СЕМЕНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №547/679/17
Провадження №1-кп/547/83/17
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2017 року смт. Семенівка, Полтавська область
Семенівський районний суд Полтавської області у складі
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

потерпілий ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Семенівського районного суду Полтавської області кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Велике Вербче Сарненського району Рівенської області, громадянка України, не заміжем, не працює, освіта середня, проживає АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 на початку квітня 2017 року перебуваючи у квартирі ОСОБА_6 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де спільно з останнім, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпивала алкогольні напої. У вечірній час цього ж дня, коли всі полягали спати ОСОБА_8 . ОСОБА_5 зайшла до кімнати, в якій спали ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , та побачила на столі біля телевізора мобільний телефон марки Nokia-300 чорного кольору, що належить Ю.С.Дзеху, у зв`язку з чим у неї виник умисел на таємне викрадення даного телефону. Після цього ОСОБА_9 переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій прямий раптово виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисну мету, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання шляхом вільного доступу, таємно викрала мобільний телефон мари Nokia-300 чорного кольору, поклавши його до кишені свого одягу, після чого з місця вчинення злочину зникла і розпорядилася викраденим телефоном на власний розсуд, чим завдала ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 796 грн гривень (висновок експерта від 13.06.2017).
Зазначеними діями обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
У підготовчому судовому засіданні обвинувачена і потерпілий підтвердили, що 20.06.2017 між ними укладено угоду про примирення. Просили суд затвердити угоду.
Вирішуючи питання можливості затвердження угоди суд встановив таке.
В угоді сформульовано підозру ОСОБА_5 та її правова кваліфікація, які за змістом повністю відповідають зазначеному обвинуваченню, пред`явленому ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні. Сторони угоди погодили, що правовою кваліфікацією підозри є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо злочинів середньої тяжкості.
Сторони угоди узгодили покарання обвинуваченої у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Угодою передбачено та роз`яснено наслідки її укладення і затвердження, у т.ч. обмеження права оскарження вироку, який може бути ухвалено за наслідками розгляду та затвердження угоди судом, наслідки невиконання угоди.
Обвинувачена і потерпілий у судовому засіданні просили вказану угоду затвердити, підтвердили досягнення згоди щодо виду та розміру покарання суми штрафу, обвинувачена шкодує про вчинене, згодна сплатити штраф 850 грн.
Потерпілий підтвердив повернення йому викраденого телефону, не має претензій до обвинуваченої.
Прокурор не заперечувала щодо затвердження угоди судом, оскільки угода відповідає вимогам КПК України і КК України.
Потерпілий, обвинувачений, прокурор у судовому засіданні ствердили, що під час укладення угоди дотримано відповідні вимоги і правила законів України, вказали на можливість затвердження угоди про примирення, призначивши обвинуваченому узгоджену міру покарання.
Суд шляхом опитування сторін угоди про примирення переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Суд встановив, що зміст угоди про примирення відповідає вимогам ст. 471 КПК України.
Відтак, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України, КК України, учасники судового провадження вказали на можливість затвердження судом угоди, суд робить висновок про наявність достатніх правових підстав для затвердження угоди про примирення від 20.06.2017.
Обвинувачена є здоровою, на обліку у психіатра або нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд робить висновок, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 . Узгоджене сторонами угоди покарання відповідає правилам призначення покарань, передбаченим ст.ст. 65, 66, 185 КК України.
За таких обставин суд вважає доведеним, що обвинувачена ОСОБА_5 вчинила щодо потерпілого ОСОБА_4 злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за який обвинуваченій слід призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Обставинами, що пом`якшують відповідальність, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.
Види та розмір процесуальних витрат не встановлено.
Питання про речовий доказ вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про його застосування не надходило.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 314, 349, 368, 371, 373-376, 392-395, 468-475 532 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 20.06.2017 між потерпілим ОСОБА_4 і підозрюваною ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 Кримінального кодексу України, за яким призначити їй покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 20.06.2017, у виді штрафу 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Речовий доказ мобільний телефон марки Nokia-300 чорного кольору залишити потерпілому ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги через Семенівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1