ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7350/17
провадження № 1-кп/753/678/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" листопада 2017 р. м. Київ
Дарницький районний суд м. Києва у складі колегії:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі - ОСОБА_4 ,
за участю
прокурора - ОСОБА_5 ,
захисника - ОСОБА_6 ,
обвинувачених - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000137 від 27.04.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.04.2017 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор вважав за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору у зв`язку із наявністю в обвинувальному акті недоліків, які унеможливлюють призначення обвинувального акту до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_6 також просила суд повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам кримінального процесуального кодексу України.
Обвинувачені підтримали думку захисника ОСОБА_6 щодо необхідності повернення обвинувального акту прокурору.
Обвинувачений ОСОБА_7 також просив долучити письмове клопотання його захисника ОСОБА_10 про повернення обвинувального акту прокурору до матеріалів справи та задовольнити його.
Вирішуючи питання про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, перевіривши виключно зміст обвинувального акту та реєстр матеріалів досудового розслідування, не вдаючись до передчасної оцінки наявності чи відсутності доказів винуватості обвинуваченого на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.3 ст. 314 КПК України - у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України), а потерпілому надає право підтримувати обвинувачення у випадку відмови прокурора від державного обвинувачення, а також ряд інших прав, безпосередньо пов`язаних з обвинуваченням (ст.56 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Враховуючи те, що в мотивувальній частині вироку суду за наслідком розгляду кримінальної справи відповідно до положень ст. 374 КПК України обов`язково зазначається формулювання обвинувачення, суд вважає, що відсутність в обвинувальному акті висунутого особі обвинувачення є тим недоліком, без якого не може розпочатися судовий розгляд та, відповідно, проводитися судове слідство, пов`язане із вирішенням обвинувачення (так як воно відсутнє) і вказаний недолік, згідно норм КПК України, може бути усунутий лише на стадії підготовчого судового засідання згідно процедури, визначеної ст. 314 КПК України.

Судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001137 від 27.04.2016 р. взагалі не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_7 , а лише містить правову кваліфікацію злочину та формулювання обвинувачення стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , що на думку суду свідчить про порушення вимог п.5 ч.2 ст. 291 КК України.
Разом з тим, заслуговують на увагу позиції захисників щодо наявності в обвинувальному акті наступних недоліків. Так, враховуючи, що кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, який інкримінований обвинуваченим, є великий розмір, в обвинувальному акті зазначено, що вказаним кримінальним правопорушенням взагалі не завдано будь-якої шкоди, що суперечить правовій кваліфікації цього злочину.
Крім того, заслуговують на увагу твердження захисників про відсутність в обвинувальному акті посилання на мотив вчинення обвинуваченими інкримінованого злочину, що свідчить про неповноту пред`явленого обвинувачення.
Також заслуговують на увагу твердження захисника ОСОБА_10 про відсутність в обвинувальному акті визначення конкретних ролей, які повинні були виконувати та виконали кожний з обвинувачених. Так, в обвинувальному акті зазначено, що ОСОБА_7 вступив в злочинну змову з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , спрямувавши їх дії на вчинення вказаного кримінального правопорушення, які виконували попередньо визначені ролі співвиконавців, проте в обвинувальному акті не зазначено, які саме ролі повинен був виконувати та виконував кожен з співвиконавців.
Разом з тим, заслуговують на увагу твердження захисників про невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України. Так, слушними є зауваження про відсутність в реєстрі матеріалів досудового розслідування відомостей про затримання обвинуваченої ОСОБА_9 в порядку ст. 208 КПК України та відомості щодо обрання відносно неї запобіжного заходу. Крім того, в реєстрі відсутні дані про відомості щодо надання дозволів Апеляційним судом м. Києва на проведення негласних розшукових слідчих дій відносно обвинувачених.
Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України, а реєстру матеріалів досудового розслідування вимогам ст. 109 КПК України, що унеможливлює призначення обвинувального акту до судового розгляду, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за необхідне повернути обвинувальний акт разом з реєстром матеріалів досудового розслідування прокурору.
На підставі викладеного та керуючись п.3 ч.3 ст. 314 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000137 від 27.04.2016 р. за звинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3