про його зникнення та подальше вбивство. При цьому ОСОБА_24 зазначила, що була присутня в лісопосадці під час огляду трупа ОСОБА_16 , який був порубаним та лежав в землі у виритій ямі.
Факт конфлікту обвинувачених з ОСОБА_17 та подальшого його вбивства в суді підтвердив свідок ОСОБА_25 , який пояснив, що 23 квітня 2014 року перебував з ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 біля магазину «ЧП продукти» під час розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_16 . Конфлікт між ними виник із-за того, що ОСОБА_17 ударив ОСОБА_18 , який, а також ОСОБА_19 , у відповідь нанесли йому кулаками удари по обличчю, а потім під руки завели і посадили в належну ОСОБА_20 машину. Цим автомобілем всі поїхали у лісовий масив, прихопивши позичену у ОСОБА_21 господарську лопату. Біля лісосмуги конфлікт з потерпілим поновився, обвинувачені з ним билися, при цьому була використана позичена лопата, якою ОСОБА_17 били ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , наносили йому удари в голову її металевою та дерев`яною частинами, від чого потерпілий помер. Вони покинули місце злочину, залишивши тіло ОСОБА_17 . На слідуючий день за пропозицією ОСОБА_20 всі виїхали з міста.
Зазначені обставини, як свідчать дані відповідного протокола проведення слідчого експеримента від 6 травня 2014 року, свідок ОСОБА_25 підтвердив під час проведення даної слідчої дії. При цьому свідок детально розповів та показав, як у обвинувачених відбувався конфлікт з потерпілим біля магазину «ЧП продукти», як ОСОБА_19 та ОСОБА_18 волокли Дудку до машини ОСОБА_20 та хто і як наносив йому удари в лісопосадці
Свідок ОСОБА_26 суду пояснила, що працювала продавцем магазину «ЧП продукти» та після обіда 23 квітня 2014 року була на роботі в магазині. Біля магазину є прибудова, в якій в той вечір обвинувачені та потерпілий розпивали спиртні напої, під час чого звідти почали доноситись гуркіт та дзвін побитого скла, після цього вона побачила через вікно, як ОСОБА_18 та ОСОБА_19 волокли Дудку, голова його була спущена наперед та опору він не чинив, в автомобіль ОСОБА_20 . При цьому вони посадили потерпілого на заднє сидіння, ОСОБА_19 закинув його ноги в салон автомобіля, в який через деякий час сіли всі обвинувачені, з ними також сів ОСОБА_25 . Автомобілем керував ОСОБА_20 , вони поїхали в сторону гірничого комбінату. На місці, де перед цим вони розпивали спиртні напої, вона виявила розбиті пляшки з-під пива, калюжі та зірваний стіл, який до цього був закріплений. На слідуючий день до неї зателефонував ОСОБА_20 та попередив, щоб вона нікому не розповідала про їх перебування напередодні з ОСОБА_17 в магазині, який, як пізніше вона взнала, був ними вбитий.
Зазначені обставини, як свідчать дані відповідного протокола про проведення слідчого експеримента від 26 квітня 2014 року, свідок ОСОБА_26 підтвердила під час проведення даної слідчої дії. При цьому свідок детально розповіла та показала, яким саме чином обвинувачені волокли Дудку, голова якого була схилена, до автомобіля, заштовхували його в салон та закидали ноги потерпілого. Також при пред`явленні особи для впізнання за фотознімками, як видно із відповідного протоколу від 26 квітня 2014 року, ОСОБА_27 впізнала ОСОБА_19 , як особу, яка разом з Прадієм біля магазину волокли Дудку в автомобіль.
Із показань в суді свідка ОСОБА_28 - продавця магазину «ЧП продукти» видно, що вранці 24 квітня 2014 року вона приступила до роботи в магазині та побачила у прибудові до нього побиті пляшки та сміття. Невдовзі до магазину зайшли ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , останній був дуже знервований, з її телефона дзвонив до продавця ОСОБА_26 , яка напередодні працювала в магазині. Свідок чула, як під час цієї розмови ОСОБА_20 залякував ОСОБА_27 .
Свідок ОСОБА_21 суду пояснив, що його домоволодіння знаходиться біля дороги, яка веде від магазину «ЧП продукти» до лісосмуги біля ПАТ «Полонський гірничий комбінат». 23 квітня 2014 року ввечері, коли він перебував дома, біля його подвір`я зупинився належний ОСОБА_20 автомобіль, з нього вийшли ОСОБА_18 та ОСОБА_20 , який попросив позичити лопату. Поскільки обидва були в нетверезому стані, не пояснювали, для чого їм лопата, лише посміхались, свідок спочатку відмовив, однак потім дав, зваживши на те, що ОСОБА_20 знав, як бувшого сусіда. Взявши лопату, вони уїхали в сторону лісосмуги. Вподальшому лопату не повернули.
За даними протоколу огляду місця події та фототаблиць до нього від 25 квітня 2014 року в лісі за межами міста Полонного було виявлено труп ОСОБА_16 із слідами насильницької смерті, який знаходився у викопаній ямі та був присипаний землею. Також при огляді зазначеного місця неподалік були виявлені сліди коліс транспортного засобу, пусті пляшки з-під спиртних напоїв та інші дрібні речі.
Самі обвинувачені в суді підтвердили, що виявлений слід коліс залишений автомобілем ОСОБА_20 , а пляшки та інші речі залишені ними під час їх перебування разом в ОСОБА_17 в лісосмузі, де вони його вбили та закопали. Відсутність на даних предметах будь-яких слідів, як зазначили відповідні висновки експертиз, в даному випадку значення не має.

Згідно даних протоколу додаткового огляду від 29 квітня 2014 року за межами міста Полонного в траві були також виявлені металева та дерев`яна частини господарської лопати, на якій, а саме на її держаку, за висновком судово-цитологічної експертизи № 98 від 11 липня 2014 року, були виявлені потожирові виділення, які можуть походити, як від ОСОБА_18 , так і від ОСОБА_19 .
Обидва обвинувачені в суді підтвердили, що саме цією лопатою били потерпілого, від чого вона лопла, а її частини викинули в траву під час повернення в м. Полонне.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 175 від 30 червня 2014 року у ОСОБА_16 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді : відкритої черепно-мозкової травми: двох саден в лобній ділянці голови справа; рани в ділянці правої надбрівної дуги, в ділянці зовнішнього кута правого ока; синця в ділянці зовнішнього кута правого ока; рани в ділянці лівої надбрівної дуги; рани в ділянці зовнішнього кута лівого ока; синця в даній ділянці; рани та садна на переніссі; рани на шкірі верхньої губи зліва, крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи зліва; рани на шкірі нижньої губи по центру; рани на підборідді зліва; перелому лобної кістки зліва; субарахноїдального крововиливу в лобній ділянці лівої півкулі; крововиливів в шлуночки мозку; закритої травми шиї: синця на передній поверхні шиї, садна на фоні синця, крововиливів в м`які тканини шиї, прикушений кінчик язика, переломів хрящів гортані з масивними крововиливами в оточуючі м`які тканини, субконюктивальних крововиливів на білкових оболонках обох очей, які відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, а в даному випадку, що призвели до смерті та могли виникнути від не менше, як шести-десяти травмуючих дій тупим твердим предметом продовгуватої форми або тупим твердим предметом із ребром, тобто могли виникнути внаслідок ударів лопатою, як дерев`яним держаком, так і ребром металевої частини лопати.
В момент отримання зазначених вище тілесних ушкоджень потерпілий находився до травмуючих предметів своєю передньою поверхнею тіла / обличчям /, міг лежати, стояти, сидіти, тощо. Після отримання цих тілесних ушкоджень ОСОБА_17 навряд чи міг виконувати якісь активні дії. Крім того, на тілі потерпілого виявлені множинні садна на спині, що могли виникнути внаслідок перетаскування тіла по землі, дані тілесні ушкодження мають ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеня і в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться.
При судово-токсикологічній експертизі крові та сечі з трупа ОСОБА_17 виявлено наявність етилового алкоголю- в крові 2,71 проміле, в сечі- 3,95 проміле, що відповідало ступеню сильного алкогольного сп`яніння.
Даний висновок в суді підтвердив експерт ОСОБА_29 , пояснивши, що смерть потерпілого настала від численних травм голови та шиї, куди йому наносились удари. Ці удари наносились короткий проміжок часу, були дуже сильними і кожен із них міг привести до смерті. Враховуючи таку кількість нанесених, ймовірно лопатою, ударів в життєво важливі органи, неможливо відокремити якусь одну травму, яка стала причиною смерті. Причиною смерті є поєднана травма голови та шиї із переломом кісток склепіння черепа, переломом хрящів гортані, крововиливом під оболонки та шлуночки мозку, крововиливами в м`які тканини шиї. Нанесені удари в голову та отримані травми привели до набряку головного мозку, а удар в шию та отримана травма шиї, перелом хрящів гортані- до перекриття дихальних шляхів. Виявлені тілесні ушкодження свідчать про те, що їх нанесення було спрямовано на умисне позбавлення життя потерпілого.
Дані протоколу огляду прибудови до магазину «ЧП продукти» від 26 квітня 2014 року та фототаблиці до нього свідчать про перебування в цьому місці обвинувачених за вказаними ними обставинами та вживання спиртних напоїв.
Як видно із протоколу огляду домогосподарства ОСОБА_10 , на його подвір`ї був виявлений автомобіль ВАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 . При огляді зазначеного автомобіля з його салона з сидінь були вилучені чохли, а з багажника-гумове покриття, на яких, згідно відповідних висновків експертів плям крові виявлено не було.
Однак, самі обвинувачені в суді не заперечували, що в салоні іменно цього автомобіля вони перевозили потерпілого в день його вбивства.
Наявність у ОСОБА_11 синця в ділянці внутрішнього кута лівого ока, садна на передній поверхні лівого колінного суглобу, як свідчить відповідний висновок судово-медичної експертизи № 242 від 29 квітня 2014 року, підтверджує факт його бійки з ОСОБА_17 під час конфлікту 23 квітня 2014 року в прибудові до магазину «ЧП продукти».
Причетність всіх обвинувачених до умисного викраденння ОСОБА_16 та подальшого спільного його умисного вбивства підтверджується даними аудіозапису розмов ОСОБА_11 , зафіксованих в протоколі про результати проведення щодо нього аудіоконтролю від 4 червня 2014 року, дозвіл на який був отриманий в установленому законом порядку і підстав для визнання даного доказу недопустимим немає.
Також немає підстав для визнання недопустимими доказами протоколів проведення слідчих експериментів з підозрюваними ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , свідками ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , поскільки, як встановлено в суді із показань цих же осіб, а саме, обвинувачених ОСОБА_19 , ОСОБА_18 , свідків ОСОБА_30 , ОСОБА_27 з ними, дійсно, проводилась така слідча дія з відеофіксацією, на якій вони добровільно розповідали та показували про обставини злочину, що відповідає даним, відображеним в протоколах та відеозаписах, при цьому були присутні поняті, а при проведенні слідчих експериментів з обвинуваченими- захисники. Судом для перевірки достовірності зазначених вище протоколів допитувався в якості спеціаліста експерт ОСОБА_31 , який проводив відеоз`йомку даних слідчих дій і в його присутності судом переглядались ці відеозаписи, який також підтвердив їх достовірність, пояснивши при цьому, що слідчі експерименти з ОСОБА_32 та ОСОБА_20 проводились в один день послідовно один за другим, після чого складались відповідні протоколи, дата та час дії фіксувались зі слів слідчого і при складанні протоколів могла бути допущена технічна помилка в часі його складання.
Як доказ вини обвинувачених слідство представило протокол та відеозапис проведення слідчого експерименту від 6 травня 2014 року із свідком ОСОБА_10 , даний доказ на підставі п. 6 ч. 2 ст. 87 КПК України слід визнати недопустимим, поскільки дані з нього були отримані від ОСОБА_20 в статусі свідка, який надалі був визнаний підозрюваним та обвинуваченим в даному кримінальному провадженні.
За висновками комісійних судово-психіатричних експертиз № 330, 331 від 24 червня 2014 року, № 419 від 13 серпня 2014 року відповідно ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 хронічним душевним захворюванням, недоумством, тимчасовим розладом психічної діяльності не хворіють і не хворіли ними на момент вчинення злочинів, застосування примусових заходів медичного характеру не потребують, в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу, патологічного сп`яніння не знаходились та могли усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Даючи оцінку таким висновкам, суд знаходить їх науково обгрунтованими та достатньо
аргументованими, такими, що відповідають об`єктивній поведінці обвинувачених під час судового розгляду, а тому, погоджуючись з зазначеними висновками, суд визнає ОСОБА_19 , ОСОБА_18 та ОСОБА_20 осудними і відповідальними за скоєне.
Показання обвинуваченого ОСОБА_10 про те, що він потерпілого взагалі не бив, а інших обвинувачених про те, що не бачили, як ОСОБА_20 бив потерпілого, що ОСОБА_17 сів в автомобіль ОСОБА_20 з власної волі, що попередньої домовленості та наміру його вбити у них не було, а також про те, що лопату ще вранці вони взяли у ОСОБА_33 для посадки картоплі, а в лісопосадку поїхали з потерпілим для подальшого вживання спиртних напоїв та залагодження конфлікту, судом розцінюються, як намір вигородити ОСОБА_20 та зменшити свою відповідальність за вчинені злочини і до уваги не приймаються.
Так, при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_12 , що стверджується відповідним протоколом від 3 червня 2014 року та відеозаписом до нього, ОСОБА_19 прямо указав та показав, як ОСОБА_20 бив кулаком в обличчя потерпілого біля магазину, дав вказівку посадити його в машину з метою помститися, після чого під час їзди по дорозі до лісопосадки у ОСОБА_33 разом з ОСОБА_18 взяв з собою лопату, по приїзду на місце знов бив Дудку, наносячи в груди удари кулаками, а потім разом зі всіма закопував труп потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_11 при проведенні з ним слідчого експерименту, як свідчать дані відповідного протоколу від 6 травня 2014 року, також детально розказав про обставини побиття ОСОБА_20 потерпілого, як біля магазину, так і в лісопосадці, зазначивши, що в зазначених місцях Дудку били всі троє, в тому числі і ОСОБА_20 .
Іх покази узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами по справі, а саме, показаннями свідка ОСОБА_26 про примусове затягування потерпілого в машину ОСОБА_20 ; показаннями свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_21 про позику у останнього ОСОБА_20 та ОСОБА_18 лопати іменно ввечері перед вбивством ОСОБА_16 .
Узгодженість дій обвинувачених по викраденню потерпілого ОСОБА_16 та послідуючому його умисному вбивстві свідчить про їх попередній зговір.
Відповідно до ч. 2 ст. 28 КК України злочин визнається вчиненим за попередньою змовою групою осіб, якщо у ньому брали участь декілька / два і більше /, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення.
Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 2 від 7 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» вчиненим за попередньою змовою групою осіб / п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України / умисне вбивство вважається тоді, коли в позбавленні потерпілого життя брали участь декілька осіб / дві і більше, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне їх виконання.
За цей злочин несуть відповідальність і ті особи, котрі хоча й не вчинювали дій, якими безпосередньо була заподіяна смерть потерпілому, але будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями вбивства єдиним умислом, спрямованим на позбавлення потерпілого життя, виконали хоча б частину того обсягу дій, який группа вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин справи та змісту спільного умислу осіб, що вчинюють вбивство за попередньою змовою, до таких дій належать : застосування до початку нападу насильства щодо потерпілого з метою приведення його у безпорадний стан з тим, щоб інший співучасник, скориставшись таким станом, заподіяв потерпілому смерть; подолання опору потерпілого з метою полегшити заподіяння йому смерті іншим співучасником; усунення певних перешкод, що в конкретній ситуації заважають іншій особі заподіяти потерпілому смерть або істотно ускладнюють це; надання особі, яка згідно з домовленістю заподією смерть потерпілому, конкретної допомоги під час учинення вбивства / у вигляді порад, передачі зброї тощо /; ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед убивством або під час його вчинення з метою забезпечити реалізацію спільного умислу тощо.
Про попередню домовленість ОСОБА_20 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 на викрадення потерпілого ОСОБА_17 та послідуюче його умисне вбивство свідчить, зокрема, те, що обвинувачені після побиття потерпілого у прибудові до магазину «ЧП продукти» примусово, тобто поза його волею, затягнули в автомобіль ОСОБА_20 , поза його волею перевезли цим автомобілем під керуванням ОСОБА_20 до лісопосадки, де, у тому числі, і взятою по дорозі у ОСОБА_33 лопатою, наносили удари в життєво-важливі органи-голову та тулуб, а коли позбавили Дудку життя, то закопали і разом втекли в м. Полонного та переховувалися в іншій області. При цьому їх втечу організував ОСОБА_10 .
Кількість, характер та локалізація тілесних ушкоджень, завданих потерпілому, спосіб і знаряддя злочину, а саме, спільне завдання ударів ОСОБА_22 руками, а також лопатою, заздалегідь взятою ОСОБА_20 у ОСОБА_33 , свідчать про їх попередню змову та умисел на вбивство потерпілого.
Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 в умисному викраденні ОСОБА_17 та послідуючому його умисному вбивстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб. Діючи узгоджено та реалізовуючи спільний умисел на умисне вбивство ОСОБА_17 , всі обвинувачені усвідомлювали особливо небезпечний характер своїх дій і їх можливі наслідки у вигляді смерті потерпілого. Поведінка обвинувачених після вчинення злочину очевидно підтверджує їх небажання запобігти таким негативним наслідкам.
Таким чином, суд находить вину всіх обвинувачених доказаною повністю, та вони повинні нести відповідальність згідно вимог закона.
Дії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 слід кваліфікувати :
за ч. 3 ст. 146 КК України, як викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що спричинило тяжкі наслідки,
за п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, як умисне вбивство викраденої людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При обранні всім обвинуваченим виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачені ОСОБА_20 та ОСОБА_19 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, ОСОБА_20 має 2 дітей, що пом`якшує їх покарання.
Всі обвинувачені злочини скоїли, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що обтяжує їх покарання.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчинення ними нових злочинів.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.
Судом враховується, що всі обвинувачені вчинили тяжкий та особливо тяжкий злочини, від їх дій настали тяжкі наслідки- смерть людини, свою вину у вчиненні злочинів не визнали та не розкаялись, за місцем проживання характеризуються посередньо, ОСОБА_18 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.
Також при призначенні покарання суд враховує ступінь участі кожного обвинуваченого у вчиненні злочинів, характер їх дій, кількість та характер нанесених кожним обвинуваченим ударів потерпілому, їх поведінку після його вбивства.
Судом також враховується, що Апеляційним судом Хмельницької області обвинувачені вже засуджувались за зазначені вище злочини, це судове рішення було скасоване судом касаційної інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, тому при застосуванні обвинуваченим покарання суд обмежений вимогами ч. 3 ст. 439 КПК України, де зазначено, що при новому розгляді у суді першої інстанції застосування суворішого покарання або закону про більш тяжке кримінальне правопорушення допускається тільки за умови, що вирок було скасовано у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення, або посилення покарання за скаргою прокурора, потерпілого чи його представника, а також якщо при новому розгляді буде встановлено, що обвинувачений вчинив більш тяжке кримінальне правопорушення, або якщо збільшився обсяг обвинувачення.
Враховуючи наведене, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи те, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але й переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має також бути відповідним до скоєного, тобто необхідним та достатнім для виправлення осіб, що вчинили злочини, а також для попередження вчинення нових злочинів самими обвинуваченими та іншими особами, та, беручи до уваги, що обвинувачені є особами антісоціальними і являють собою виключну небезпеку для суспільства, а також, враховуючи те, що при новому розгляді справи обсяг обвинувачення, висунутого ОСОБА_12 в умисному вбивстві потерпілого, збільшився і це обвинувачення знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку про неможливість призначення ОСОБА_18 та ОСОБА_19 за умисне вбивство потерпілого покарання у виді позбавлення волі на певний строк та вважає, що їх виправлення неможливе, а тому їм слід призначити покарання за п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі, а обвинуваченому ОСОБА_20 згідно з вимогами ч. 3 ст. 439 КПК України визначити у виді позбавлення волі в межах максимальної межі, передбаченої санкцією цієї норми закону. Разом з тим, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 146 КК України всім обвинуваченим слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі. Таке покарання, на думку суду, буде відповідати вимогам закону, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу слід залишити всім обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, адже обвинувачені ОСОБА_18 та ОСОБА_19 засуджуються до довічного позбавлення волі, а ОСОБА_20 - до максимального строку, передбаченого п.3,12 ч. 2 ст. 115 КК України. Враховуючи тяжкість вчиненого, особи обвинувачених, суд приходить до переконання, що, перебуваючи на волі, вони ухилятимуться від суду та займатимуться злочинною діяльністю. Лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.
Незважаючи на те, що ОСОБА_18 та ОСОБА_19 засуджуються не до строкового покарання, а до довічного позбавлення волі, суд вважає за необхідне у вироку визначити початок відбуття покарання, адже у відповідності до ч. 2 ст. 87 КК України актом про помилування може бути здійснена заміна довічного позбавлення волі на позбавлення волі на строк не менше 25 років, а згідно ст. 4 Положення про порядок здійснення помилування, затвердженого Указом Президента України від 21 квітня 2015 року № 223/2015 при засудженні особи до довічного позбавлення волі клопотання про помилування може бути подане після відбуття засудженими не менше 20 років призначеного покарання.
Згідно протоколів затримання від 28 квітня та 10 липня 2014 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 затримано 28 квітня 2014 року, а ОСОБА_10 було затримано 10 липня 2014 року. Дані дати: для ОСОБА_18 та ОСОБА_19 - 28 квітня 2014 року, для ОСОБА_20 - 10 липня 2014 року слід вважати початком відбуття покарання.
У відповідності до вимог ч. 5 ст. 72 КК України / в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII / всім обвинуваченим слід зарахувати строк попереднього ув`язнення, а саме ОСОБА_18 та ОСОБА_19 з 28 квітня 2014 року по 20 червня 2017 року включно, ОСОБА_20 з 10 липня 2014 року по 20 червня 2017 року в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року за правилами дії закону в часі на підставі діючої ст. 72 КК України / Закон України №2046-V111 від 18.05.2017 р. /один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
По справі потерпілою ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про відшкодування з обвинувачених матеріальної шкоди в розмірі 6826 грн. та моральної шкоди в розмірі 500000 / п`ятсот тисяч / грн. Судом встановлено, що на поховання загиблого чоловіка ОСОБА_16 його дружина понесла матеріальні витрати в розмірі 6826 грн., які підтверджені документально, ці вимоги в суді визнали обвинувачені, винні у вбивстві ОСОБА_17 , з них слід стягнути на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в солідарному порядку в повному обсязі. Крім того, внаслідок злочинних дій обвинувачених потерпіла втратила рідну людину, а її троє дітей- батька та годувальника сім`ї, їй заподіяна моральна шкода. При визначенні її розміру суд враховує характер та глибину перенесених потерпілою страждань, те, що вона залишилась вдовою, а також характер дій обвинувачених при вчиненні вбивства її чоловіка, визнання обвинуваченими позову в повному обсязі, тому вважає, що вимоги про відшкодування моральної шкоди в розмірі 500000 грн. також підлягають задоволенню в повному обсязі, дану шкоду слід стягнути з обвинувачених в солідарному порядку.
Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Однак, поскільки попереднім вироком, який набрав чинності, їх долю було вирішено і вирок виконаний, в цій частині вирок слід не виконувати.
Судові витрати слід стягнути з обвинувачених.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 129, 368-370, 373-376 КПК України, суд

ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити покарання :
за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 / сім / років,
за п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі на строк 15 / п`ятнадцять / років.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 15 / п`ятнадцять / років.
ОСОБА_11 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити покарання :
за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 / сім/ років,
за п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді довічного позбавлення волі.
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 146, п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, та призначити покарання :
за ч. 3 ст. 146 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 / сім / років,
за п.п. 3, 12 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді довічного позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 до вступу вироку в законну силу залишити попередню- тримання під вартою
Строк відбуття покарання засудженим рахувати з дня затримання :
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з 28 квітня 2014 року, ОСОБА_10 з 10 липня 2014 року.
Строк попереднього ув`язнення зарахувати засудженим :
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 з 28 квітня 2014 року по 20 червня 2017 року включно, ОСОБА_10 - з 10 липня 2014 року по 20 червня 2017 року включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України / в редакції Закону України від 26.11.2015 р. № 838-VIII / із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року до вступу вироку в законну силу на підставі ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Заявлений цивільний позов задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в солідарному порядку на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 6826 / шість тисяч вісімсот двадцять шість / грн. та моральну шкоду в розмірі 500000 / п`ятсот тисяч / грн.
Стягнути з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 на користь держави судові витрати з кожного по 568 грн. 68 коп.
Речові докази:
- одяг ОСОБА_10 (галоші, комбінезон, штани), переданий в камеру зберігання речових доказів Полонського МВ УМВС України в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_10 ;
- поверхневий одяг ОСОБА_11 (сіра куртка, синя футболка, чорні кросівки), переданий в камеру зберігання речових доказів Полонського МВ УМВС України в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_11 ;
- взуття ОСОБА_12 (пара кросівок), передане в камеру зберігання речових доказів Полонського МВ УМВС України в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_12 ,
- чохли з автомобіля ВАЗ 21-07 (два передніх, задній, чохол з багажника), передані в камеру зберігання речових доказів Полонського МВ УМВС України в Хмельницькій області, - повернути ОСОБА_34 ;
- пляшку з-під горілки «Цельсій», два зліпка транспортного засобу, дві пластикові пляшки з-під пива «Зіберт», «Бердичівське», пластикова пляшка з-під води, 4 пляшки з-під пива «Янтар», зразок грунту, паперову салфетку, дерев`яний держак лопати, металеву основу лопати, одяг трупа ОСОБА_16 , пластикові стаканчики, передані в камеру зберігання речових доказів Полонського МВ УМВС України в Хмельницькій області, - знищити.
В частині долі речових доказів вирок вважати виконаним.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд протягом 30-ти днів з дня проголошення, а для засуджених- з дня вручення копії вироку.