Справа №467/1174/17 18.04.2018
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2018 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000351 за апеляційною скаргою прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області ОСОБА_5 на ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 8 грудня 2017 року, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Семенівка Арбузинського району Миколаївської області, громадянки України, з середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
- якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000351 від 02.08.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України повернуто прокурору.

Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
встановив:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду про повернення прокурору обвинувального акта скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Короткий зміст ухвали.
Ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення.
Обвинувальний акт в кримінальному провадженні №0000351 від 02.08.2017р. за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 162 КК України, повернуто прокурору через його невідповідність вимогам КПК України.
Узагальнені доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу суду про повернення обвинувального акта незаконною та такою, яка підлягаю скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що слідчий при формулюванні фактичних обставин вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, дотримався вимог закону, зазначивши час, місце, спосіб, з посиланням на конкретні дії обвинуваченої в межах здобутих доказів, інші обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення в тому обсязі, в якому вони були ним встановлені під час досудового розслідування, вказана правова кваліфікація злочину з посиланням на норми закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване конкретне обвинувачення, а тому посилання суду першої інстанції, що обвинувальний акт не відповідає вимогам закону, є помилковим.

Крім цього, зазначає, що під час підготовчого судового засідання потерпіла ОСОБА_8 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відмовою від обвинувачення у формі приватного обвинувачення, що відповідно до ст. 26 КПК України є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Обставини встановлені судом першої інстанції.
Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 08.12.2017 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення та повернуто обвинувальний акт в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 прокурору.
Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд виходив з того, що обвинувальний акт не відповідає вимогам п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме не містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, не описано об`єктивну та суб`єктивну сторону складу інкримінованого обвинуваченій злочину. Також, зміст встановлених досудовим розслідуванням фактичних обставин кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.162 КК України суперечить правовій кваліфікації дій обвинуваченої.

Вказав, що сукупність вказаних недоліків свідчить про невідповідність обвинувального акта та додатків до нього вимогам КПК України.

Вважав, неможливим розгляд клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження, оскільки, висунуте прокурором обвинувачення, не відповідає вимогам закону, є незрозумілим і суперечливим, а тому суд позбавлений можливості встановити від якого саме обвинувачення відмовляється потерпіла.
Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку своєї апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Зазначених вимог закону суд дотримався в повній мірі.

Так, у відповідності з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен містити у собі виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз змісту обвинувального акта у даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 вказує на те, що при складанні обвинувального акта прокурором не дотримано цих вимог закону. А саме, в обвинувальному акті не розкрито такої складової об`єктивної сторони злочину, як спосіб його вчинення та відсутні ознаки суб`єктивної сторони, зокрема не встановлено та не вказано форму вини, мотив та мету вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення

Натомість, прокурор у даному обвинувальному акті поєднав виклад фактичних обставин справи, які прокурор вважає встановленими, та формулювання обвинувачення і при цьому допустив очевидні суперечності між викладенням фактичних обставин з формулюванням обвинувачення та правовою кваліфікацією дій обвинуваченої ОСОБА_6 .

Наведені в обвинувальному акті щодо ОСОБА_6 фактичні дані в своїй сукупності не дають повного уявлення стосовно кожного з елементів складу інкримінованого їй злочину, що, у свою чергу, не дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою і не дає можливість визначити межі судового розгляду.

З огляду на зазначене є безпідставними доводи прокурора про відповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України та про вихід суду першої інстанції за межі своїх повноважень, передбачених ст. 314 КПК України.

Крім того, висновки суду про невідповідність обвинувального акта вимогам ст. 291 КПК України у даному випадку в жодному разі не є вимогою суду певної редакції цього процесуального документу, оскільки мова йде про саму сутність висунутого обвинувачення, яке є неконкретним та вкрай суперечливим, що, в свою чергу порушує право обвинуваченої на захист, а відтак і на справедливий суд.

Зважаючи на наведене, є всі підстави стверджувати, що зміст висунутого ОСОБА_6 обвинувачення є неконкретним, що є недотриманням слідчим, при складанні обвинувального акта, вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України та істотно порушує право обвинуваченої на захист.

Враховуючи викладене, є також вірними висновки суду щодо неможливості задоволення клопотання потерпілої про закриття кримінального провадження у зв`язку з відмовою від обвинувачення, оскільки, суд позбавлений можливості встановити від якого саме обвинувачення відмовляється потерпіла.
У поданій апеляційній скарзі прокурор не наводить жодних доводів на спростування висновків суду. З урахуванням викладеного, відсутні правові підстави для скасування оскаржуваної ухвали, а відтак, і для задоволення апеляційної скарги прокурора.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 424, 426, 532, КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора Арбузинського відділу Первомайської місцевої прокуратури Миколаївської області залишити без задоволення.

Ухвалу Арбузинського районного суду Миколаївської області від 8 грудня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 повернуто прокурору -залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: