Провадження №1-кп/748/54/17
Єдиний унікальний № 743/1408/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2017 року м. Чернігів

колегія суддів Чернігівського районного суду Чернігівської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження № 0000476 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, одруженого, пенсіонера, із середньо-спеціальної освітою, уродженця с. Павлівка Ріпкинського району Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И В :
08 вересня 2016 року, близько 18 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , знаходячись на подвір`ї господарства будинку АДРЕСА_2 , з метою умисного вбивства ОСОБА_9 , на грунті неприязних відносин, умисно здійснив постріл в голову останнього з вогнепальної одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 20 калібру моделі МЦ-20-01 № НОМЕР_1 , яка згідно висновку експерта № 2437 від 14.11.2016, придатна для стрільби, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження, несумісні із життям, внаслідок чого останній помер на місці.

Згідно висновку експерта № 792 від 06.10.2016, смерть ОСОБА_9 настала від руйнування речовини головного мозку внаслідок вогнепального наскрізного поранення голови з багатоуламковими переломами кісток черепа.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті ОСОБА_9 не визнав та по суті справи пояснив, що 08 вересня 2016 року, з метою полювання на качку, він поїхав на автомобілі на болото, що знаходиться біля села Духанки Ріпкинського району, Чернігівської області. Для цього з собою взяв рушницю та набої, які положив в карман, а також собаку. Машину поставив перед в`їздом в село Духанки приблизно за 100 метрів від будинку, в якому проживала сім`я ОСОБА_9 , а сам пішов на полювання, в протилежну від їх будинку сторону. Побачивши лисицю, він зарядив рушницю одним патроном та став чекати у посадках. Потім собака побігла в сторону села Духанки і він пішов за нею. Зрозумівши, що собака забігла в господарство потерпілих, він зайшов до потерпілих. Рушниця у нього висіла на плечі, а коли заходив до потерпілих, рушниця зацепилася за хвіртку і спала з плеча. Він взяв рушницю у праву руку за цівку, при цьому, тримав її прямо, дулом вниз. Брати ОСОБА_10 в цей час стояли на крильці. Денис почав на нього кричати із-за собаки, яка забігла у їх двір. Коли він підходив до братів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на нього та на собаку весь час сварився нецензурною лайкою. За 2-3 метра від ОСОБА_11 , який стояв на крильці, він зупинився, але потерпілий продовжував на нього кричати. Погроз в його сторону не висловлював. ОСОБА_12 коли ОСОБА_11 хотів зробити шаг до нього, він, щоб уникнути конфлікту, почав відступати назад, і в цей час, підвернув ногу та впав спиною на землю. При падінні, він зацепив пальцем курок і рушниця вистрілила. Після пострілу ОСОБА_13 впав на землю, так як йому влучило в голову. Постріл був один. Працівників поліції не викликав, тому що в нього не було з собою телефону і ОСОБА_14 сказав йому їхати додому. Оскільки він перебував у шоковому стані, в машині він трохи випив і поїхав додому. Вдома також трохи випив і зателефонував до поліції. Вдома дружина з рушниці витягнула патрон і поклала до сейфу. Собаку від ОСОБА_10 не забирав, вона сама прибігла додому. З сім`єю ОСОБА_10 у нього були хороші відносини, конфліктів не було. 08.09.2016 в будинок ОСОБА_10 не заходив. Очевидцем подій був лише ОСОБА_14 . Дозвіл на зберігання рушниці у нього був. З правилами поводження з мисливською зброєю знайомий. Коли заходив до господарства потерпілого, запобіжник з рушниці був знятий. Магазин із рушниці залишив в машині. Будинок, в якому проживає сім`я ОСОБА_10 , згідно правовстановлюючих документів, належить йому. Даний будинок він продав потерпілій за 10 000 грн, але оскільки у потерпілої не було грошей на переоформлення будинку, то ніякі правочини не укладали.

На запитання прокурора відповів, що до правоохоронних органів з приводу нанесення йому 08.09.2016 братами ОСОБА_10 тілесних ушкоджень він звертався, але насправді таких подій не було. Це йому порадив зробити захисник, який раніше представляв його інтереси. Тілесні ушкодження, а саме, ушиб грудної клітини, він дійсно отримав, але отримав вдома, коли впав з дерева. Проте, що потрібно носити зброю незаряженою йому відомо. Під час досудового слідства, будучи допитаним в якості підозрюваного, він давав інші покази, які зафіксовані у Висновку судово-психіатричної експертизи №627 від 27.09.2016, але то покази не відповідають дійсності, оскільки він їх надавав за версією захисника, який був у нього на початку досудового слідства.

Надані обвинуваченим ОСОБА_5 покази в судовому засіданні, обвинувачений підтвердив під час слідчого експерименту, проведеного 19.07.2017 за судовим дорученням, що зафіксовано у протоколі проведення слідчого експерименту. Дана слідча дія була проведена із застосуванням відеофіксації у присутності понятих, за участю захисника, спеціалістів у галузі судової медицини та балістики. Під час слідчого експерименту обвинувачений показав, де залишив автомобіль, як заходив до господарства по АДРЕСА_2 , як тримав рушницю коли вона спала у нього з плеча тримав за цівку в районі магазину рушниці, показав в якому положенні знаходилася рушниця, коли падав, зазначивши, що вона була направлена у напрямку, де стояли ОСОБА_10 , а в ході того як впав, його права рука прослизнула по рушниці нижче до прикладу, зачепивши мізинцем спусковий гачок від чого стався постріл, який влучив у голову ОСОБА_9 . Відстань від місця, де стояв потерпілий до стіни веранди склала 25 см, відстань від потерпілого до обвинуваченого склала 4 м. Відстань від дульного отвору макету рушниці до голови потерпілого в момент коли відбувся постріл склала 4 м 30 см. ( т.2 а.п.157-160,167)

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні спочатку відмовилася від дачі свідчень на підставі ст.63 Конституції України, оскільки померлий ОСОБА_9 був її сином, зазначивши, що претензій матеріального та морального характеру вона до обвинуваченого не має. Просить не призначити обвинуваченому покарання пов`язане з позбавленням волі, оскільки у неї слабке здоров`я, а обвинувачений, будучи на волі зможе їй допомагати.

Згодом, потерпіла ОСОБА_7 виявила бажання надати суду покази та пояснила, що 08.09.2016 її сини ОСОБА_11 та ОСОБА_15 прийшли з роботи та лягли відпочивати. Коли у дворі залаяла їх собака, сини дивилися телевізор, а вона знаходилася на ліжку в іншій кімнаті та читала книжку. Спочатку з будинку вийшов ОСОБА_11 , а потім ОСОБА_15 і одразу пролунав один постріл. Вона виглянула у вікно і побачила обвинуваченого, який був біля хвіртки і виходив з їх господарства. В руках у нього була рушниця. Потім почула звук від автомобілля. Вийти на подвір`я після пострілу, їй не дозволив син ОСОБА_15 . Перед пострілом ніякої розмови, лайки на подвір`ї, вона не чула. Чому до них приходив обвинувачений 08.09.2016, не знає. Металевий тазік, в якому з`явилася дирка після цих подій, син ОСОБА_15 відніс на металолом. Даний тазік знаходився у веранді. Вона в ньому прала та милася. Вважає, що дирка в тазіку з`явилася від пострілу. Також потерпіла вказала про наявність конфлікту з обвинуваченим з приводу будинку, в якому вона проживає, що стався за півтора тиждня до цього випадку, пояснивши, що обвинувачений прийшов у стані сильного алкогольного сп`яніння та просив звільнити його будинок, в якому вона проживає. Вона крикнула обвинуваченому, щоб він пішов, але той взяв її руками за халат. В цей момент в будинок зайшли її сини і виштовхали обвинуваченого на вулицю. Що було на вулиці, вона не бачила. Також потерпіла пояснила, що житловий будинок, в якому вона з сином проживає, вони купили в обвинуваченого, але належним чином не оформили, а тому фактично будинок перебуває у їх володінні, а юридично належить обвинуваченому.

Незважаючи на невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 (вбивстві), який при цьому не заперечував факту здійснення одного пострілу з одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 20 калібру моделі МЦ-20-01 № НОМЕР_1 , його вина у вчиненні інкримінованого йому даному злочині підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до довідки Інспектора ДС Ріпкинського ВП ЧВП ГУНП в Чернігівській області, власником мисливської гладкоствольної рушниці 20 калібру моделі МЦ НОМЕР_2 є ОСОБА_5 , який зберігає її згідно дозволу №1485 виданого Ріпкинським РВ УМВС України в Чернігівській області та боєприпасів до неї. ( т.2 а.п.13 )

Як вбачається з рапорту, зареєстрованого в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчиненні кримінальні правопорушення за №2843, 08.09.2016 року о 18-35 год. до Ріпкинського відділення поліції ЧВП ГУНП в Чернігівській області зателефонував ОСОБА_14 та повідомив, що в с. Духанки по вул. Лугова наочно знайомий чоловік, який приїхав на мопеді з с. Павлівка Ріпкинського району, вистрілив в голову його брату з рушниці ( т. 1 а.п.95).

08 вересня 2016 року було проведено огляд місця події, а саме господарства в АДРЕСА_2 , в ході якого перед східцями в будинок виявлено труп ОСОБА_9 , голова якого знаходилася на відстані 110 см від веранди, відстань від правої ступні до веранди складала 163 см, ліва ступня знаходилася від правої ступні на відстані 78 см. Труп знаходився в положенні обличчям до низу, на лівому боці, голова повернута вліво, ноги зігнуті в колінах, права під кутом 50%, ліва витягнута. Праворуч від голови калюжа речовини бурого кольору, зліва мозок, уламки кісток, червоні бризки. На правій частині другої сходинки - частина склепіння трупу. При огляді голови виявлена обширна рвана рана волосистої частини з дефектом тканини. Відсутня частина кісток склепіння черепа. Також проведено детальний опис у що був одягнений труп. У приміщенні веранди виявлено фрагменти шроту (металеві) та фрагменти пластику. На відстані 35 см від стіни веранди знаходився металевий таз. У стінці тазу, яка знаходилася ближче до виходу з будинку виявлені два вчавлені отвори з нерівними краями ввігнутими до середини тазу. Найменший отвір в ньому діаметром 10х7 мм, більший отвір- 45х3- мм. Під тазом виявлений шрот. З веранди мається прохід до першої кімнати, де знаходиться піч, ліжко, тумба, стіл. Також в першій кімнаті маються два вікна, з яких видно двір господарства. У другій кімнаті знаходяться два ліжка, стіл кухонний, телевізор. Під верандою виявлено ганчірку, на якій виявлено предмет схожий на шрот. Виявлені під час огляду металеві об`єкти схожі на шрот, фрагменти пластику, змиви речовини бурого кольору та контрольний змив зі сходів, були вилучені (т.1 а.п. 108-116).

Дана слідча дія проводилася слідчим Ріпкинського ВР ЧВП ГУНП в Чернігівській області в присутності двох понятих, за участю двох спеціалістів та судово-медичного експерта. Як вбачається з даного протоколу огляду місця події, на першій сторінці мається друковане прізвище слідчого ОСОБА_16 , а на останній сторінці закреслено прізвище слідчого ОСОБА_16 , і від руки написано прізвище слідчого ОСОБА_17 та поставлено підпис.

Слідчий ОСОБА_17 в судовому засіданні підтвердив, що огляд місця події проводився ним з дозволу власника у відповідності до вимог чинного законодавства. Щодо зазначеного в протоколі на першій сторінці прізвища слідчого ОСОБА_16 , пояснив, що друкований бланк даного протоколу він взяв в іншого слідчого і при його заповнені, в кінці протоколу він поставив своє прізвище, закресливши прізвище іншого слідчого, а на початку протоколу - помилково цього не зробив.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які приймали участь при огляді місця події в АДРЕСА_2 в якості спеціалістів підвердили, що огляд місця події проводився слідчим ОСОБА_17 , яким складався протокол, який вони читали та ставили свій підпис. Свідок ОСОБА_18 також зазначила, що при огляді місця події був виявлений тазік з пошкодженнями, що було зафіксовані в протоколі. Для встановлення походження пошкоджень у тазіку необхідний об`єкт дослідження. Чому тазік не було вилучено пояснити не могла, вказавши, що вона діяла за вказівкою слідчого.

Враховуючи, що учасниками судового провадження не заперечувався факт проведення огляду місця події господарства в АДРЕСА_2 , саме слідчим ОСОБА_17 , зазначення в протоколі огляду місця події на першій сторінці прізвище слідчого ОСОБА_16 , колегія суддів вважає технічною опискою.

08 вересня 2016 року також проводився огляд місця події, за місцем проживання обвинуваченого - в будинку АДРЕСА_1 , де було виявлено та вилучено шкіряні ботинки коричневого кольору, джинси сірого кольору, спортивна кофта, рушниця № НОМЕР_1 , чотири набої жовтого кольору, гільза жовтого кольору, яка знаходилася в патронику ( т.1 а.п.146-149).

Захисник посилається на те, що вказані вище протоколи огляду місця події є недопустимими доказами, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутня ухвала слідчого судді про дозвіл на проведення огляду житла чи іншого володіння особи. Крім того зазначає, що будинок по АДРЕСА_2 , де проживає потерпіла, належить обвинуваченому, від якого, дозвіл на проведення даної слідчої дії слідчим не брався.
З показань потерпілої ОСОБА_7 судом встановлено, що, господарство, в якому вона проживає - по АДРЕСА_2 , фактично перебуває у її володінні, оскільки у 2008 році вона купила даний будинок в обвинуваченого, одразу з сім`єю в ньому зареєструвалася. Договір купівлі-продажу в нотаріуса не оформляли у зв`язку з відсутністю в обвинуваченого всіх необхідних документів. Також засвідчила, що добровільно надала свій дозвіл співробітникам поліції на огляд її господарства, про що поставила свій підпис в заяві, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження на а.п.107 т.1.
Фактичне володіння потерпілою господарством по АДРЕСА_2 підтверджено було і обвинуваченим в судовому засіданні.
Свідок - ОСОБА_20 , яка є дружиною обвинуваченого, в судовому засіданні засвідчила, що дозвіл співробітникам поліції на огляд свого господарства - будинку АДРЕСА_1 , вона надавала добровільно, про що поставила свій підпис в заяві, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження на а.п.145 т.1.
Таким чином, колегією суддів встановлено, що огляд господарства по АДРЕСА_2 проводився за добровільною згодою потерпілої ОСОБА_7 , яка фактично володіє вказаним вище господарством, а огляд в будинку АДРЕСА_1 проводився за добровільною згодою власника ОСОБА_20 , тому, в цьому випадку, колегія суддів не вбачає порушення вимог ч. 1 ст. 233 КПК України. За наведеною процесуальною нормою ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше, як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє або за ухвалою слідчого судді. У такий спосіб визначена альтернатива.
За висновком експерта № 792 від 08 вересня 2016 року судово - медичної експертизи, смерть ОСОБА_9 настала від руйнування речовини головного мозку внаслідок вогнепального наскрізного поранення голови з багатоуламковими переломами кісток черепа. Цей висновок про причину смерті підтверджується виявленням в ході проведення дослідження трупа наступних патологічних проявів: наявність вхідного вогнепального отвору в лобній ділянці, багатоуламковий перелом лобної, обох тім`яних, скроневих, клиноподібної та решітчастої кісток з переходом ліній переломів на потиличну кістку та утворенням дефекту кісток склепіння черепа, розміжчення та відрив з втратою структури речовини великих півкуль головного мозку. Виходячи з вираженості трупних явищ, експерт вважає, що смерть ОСОБА_9 могла настати 08.09.2016.

При експертизі трупа виявлені тілесні ушкодження у вигляді одиночного вогнепального наскрізного поранення голови: наявність вхідної вогнепальної рани шкіри в лобній ділянці - (дефект шкіри лобно-тім`яної ділянки, осаднення, сліди кіптяви та поодинокі порошинки, нерівність та фестончастість країв), вхідного вогнепального дирчастого перелому лобної кістки (дефект кісткової тканини лобної кістки, наявність порошинок по краю перелома, наскрізний дірчастий характер перелома, виражений конусовидний циркулярний скол внутрішньої кісткової пластинки), багатоуламковий перелом лобної, обох тім`яних, скроневих, клиноподібної та решітчастої кісток з переходом ліній переломів на потиличну кістку та утворенням дефекту кісток склепіння черепа, розміжчення та відрив з втратою структури речовини великих півкуль головного мозку; наявність обширної рваної (вихідної) рани голови. Ушкодження могло утворитись від пострілу із мисливської вогнепальної зброї снарядом, що містить свинець, безпосередньо перед смертю, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Експерт вважає, що в момент отримання тілесних ушкоджень потерпілий знаходився передньою поверхнею тіла (обличчям) до дульного зрізу зброї.

Локалізація вхідного вогнепального отвору, морфологія вихідної рани та багатоуламкового перелому кісток черепа дозволяють вважати, що напрям раневого каналу був спереду назад та незначно знизу вверх. Морфологія вхідного вогнепального отвору (одиночний характер, відсутність ознак дії полум`я, наявність в краях рани кіптяви та порошинок) дозволяє вважати, що постріл був виконаний з близької відстані в межах компактної дії шроту.

Екперт вважає, що в даному випадку смерть потерпілого настала практично миттєво внаслідок руйнування головного мозку. Тож відчувати фізичний біль він міг на протязі вкрай короткого проміжку часу (долі секунди).

В крові трупа виявлений етиловий спирт в концтрації 3.4 г/л, що може відповідати сильному алкогольному сп`янінню у живої людини.

При експертизі не виявлено ознак переміщення трупа після настання смерті. (т.1 а.п.127-130)

Допитаний в судовому засідання експерт ОСОБА_21 показав, що однозначно визначити в якому положенні знаходився стрілець на момент пострілу, не можливо. На момент пострілу стрілець міг перебувати в будь-якому положенні. Напрям раневого каналу був спереду назад та незначно знизу вверх. Експерт роз`яснив, що «незначно» - менше 45 градусів. Також роз`яснив, що близька відстань для здійснення пострілу мається на увазі від сантиметра до 5 м.

Висновком експерта № 188 підтверджується, що кров трупа ОСОБА_9 відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В, за ізосерологічною системою АВ0. У змиві зі сходів на марлевому тампоні, вилученому під час огляду місця події 08 вересня 2016 року, знайдено кров людини групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0, таким чином походження її від потерпілого ОСОБА_9 не виключається. ( т.1 а.к.п. 141-143)

Згідно протколу огляду речей, 10 вересня 2016 року в приміщенні моргу ЧМЛ №1 в присутності понятих, були оглянуті та вилучені з трупу ОСОБА_9 спортивні штани синього кольору з лампасами по обох боках білого та червоно кольору ( т.1 а.п.144)
За висновком експерта №1000(х) від 11 листопада 2016 року на поверхні наданих на дослідження спортивних штанів синього кольору, які були на трупі ОСОБА_9 слідів продуктів пострілу в межах чутливості використаних методів не виявлено ( т.1 а.п.181-184)

Згідно протоколу отримання зразків для експертизи від 08.09.2016, у ОСОБА_5 , за участю захисника та у присутності понятих були відібрані змиви з рук, вух та обличчя ( т.1 а.п.122).

За висновком експерта № 999(х) від 11 листопада 2016 року, на наданих на дослідження марлевих тампонах зі змивами з лівої та правої руки, з лівого та правого вух, з обличчя ОСОБА_5 , на його черевиках коричневого кольору, спортивній мастерці синього кольору зі вставками бежевого та сіро-блакитного кольору та на штанах «джинсах» чорного кольору, вилучених під час огляду місця події у будинку АДРЕСА_1 , слідів продуктів пострілу в межах чутливості використаних методів не виявлено. ( т.1 а.п.170-176).

Висновком експерта № 2437 від 14 листопада 2016 року судової балістичної експертизи підтверджується, що рушниця, яка вилучена під час огляду місця події 08 вересня 2016 року у будинку АДРЕСА_1 , є вогнепальною зброєю - одноствольною гладкоствольною мисливською рушницею 20 калібру моделі МЦ-20-01 № НОМЕР_1 , виробництва Тульського збройового заводу. Дана рушниця знаходиться у справному стані і придатна до стрільби. Слідів внесення змін в будову рушниці, не виявлено. Для запобігання випадкового пострілу на задній частині ствольної коробки знаходиться запобіжник. На момент дослідження запобіжник знаходиться в положенні - знято з запобігання. Провести постріл без натискання на спусковий гачок - не можливо.

Гільза 20 калібру, яка була вилучена з патронника рушниці МЦ-20-01 20 калібру № НОМЕР_1 , стріляна з рушниці МЦ-20-01 № НОМЕР_1 , наданої на дослідження. Чотири предмети зовні схожі на набої, є боєприпасами до гладкоствольної мисливської зброї, патронами 20 калібру, споряджені шротом «00» діаметром 4,5 мм. Патрони до стрільби придатні.

Слідів близького пострілу на одязі трупу ОСОБА_9 не виявлено.

Експерт також зазначає, що відповісти на питання: яким снарядом (кулею, шротом, картеччю) зроблено останній постріл з рушниці, що представлена на дослідження, не є можливим оскільки в каналі стволу невиявлено діагностичних ознак які б про це свідчили; відповісти на питання: чи здійснено постріл з наданої на дослідження рушниці шротом (пластиковий пиж) вилученим на дворі біля веранди з правої сторони та на веранді - не є можливим оскільки в каналі стволу невиявлено ідентифікаційних ознак які б про це свідчили. ( т.1 а.п.152-165)

В судовому засіданні з участю спеціаліста в галузі мисливства - ОСОБА_22 , який є Головою Ріпкинської районної організації Українське товариство мисливців і рибалок, судом були дослідженні речові докази, виявлені при огляді місця події в АДРЕСА_1 - одноствольна гладкоствольна мисливська рушниця 20 калібру моделі МЦ-20-01 № НОМЕР_1 ; стріляна гільза, вилучена з даної рушниці ( упаковка №2); чотири гільзи жовтого кольору з надписом «ТАХО» патронів 20 калібру до гладкоствольної мисливської зброї (упаковка №1), та виявлені під час огляду місця події в АДРЕСА_2 - шрот, вилучений на дворі біля веранди (упаковка №3); шрот та фрагменти пластику, вилучені на веранді (упаковка №4).

Під час дослідження речових доказів спеціаліст в галузі мисливства ОСОБА_22 , роз`яснив, що надана суду рушниця є одноствольною гладкоствольною мисливською рушницею 20 калібру моделі МЦ-20-01 № НОМЕР_1 , виробництва Тульського збройного заводу. Вказану рушницю після пострілу потрібно перезаряджати, так як гільза залишається в патроннику. Провести постріл без натискання на спусковий гачок не можливо. В упаковці №1 знаходяться використанні мисливські набої, які застосовуються для полювання на лисицю, зайця, хутрового звіра. В упаковці № 2 знаходиться стріляна гільза. В упаковці №3 знаходиться деформований шматок металу схожий на шрот. В упаковці № 4 знаходяться 8 шматків металу схожого на шрот, які деформовані від попадання в перешкоду, деформована частина прозорого скла та дві деформовані частини виготовлені з пластику, які, могли бути пиж-контейнером, в який поміщають шрот. На думку спеціаліста, дві деформовані частини пластику свідчать, що було два контейнера, а отже було два постріли.

При проведенні судової балістичної експертизи №2437 від 14.11.2016, експертом досліджувалися два деформовані фрагменти пластику. В дослідницькій частині даної експертизи експерт зазначає: Виходячи із конструктивних та розмірних даних і маркувальних позначень, а також при порівнянні з конструктивними та розмірними даними в науковому посібнику: Балістика: криміналістичне вогнестрільне зброєзнавство. Підрочник. /за редакцією ОСОБА_23 : Міжнародна агенція «BeeZone» 2003/-384c., можна зробити висновок, що два деформовані фрагменти пластику, надані на дослідження, могли складати одне ціле комбінований полімерний клейтух (пиж) який використовується для спорядження мисливських набоїв 20 калібру. Даний пиж виготовлений заводським способом.

Даний висновок судового експерта ніким не спростований, і підстав йому не довіряти, не має, а тому суд кладе його в основу вироку. Що стосується роз`яснень спеціаліста в тій частині, що ці пластикові фрагменти свідчать про два пиж-контьейнера, колегія суддів не приймає їх до уваги, оскільки дане питання досліджувалося експертом, який попереджений про кримінальну відповідальність.

Свідок ОСОБА_20 суду пояснила, що є дружиною обвинуваченого, її чоловік з сім`єю потерпілої знаходились у дружніх відносинах, неприязних стосунків у них не має. У 2008 році чоловік продав будинок сім`ї потерпілої за 5000,00 грн і надав дозвіл на проживання. Договір купівлі-продажу будинку у нотаріуса не оформляли, оскільки не вистачало необхідних документів. У 2010 році чоловік оформив на себе спадщину, але будинок на потерпілу не переоформляли. На даний час власником будинку, де проживають потерпілі, є її чоловік. 08.09.2016 чоловік взяв рушницю, собаку та поїхав машиною у с. Духанки, оскільки люди говорили, що там бігає лисиця. Повернувшись о 18-00 годині сказав, що мабуть вбив людину. Він був у шоковому стані, налив собі стакан горілки та випив. До цього, він горілку не вживав. Зі слів чоловіка їй відомо, що собака забігла у двір до потерпілих. Він зайшов до них у двір за собакою. Вийшли сини потерпілої. Він почав відходити назад, упав і рушниця вистрелила. Також зазначила, що рушницю чоловік придбав у 2012 році для полювання. На полювання зазвичай її чоловік ходить взимку.

Свідок ОСОБА_24 в судовому засіданні показала, що 08.09.2016 року в проміжок часу з 18-00 години до 18-30 годин зателефонувала її сестра дружина обвинуваченого, та повідомила, що її чоловік вбив людину.

Під час слідчого експерименту, проведеного 07 листопада 2016 року, відеозапис якого відтворювався та досліджувався в судовому засіданні, потерпіла ОСОБА_7 в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , розповіла, що 08.09.2016 приблизно о 18-00 год. вона перебувала у будинку по АДРЕСА_2 , відпочивала та читала на ліжку книжку. У іншій кімнаті її син ОСОБА_11 дивився телевізор. Син ОСОБА_15 пішов за грибами. Потім вона почула гавкіт собаки і ОСОБА_11 вийшов з будинку подивитися, що сталося. Раптом прозвучало два постріли, після чого вона подивилася у вікно і побачила ОСОБА_27 , в якого в одній руці була рушниця, а в іншій невелика лопата. Після цього ОСОБА_27 побіг до хвіртки, вибіг з двору і поїхав на автомобіллі, звук якого вона чула. Далі вона хотіла вийти з будинку, але її зупинив син ОСОБА_15 , сказавши, що ОСОБА_11 мертвий. Також розповіла про наявність конфлікту за тиждень до тих подій між нею та обвинуваченим, який виганяв її з синами з будинку, де вони проживають ( т.1 а.к.п. 222-224).

Розбіжності в показах наданих нею в судовому засіданні та в повідомлених нею відомостях під час слідчого експерименту, а саме, скільки пострілів вона чула один чи два, потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що на звук падаючої каструлі, яку скинув кіт, вона подумала, що то був другий постріл, тому під час слідчого експерименту говорила, що чула два постріли.

Під час слідчого експерименту від 07 листопада 2016 року з відеозаписом, який відтворювався та досліджувався в судовому засіданні, свідок ОСОБА_28 в присутності понятих ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , розповів, що 08.09.2016 обвинувачений, нічого не сказавши, зайшов до них в господарство, підняв рушницю та здійснив постріл, який влучив лівіше від його брата в дошку веранди, де були отвори, від чого пробило тазік, який знаходився у веранді. Після цього його брат намагався накинутися на обвинуваченого. Тоді обвинувачений здійснив постріл у напрямку голови його брата, який знаходився на крильці. Потім вийшов з їх двору та поїхав на автомобілі. Також повідомив, що 20-21 серпня 2016 року у його та його брата був конфлікт з ОСОБА_5 ( т.1 а.п. 225-230).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 не підтвердив показання надані ним під час слідчого експерименту, вказавши, що до слідчого експерименту він постійно вживав алкогольні напої і під час слідчого експерименту був у стані алкогольного сп`яніння і погано все пам`ятав. На даний час він більше місяця не вживає алкоголь, все згадав і може надати правдиві покази. 08.09.2016 о 10-00 годині вони з братом приїхали з роботи в село Духанки. Перед тим як піти додому, зайшли в магазин, купили горілки, вдома випили і полягали спати. Проснулися від лая собаки ОСОБА_5 , яка забігла в їх будинок. Брат ОСОБА_11 , виганяючи собаку, вийшов з будинку, при цьому виражався нецензурними словами на ОСОБА_5 . Він вийшов з будинку за братом. Бачив, як обвинувачений відходив, зробив два кроки назад, споткнувся об цеглу і впав, після цього пролунав потріл. Він забіг в будинок і сказав матері, яка була в будинку, не виходити та викликав поліцію. Стверджує, що ОСОБА_5 тримав рушницю за приклад у правій руці. Рушниця була опущена вниз. Постріл відбувся коли обвинувачений впав. Під час пострілу рушниця була піднята вверх. Цегла лежала, як виходити з будинку, зліва від крильця. Стверджує, що обвинувачений в стані алкогольного сп`яніння не був. Металевий тазік з диркою, що був зафіксований працівниками поліції при огляді місця події, знаходився у веранді. Він його знайшов на звалищі уже з диркою. Дирку у вхідних дверях, що також було зафіксовано при огляді місця події, зробив собака чи шашель, і коли вона з`явилася не знає. На даний час металевий тазік з диркою здав на металолом, а дощечку у дверях, де була також дирка, замінив. Конфлікту між їх сім`єю та обвинуваченим не було. З приводу житлового будинку, в якому вони проживають пояснив, що будинок купили його батьки в обвинуваченого, але документи не оформили належним чином, тому будинок юридично рахується за обвинуваченим. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у нього не має.

Згідно протоколу огляду речей від 05.10.2016, на оптичому носії СD-R «VS», доданому до даного протоколу, знаходиться папка з написом «ОМП 08.09.2016 с. Духанки», де містяться фотографії на яких зафіксовано огляд місця події від 08.09.2016 в АДРЕСА_2 . ( т.1 а.п.220-221). Відповідно до постанови слідчого, оптичний носій СD-R «VS» визнано речовим доказом (а.с.т.1 а.п.204). При дослідженні даного речового доказу, судом встановлено, відсутність цегли, за яку, як говорив свідок ОСОБА_28 , обвинувачений зачепився і впав.

На запитання суду свідок ОСОБА_28 пояснив, що при огляді місця події цегла була відсутня, оскільки перед приїздом слідчої групи він її прибрав, але для чого, пояснити не міг.

З метою перевірки версії обвинуваченого, судом було задоволено клопотання захисника про проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_28 .

В ході слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_28 , відеозапис якого відтворювався та досліджувався в судовому засіданні, він показав на місці події, де під час пострілу знаходився він, його брат ОСОБА_11 та обвинувачений ОСОБА_5 , і відстань від обвинуваченого до потерпілого склала 4 м. Потім вказав, що коли потерпілий збирався зробити крок в сторону ОСОБА_5 , останній впав та відбувся постріл з рушниці, яку тримав обвинувачений у правій руці за цівку подалі від дульного зрізу в районі за скобою спускового гачка. В положенні статиста лежачи на землі було заміряно відстань від дульного отвору до голови потерпілого на місці якого стояв свідок. Дана відстань склала 4 м 28 см. Свідок також вказав на місце, де стояв автомобіль обвинуваченого, гул якого він чув у себе в господарстві. Відстань від господарства свідка до місця, де стояв автомобіль склала приблизно 150 м. Для перевірки даних показів, автомобіль ВАЗ 2109 д.н.з. НОМЕР_3 був поставлений на місце, на яке вказав свідок, і знаходився у заведеному положенні, а всі учасники процесуальної дії знаходилися у господарстві свідка. Була встановлено, що гул двигуна у господарстві свідка чутно не було. Відстань до настання чутності двигуна вказаного автомобіля становила приблизно 60 м. ( т.2 а.п.161-164)

Під час відтворення відеозапису даного слідчого експерименту вбачається, що свідок ОСОБА_28 постійно зазначав, що точно не пам`ятає, де стояв обвинувачений, в якому положені знаходилася рушниця, плутався в показах, як обвинувачений тримав рушницю, спочатку говорив, що дулом вверх, а потім - дулом вниз.

Оцінюючи надані у суді показання свідка ОСОБА_28 , то суд приходить до висновку, що вони є непослідовними та суперечливими, а тому на них не може ґрунтуватися обвинувачення. Так, свідок у судовому засіданні показав, що обвинувачений коли відходив, зробив два кроки назад, споткнувся об цеглу і впав, після цього пролунав вистріл. Коли судом було встановлено відсутність цегли на місці події 08.09.2016, свідок пояснив, що він її перед приїздом слідчої групи прибрав, але для чого він це зробив, та яка в цьому була необхідність, пояснити не зміг. Свідок в своїх показаннях стверджував, що ОСОБА_5 тримав рушницю за приклад у правій руці, що суперечило показам обвинуваченого, який стверджував, що рушницю тримав за цівку. Після допиту обвинуваченого, свідок ОСОБА_28 , в цій частині змінив свої покази і під час слідчого експерименту пояснив та показав, що обвинувачений тримав рушницю за цівку. Також звертає увагу на себе і той факт, що свідок був обізнаний в точності, де стояв автомобіль обвинуваченого 08.09.2016, так як показав теж місце, що і обвинувачений, при тому, що автомобіль знаходився за 150 м від господарства свідка. Свідок стверджував, що чув гул двигуна автомобіля обвинуваченого в себе в господарстві. Для перевірки чутності роботи двигуна автомобіля з господарства свідка, прокурором, під час слідчого експерименту 19.07.2017 , були проведені певні дії, які не суперечать ст.240 КПК України, та встановлено про неможливість чутності двигуна автомобіля з тієї відстані, на яку вказує свідок та обвинувачений. До того ж, враховуючи, що гул двигуна чула і потерпіла, яка в той момент знаходилася в будинку, можна прийти до висновку, що автомобіль обвинуваченого 08.09.2017 знаходився на значно ближчій відстані, чим зазначає свідок ОСОБА_28 та обвинувачений. Крім того, покази свідка ОСОБА_28 , надані ним в судовому засіданні суттєво відрізняються від його показів на досудовому слідстві, які викладені у слідчому експерименті від 07.11.2016, в яких він повідомляв, що ОСОБА_5 нічого не сказавши, зайшов до них в господарство, підняв рушницю та здійснив постріл, який влучив лівіше від його брата в дошку веранди, де були отвори, від чого пробило тазік, який знаходився у веранді. Після цього його брат намагався накинутися на обвинуваченого. Тоді обвинувачений здійснив постріл у напрямку голови його брата, який знаходився на крильці. Потім вийшов з їх двору та поїхав на автомобілі.

На думку колегії судів, свідок ОСОБА_28 змінив свої покази під тиском на нього з боку родичів обвинуваченого та захисника обвинуваченого, оскільки на час розгляду даного кримінального провадження він з потерпілою проживає у будинку, який документально оформлений на обвинуваченого.

За тих саме підстав, суд відноситься критично і до показів свідка ОСОБА_28 на слідчому експерименті від 19.07.2017 за його участю.

Що стосується слідчого експерименту, проведеного за участю обвинуваченого ОСОБА_5 19.07.2017, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Слідчий експеримент проводиться, зокрема і для встановлення механізму події в цілому або його окремих деталей з метою з`ясування питання чи могла перевіряєма подія відбутися таким чином, як його описує обвинувачений.

Слідчим експериментом за участю обвинуваченого перевірялася його версія про можливість здійснення ним пострілу шляхом зачеплення мізинцем руки курка рушниці внаслідок сповзання його руки з цівки рушниці при падінні.

Проте, дана версія під час слідчого експерименту перевірена не була. Вказаним слідчим експериментом встановлено лише можливість здійснення пострілу з положення лежачи.

Отже, слідчим експериментом за участю обвинуваченого не з`ясовано питання чи могла перевіряєма подія відбутися таким чином, як її описує обвинувачений - тобто можливість здійснення пострілу шляхом зачеплення мізинцем руки курка рушниці.

Колегія суддів звертає увагу на покази свідка ОСОБА_28 , надані в судовому засіданні, де він стверджував, що ОСОБА_5 перед пострілом тримав рушницю за приклад, а отже кість руки обвинуваченого знаходилася після курка рушниці і не могла при падінні останього зіскользнути і зачепити курок.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи №81 від 26.07.2017, ( т.2 а.п.198-201), проведеної з урахуванням обставин, викладених у слідчих експериментах від 19.07.2017 за участю обвинуваченого та свідка ОСОБА_28 , комісія експертів вважає, що виявлені у потерпілого ОСОБА_9 тілесні ушкодження могли утворитися від пострілу з положення лежачи на спині.

Аналізуючи слідчі експерименти, проведенні на досудовому слідстві з потерпілою та свідком ОСОБА_28 , колегія суддів вважає, що їх не можна класти в обґрунтування вироку, оскільки слідчий експеримент з потерпілою проведений у формі допиту, а відповідно до ч.4 ст.95 КПК України, суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них. Що стосується слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_28 , то останній, під час проведеня даної слідчої дії перебував у стані алкогольного сп`яніння, про що повідомив під час допиту сам свідок ОСОБА_28 , та підтвердили під час допиту в судовому засіданні свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , які були понятими під час проведення слідчого експерименту.

Суд приймає до уваги покази потерпілої ОСОБА_7 , оскільки вони не суперечать іншим дослідженим судом доказам.

Зі слів свідка ОСОБА_28 , потерпіла вживає ліки, а тому її покази в судовому засіданні не можна визнати достовірними. Проте, такі доводи свідка не підтверджуються жодним доказом, зокрема, медичними документами, які б свідчили про вплив ліків на свідомість потерпілої. До того ж, в судовому засіданні потерпіла не повідомляла, що погано себе почуває та, що не може надавати покази. А тому покази потерпілої ОСОБА_7 суд вважає достовірними і кладе їх в обґрунтування вироку.

Згідно Висновків судово-психіатричних експертиз № 626, №627, ОСОБА_5 психічним розладом не страждає і не страждав, йому не показане застосування примусових заходів медичного характеру. В період часу до якого відноситься правопорушеня, у вчиненні якого він підозрюється, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Він за своїм психічним станом може вірно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні показання. У нього психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю з синдромом залежності не виявлено і протиалкогольне лікування йому не показане. ( т.1 а.п.195-197, 200-202)

Аналізуючи покази обвинуваченого ОСОБА_5 щодо відсутності з його боку умислу на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_29 та доводи захисника щодо перекваліфікації дій обвинуваченого як необережне вбивство, оскільки у останнього не було умислу на вбивство, те, що він не цілився у людину, також вказував на відсутність в обвинуваченого мотиву, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» питання про умисел необхідно вирішувати, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, тощо.
Умисне вбивство розглядається як вчинене з непрямим умислом,коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання. Умисно завдаючи шкоду потерпілому,винний не передбачає конкретно, яка саме шкода матиме місце, допускаючи можливість будь-якої шкоди, в тому числі й смерті, яка фактично настає. При непрямому умислі діяння завжди кваліфікуються по фактично наставшим наслідкам.
Позиція ОСОБА_5 про те,що він не мав умислу на вбивство потерпілого,не звільняє його від відповідальності, оскільки відсутність бажання спричинити смерть іншій особі не виключає наявності умислу на вбивство.
Судом достовірно встановлено, що між діянням обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме здійсненням пострілу з вогнепальної одноствольної гладкоствольної мисливської рушниці 20 калібру моделі МЦ-20-01 № НОМЕР_1 , та смертю потерпілого ОСОБА_28 є причинний зв`язок, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 792 від 06.10.2016.
Мотивом такої поведінки ОСОБА_5 став конфлікт, який виник за декілька днів до даної пригоди, між ним та сім`єю ОСОБА_10 , із-за будинку, в якому проживає сім`я ОСОБА_10 , що підтвердила в судовому засіданні потерпіла.

Про умисел обвинуваченого на вбивство потерпілого свідчать його наступні дії. А саме, обвинувачений зайшов у господарство потерпілого із зарядженою рушницею, із знятим запобіжником, тобто рушниця була готова до пострілу. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 792 від 06.10.2016 постріл був виконаний з близької відстані в межах компактної дії шроту. При цьому, суд враховує те, що ОСОБА_5 був добре обізнаний на зброї, оскільки він раніше проходив строкову військову службі, а відповідно до довідки №12776, у 2012 році пройшов курс вивчення матеріальної частини зброї, спеціальних засобів, правил поводження з ними та застосування, а також виконав практичні стрільби і склав залік ( т.2 а.п.10,14). За даних обставин враховуючи його досвід та знання правил поводження зі зброєю, зайшовши до господарства потерпілого із зарядженою рушницею та із знятим запобіжником, обвинувачений міг і повинен був передбачити наслідок у вигляді настання смерті, при здійсненні пострілу в напрямку людини. Ставлення обвинуваченого до наслідку, який наступив не впливає на кваліфікацію його дій за даних обставин, так як обвинувачений хоча й не ставив собі за мету позбавлення життя потерпілого, але байдуже ставився до такого наслідку, можливість якого він свідомо допускав, а тому його дії повинні кваліфікуватися як умисне вбивство, оскільки має місце непрямий умисел. Виходячи з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, враховуючи спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранення , суд дійшов до висновку, що його не можна вважати нанесеним навмання та випадково. Тому суд вважає, що підстав, для перекваліфікації дій обвинуваченого на ст.119 КК України не має.

Суд вважає, що невизнання вини обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та посилання на наявність в його діях, складу злочину, передбаченого ст. 119 КК України, є ніщо іншим як намаганням обвинуваченого уникнути кримінальної відповідальності за більш тяжкий злочин.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному протиправному заподіянні смерті ОСОБА_9 (вбивстві), що передбачено ч.1 ст. 115 КК України.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи, що у судовому засіданні не встановлено об`єктивних даних про перебування обвинуваченого ОСОБА_5 в стані алкогольного сп`яніння на час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд приходить до висновку, що така обтяжуюча обставина, як вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, підлягає виключенню з його обвинувачення.

ОСОБА_5 є раніше не судимим, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно. (т.2 а. п. 5,7-9,40)

Згідно довідки №6999 від 05.08.2009, виданої ДСП «Чорнобильська АЕС», у ОСОБА_5 доза зовнішнього опромінення становить 82 мЗв, в тому числі і за період його роботи на Чорнобильскій АЕС з 01.07.1991 по 27.07.2009. (т.2 а.п.48)

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_5 , суд, враховує те, що обвинуваченим вчинено злочин, який законом віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, від злочину настали тяжкі наслідки, які мають незворотній характер - смерть потерпілого, об"єктом злочину є життя людини, що визнається в державі Україна найбільшою цінністю, тому суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства і находить за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі. Враховуючи позитивну характеристику обвинуваченого, його вік та стан здоров`я відповідно до наданих суду документів ( т.2 а.п.42-47), думку потерпілої, яка просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, прохання 47 односельців обвинуваченого, які характеризують його з позитивної сторони і просять призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі ( т.2 а.п.41), ставлення обвинуваченого до наслідку, тому суд вважає за можливе призначити покарання у виді позбавлення волі в межі наближеній до мінімальної, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України. Призначення саме такого покарання є необхідним і буде достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних злочинів.
Підстав для застосування відносно призначеного покарання ст. 69 КК України суд не вбачає.
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Цивільний позов не подавався.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили необхідно залишити у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання необхідно рахувати з дня затримання 11.11.2016.
Також необхідно зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.08.2016 і до 04.11.2016 та з 11.11.2016 і до 20.06.2017, дня набрання чинності змін до ст.72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі, а з 21.06.2017 і до дня набрання вироком законної сили - з розрахунку день за день.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і за цей злочин призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев"ять) років.
Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання рахувати з дня затримання 11.11.2016.
Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 08.08.2016 і до 04.11.2016 та з 11.11.2016 і до 20.06.2017, дня набрання чинності змін до ст.72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює двом дням позбавлення волі, а з 21.06.2017 і до дня набрання вироком законної сили - з розрахунку день за день.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 3876 грн 16 коп. витрат за проведення експертиз.

Речові докази:

- пакунок із залишками змиву зі сходів, пакунок із клаптем шкіри та фрагменти склепіння черепа від трупу, марлеві тампони, штани синього кольору з трупу ОСОБА_30 , стріляну гільзу, вилучену з рушниці, шрот, шрот та фрагменти пластику, які могли складати одне ціле комбінований полімерний кейтух (пиж), чотири гільзи жовтого кольору з надписом «ТАХО» патронів 20 калібру до гладкоствольної мисливської зброї, що знаходяться в камері зберігання речових доказів Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, знищити;

- одноствольну гладкоствольну мисливську рушницю 20 калібру моделі МЦ-20-01 № НОМЕР_1 , яка знаходиться в кімнаті зберігання зброї Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області, конфіскувати;

- черевики, спортивну мастерку, штани «джинси», що знаходяться в камері зберігання речових доказів Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП в Чернігівській області - повернути власнику ОСОБА_5 ..

Речовий доказ - диск з написом CD-R «VS», який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1
Судді : ОСОБА_2
ОСОБА_3