Справа № 199/2130/17
У Х В А Л А
іменем України
09 листопада 2017 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1
При секретарі ОСОБА_2

За участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000051, за обвинуваченням ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою суду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою було продовжено до 29 грудня 2017 року.

В судовому засіданні захисником ОСОБА_4 заявлене клопотання про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт. Клопотання обґрунтовується тим, що за час утримання обвинуваченого під вартою стан його здоров`я значно погіршився і замість затемнень в легенях (які були виявлені при застосуванні запобіжного заходу), він набув під час перебування під вартою лівосторонню нижньодольову пневмонію та вогнищевий тебуркульоз верхньої долі легенів.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання свого захисника.
Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання, оскільки обвинувачений не страждає на такі захворювання, за яких утримання його під вартою було б неможливим.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченому на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного корисливого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.
Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.
На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, і за таких обставин суд продовжуючи строк тримання обвинуваченого під вартою, дійшов висновку, що зазначені ознаки дають підстави вважати можливим ухилення обвинуваченого від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.
За довідкою Дніпропетровській установі виконання покарань (№ 4) Південно-Східного МРУ ВКПП МЮ України, на даний час стан здоров`я ОСОБА_5 задовільний.

Судом підстави для заміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який не встановлені, і, з огляду на викладене, клопотання захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 331 КПК України, суд

У Х В А Л И В :
У задоволені клопотання захисника ОСОБА_4 про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на домашній арешт відмовити.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Головуючий:

09.11.2017