Справа № 199/7648/17
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.11.2017 року слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попельня, Попільнянського району, Житомирської області, освіта вища медична, працює на посаді лікаря заступника начальника ДУ ТМО МВС України в Дніпропетровській області, зареєстрований у АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
якому 31.10.2017 року повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,-
Відповідно до клопотання слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській ОСОБА_6 , від 01.11.2017, яке надійшло до суду 02.11.2017 року, ставиться питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 , який підозрюється в тому, що протягом жовтня місяця 2017 року лікар заступник начальника ДУ ТМО МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, всупереч інтересам служби, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, з корисливих мотивів, особисто вимагав у ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 500 доларів США.
У подальшому, 31 жовтня 2017 року приблизно о 11 год. 09 хв. лікар заступник начальника ДУ ТМО МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , будучи службовою особою, всупереч інтересам служби, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, з корисливих мотивів, одержав від потерпілої ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 13 400 грн.
Вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: протоколом обшуку кабінету №315 ДУ ТМО, за адресою: м. Дніпро, вул. Полігонна, 16; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 20.10.2017; іншими матеріалами досудового розслідування.
Санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років, тобто згідно з ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням.
У ході розслідування 31.10.2017 о 14.14 год. ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 31.11.2017 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою обрання запобіжного заходу підозрюваному є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, знищення, схову або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконному впливу на потерпілого та свідків у провадженні, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вчиненню іншого кримінального правопорушення.
Сторона обвинувачення вважає за необхідне застосувати найбільш суворий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в зв`язку з наявністю обставин що свідчать про невиконання підозрюваною, покладених на неї процесуальних обов`язків.
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти власності, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років.
Також під час досудового слідства не встановлено всіх осіб, причетних до скоєння кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 , у провадженні планується призначити низку експертиз, планується допит свідків у вказаному кримінальному провадженні. За таких обставин є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 буде незаконно впливати на свідків, експертів.
Всі ці дані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених п.1-3 ч.1 ст.177 КПК України.
Викладене на думку слідчого дає підстави вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування, тому стосовно підозрюваного ОСОБА_4 необхідним є застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зважаючи на тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також факту отримання неправомірної вигоди у сумі 13 400 грн., що може свідчити про нездатність застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, на думку слідчого необхідним є визначити заставу в розмірі 125 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 200 000 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.
У судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_4 та його адвокат ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду, вивчивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 , вважає необхідним застосувати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що слідчим 31.10.2017 року вручено ОСОБА_4 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку кабінету №315 ДУ ТМО, за адресою: м. Дніпро, вул. Полігонна, 16; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 20.10.2017; іншими матеріалами досудового розслідування.
Клопотання та докази, надані слідчим ОСОБА_6 , свідчать про існування ризику, передбаченого п.3 ч.1ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може незаконно вливати на потерпілу, оскільки останньому відомі її засоби зв`язку, що підтвердив підозрюваний у судовому засіданні. Інші ризики належними та допустимими доказами суду не підтверджені.
Але, відповідно ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчинені підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважити, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор), але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, тому суд вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Відповідно до ст.1 Конституції України Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободі людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.3 Конституції України).
У відповідності з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Тримання під вартою та подальше продовження перебування особи під вартою повинно бути законним і обґрунтованим. Законність полягає у дотриманні встановленої законом процедури застосування цього запобіжного заходу та на підставі рішення суду, а обґрунтованість у вимозі взяття особи під варту і подальше продовження перебування особи під вартою лише за наявності передбачених в законі підстав.
Загальною декларацією прав людини (статті 3,9) та Конвенцією (стаття 5) проголошено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність і ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. У Рекомендації підкреслюється, що з погляду на презумпцію невинуватості, тримання під вартою особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення, має бути винятком, а не правилом. В окремих випадках тримання під вартою має застосовуватися лише за крайньої необхідності і як останній захід; воно не повинно застосовуватися з каральних міркувань. Наголос на винятковому характері застосування тримання під вартою до судового розгляду, коли йдеться про осіб, які підозрюються у вчиненні правопорушення та на застосуванні лише у тих випадках, коли цього суворо вимагають особливі обставини окремої справи, відображають вимоги статті 5 Конвенції.
Суд враховує, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, має позитивну характеристику з місця роботи, має похилий вік та страждає на ряд хронічних захворювань, в тому числі з хірургічним втручанням, які потребують постійного лікування. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підозрюваному ОСОБА_4 може бути обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши покидати житло з 19.00 до 7.00 години.
Таким чином, з огляду на викладене, та керуючись ст.ст.110,131,132, 176,177,178,181,184,186,193,ч.4 ст.194,ст.ст.195,196,197,369-372 КПК України, суд,
Застосувати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 та заборонити підозрюваному ОСОБА_4 залишати житло з 19.00 до 7.00 години.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язок прибувати до слідчого СВ АНД ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за першою вимогою.
Строк дії ухвали слідчого судді про тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом встановити два місяці до 29.12.2017 року включно.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ, який здійснює кримінальне провадження Амур-Нижньодніпровському ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчого.
По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя