Провадження № 1-кп/484/60/18
Справа № 484/4066/17
УХВАЛА
про повернення обвинувального акту
22.02.2018 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Первомайську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України.

Потерпілий ОСОБА_6 на підготовче засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив провести підготовче засідання у його відсутність. Потерпілий ОСОБА_7 повторно надав суду заяву, в якій просив відкласти підготовче судове засідання на іншу дату. При цьому він не повідомив причину, у зв`язку з якою він не може з`явитись до суду.

Заслухавши думку учасників процесу, враховуючи, що потерпілі про місце, день та час проведення підготовчого засідання повідомлені своєчасно та належним чином, суд вважає на підставі ст.. 325 КПК України за можливе проводити підготовче засідання у відсутність потерпілих.

Заслухавши думку прокурора, інших учасників процесу про можливість призначення судового розгляду, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Згідно ч.4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам передбаченим ст.. 291 цього Кодексу.
Частина 2 статті 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт, окрім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими; правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; формулювання обвинувачення.
Відповідно до п.13 ч.1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Враховуючи вимоги ч.1 ст. 91 КПК України, формулювання обвинуваченні обов`язково повинен містити чітко і конкретно викладені обставини події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні, форми вини, мотив і мету вчиненого, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно з ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд справи проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, який є важливим процесуальним документом і основою для захисту обвинуваченого в суді.
У міжнародних джерелах права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до пункту «а» частини третьої статті 6, є негайна і детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).
Конкретності саме змісту обвинувачення стосується й рішення Європейського суду у справі «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року.
Як зазначено у постанові Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, в обвинувальному акті важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Тобто, обвинувальний акт є тим підсумковим документом досудового розслідування, який не може містити в собі жодних внутрішніх суперечностей, а всі складові частини цього документу повинні бути узгоджені між собою, висунуте обвинувачення має бути конкретним, що є прямим обов`язком органу досудового розслідування та невід`ємною частиною права обвинуваченого на захист.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, а саме в тому, що він умисно за попередньою змовою з ОСОБА_8 20.06.2016р. на ґрунті неприязних відносин, які виникли раптово, завдав потерпілому ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження, а потерпілому ОСОБА_7 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Однак формулювання обвинувачення, зазначене в обвинувальному акті, містить лише дії обвинуваченого щодо нанесення ударів потерпілим без визначення наслідків від цих ударів у виді конкретних тілесних ушкоджень.
Крім того, у обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 162 КК України, та кримінальне провадження відносно нього перебуває на розгляді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області. Однак, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні злочинів, які йому інкримінують, групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_8 , але об`єкти злочинів, за якими обвинувачуються ОСОБА_9 та ОСОБА_8 є різними.
Таким чином, обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, що істотно впливає на право обвинуваченого на захист та є підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Керуючись ст. ст.291, 314, 369-372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000134,по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 125, ч.2 ст. 125 КК України, повернути прокурору.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1