справа № 208/2458/17
№ провадження 1-кп/208/377/17
УХВАЛА

11 вересня 2017 р. м. Кам`янське
У провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.
Захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_6 подано клопотання щодо визнання недопустимим доказом висновку № 3487-12 судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці, що обґрунтовано, на думку скаржника, невідповідністю експертного висновку положенням чинного законодавства, зокрема Земельного кодексу України.
Обвинувачений підтримав позицію свого захисника.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.
Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд доходить до наступного висновку.
Згідно ст.89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.
У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочато.
Відповідно до ст.87 КПК України, недопустимим є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода та обов`язковість який надана Верховною радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до вимог діючого КПК України, істотним порушенням прав та свобод людини слід визнавати такі, які перешкодили чи не дали можливості особі у повному обсязі реалізувати права та свободи, передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода та обов`язковість, яких надана Верховною Радою України.
З огляду на положення ст. 86,87 КПК України, які встановлюють критерії допустимості доказів в межах кримінального провадження, враховуючи підстави, на які посилається захисник в своїх клопотаннях, враховуючи заперечення надані прокурором, враховуючи вимоги діючого законодавства, суд не вбачає підстав для визнання зазначеного захисником доказу, а саме висновку № 3487-12 судової інженерно-технічної експертизи з охорони праціочевидно не допустимим.
Стаття 350 КПК України проголошує, клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.
Суд вважає, що наведений у клопотанні захисника доказ, як і інші докази, які є в матеріалах кримінального провадження, надані прокурором мають бути досліджені та оцінені з точки зору їх допустимості в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення, а не шляхом надання оцінки дослідженим доказам з точки зору їх допустимості під час судового розгляду, до видалення суду до нарадчої кімнати для винесення остаточного судового рішення, оскільки, судовий розгляд ще продовжується, і під час якого ще не допитані свідки, обвинувачений, не досліджувалися інші докази, не вирішувалося питання щодо доповнення судового розгляду і чим саме.
Керуючись ст. 86-89 КПК України, суд
ухвалив:
У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про визнання недопустимим доказом висновку № 3487-12 судової інженерно-технічної експертизи з охорони праці відмовити, як у такому, що подано передчасно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1