Провадження № 1-в/761/9/2017
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2017 року м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника заявника ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 з питань виконання вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 24.01.2012 року,

В С Т А Н О В И В:
До Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання ОСОБА_5 з питань виконання вироку суду Шевченківського районного суду м.Києва від 24.01.2012 року, у якому остання просить визнати виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м.Києва№1/2610/280/2012 від 14.11.2012 року таким, що не підлягає виконанню, звільнити ОСОБА_6 від додаткового покарання у виді конфіскації майна, визначене у вироку від 24.01.2012 року по справі №1-802/11, зняти арешт з майна ОСОБА_5 , накладеного постановою старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно від 29.09.2010 року за вироком по справі №1-802/11.

Клопотання обґрунтоване тим, що вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 24.01.2012 року ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ст.191 ч.5, ст.366 ч.2 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з конфіскацією 1/2 частини належного їй майна та з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, або такі, що пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк два роки. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з прибуванням з іспитовим строком 2 роки.

Крім того, під час винесення вироку по зазначеній справі, директор ДП «Готель Козацький» ОСОБА_8 фігурував у справі яка особа, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження. Проте, 27 травня 2015 року винесено вирок по справі №761/28789/14-к, яким засуджено ОСОБА_8 та визнано його винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.200, ч.2 ст.364 КК України.

Враховуючи фактичні обставини за вироком по справі №761/28789/14-к від 27.05.2015 року, що підтверджують сплату ОСОБА_8 нанесеної ДП «Готель Козацький» матеріальної шкоди в сумі 192780 гривень, заявник вважає, що його борг визначений вироком по справі №1-802/11 від 24.02.2012 року, за цивільним позовом в сумі 96390 грн. перед ДП Готель «Козацький», виконаний ОСОБА_8 у повному обсязі.

Крім того, заявник просить зняти арешт з її майна, накладеного згідно з постановою про накладення арешту на майно від 29.10.2010 року старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 за вироком суду по справі №1-802/11, а саме з: квартири, яка належить ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіля марки «Nissan Tiida» JN 1CC13C78T013017 д.н.з. НОМЕР_1 ; банківського рахунку № НОМЕР_2 . відкритого в АК «Укрсиббанк» (МФО 351005), що знаходиться у м.Харкові.

В судовому засіданні представник заявника та заявник підтримали клопотання та просить його задовольнити з підстав, наведених у ньому та доповненнях до клопотання.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Шевченківського районного суду м.Києва по справі №1-802/11 від 24.01.2012 року за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять роківз конфіскацією1/2 частини належного їй майна та позбавленням права обіймати посади, пов`язані з матеріальною відповідальністю, або такі, що пов`язані з обліком, збереженням, управлінням та розпорядженням матеріальними цінностями на строк два роки. Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування основного покарання з прибуванням з іспитовим строком 2 роки.

Проте, відповідно до абз.3 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003 року, якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з

випробуванням воно не застосовується, оскільки статтею 77 КК передбачено вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.

Оскільки при звільненні від відбування покарання ОСОБА_5 з випробуванням судом не було враховано роз`яснень, що містяться в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. Про практику призначення судами кримінального покарання, відповідно до яких конфіскація майна як додаткове покарання не може бути призначена при звільненні особи від відбування покарання з випробуванням., суд вважає, за можливе визнати помилковим посилання на конфіскацію майна ОСОБА_5 у вироку Шевченківського районного суду м.Києва.

У зв`язку з вищевикладеним, виконавчий лист №1/2310/280/2012 від 14.11.2012 року не підлягає виконанню.

Крім того, відповідно до постанови старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно від 29 вересня 2010 року, у зв`язку з тим, що злочинними діями ОСОБА_5 державному підприємству «Готель «Козацький» Міністерства оборони України спричинена шкода та з метою забезпечення цивільного позову до обвинуваченої ОСОБА_5 , на майно останньої було накладено арешт.

24 січня 2012 року ОСОБА_5 було засуджено вироком Шевченківського районного суду м.Києва. Однак, під час винесення вироку судом не було вирішено питання щодо скасування вищевказаної постанови.

Відповідно до ст.126 КПК України (1960 року), забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт.

Оскільки потреба у застосуванні арешту на майно ОСОБА_5 відпала, суд вважає за необхідне скасувати постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно від 29 вересня 2010 року про накладення арешту на майно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.537, 539, 370, 372 КПК України (2012 року), ст.126 КПК України (1960 року), суд, ст.77 КК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання ОСОБА_5 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від додаткового покарання у виді конфіскації майна, призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Києва від 24.01.2012 року по справі №1-802/11.

Визнати виконавчий лист, виданий Шевченківським районним судом м.Києва №1/2610/280/2012 від 14.11.2012 року таким, що не підлягає виконанню.

Скасувати постанову старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_7 про накладення арешту на майно від 29 вересня 2010 року про накладення арешту на майно ОСОБА_5 та скасувати арешт з майна, належного ОСОБА_5 , а саме з: квартири, яка належить ОСОБА_5 та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіля марки «Nissan Tiida» JN 1CC13C78T013017 д.н.з. НОМЕР_1 ; банківського рахунку № НОМЕР_2 . відкритого в АК «Укрсиббанк» (МФО 351005), що знаходиться у м.Харкові.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом 7 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1