Справа № 495/204/18
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2018 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0003856 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, Приморського краю Російської Федерації, громадянки Росії, має свідоцтво на постійне місце проживання на території України, № НОМЕР_1 від 25.06.2005 року, з вищою освітою, не працюючої, одруженої, раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської місцевої прокуратури ОСОБА_4
обвинувачена ОСОБА_3
потерпілий ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 05.11.2017 року, приблизно о 18 годині, обвинувачена ОСОБА_3 , знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вечеряла разом зі своїм цивільним чоловіком, потерпілим ОСОБА_5 . Під час вечері між обвинуваченою ОСОБА_3 , та потерпілим ОСОБА_5 , на ґрунті раніше неприязних відносин виник конфлікт, під час якого обвинувачена ОСОБА_3 і потерпілий ОСОБА_5 почали друг друга ображати нецензурною лайкою. В ході сварки потерпілий ОСОБА_5 , схопивши дистанційний пульт від телевізора, кинув його в стінку, в результаті чого пульт розбився, та продовжив кричати на обвинувачену ОСОБА_3 , яка в свою чергу просила потерпілого ОСОБА_5 припинити на неї кричати і заспокоїтися.

Далі обвинувачена ОСОБА_3 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 , зі своєї сумки дістала ніж, та тримаючи його в правій руці, підійшла до потерпілого ОСОБА_5 , і нанесла йому один удар в область живота, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

Згідно висновку експерта № 429 від 13.12.2017 у потерпілого ОСОБА_5 є тілесні ушкодження, а саме, проникаюча колото-різана рана передньої черевної стінки в правій подвздошній області з ушкодженням внутрішніх органів. Згідно п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.01.1995 № 6, тілесне ушкодження у ОСОБА_6 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.

Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе визнала у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням тільки доказів, які характеризують особистість обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився допитом обвинуваченої, потерпілого, дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченої. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляються права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що 05.11.2017 року, приблизно о 18 годині, вона перебувала вдома у квартирі АДРЕСА_2 та вечеряла разом зі своїм цивільним чоловіком потерпілим ОСОБА_5 . Під час вечері між ними виник конфлікт, під час якого вони почали друг друга ображати нецензурною лайкою. Після чого вона зі своєї сумки дістала ніж та нанесла потерпілому ОСОБА_5 один удар в область живота. Потім викликала швидку. Сплатила частину матеріальної шкоди, та буде сплачувати іншу частину. У скоєному щиро розкаялась, просила суворо не карати, запевнила, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що 05.11.2017 року, приблизно о 18 годині, він знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , вечеряв разом зі своєю цивільною дружиною обвинуваченою ОСОБА_3 . Під час вечері між ними виник конфлікт, під час якого вони почали друг друга ображати нецензурною лайкою. Після чого обвинувачена ОСОБА_3 зі своєї сумки дістала ніж, підійшла до нього та нанесла йому один удар в область живота. Потім його забрала швидка. Обвинувачена сплатила частину коштів за лікування. Будь-яких претензій до обвинуваченої він не має та просить суворо її не карати.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_3 у скоєні інкримінованого їй кримінального правопорушення та кваліфікує його за ч. 1 ст. 121 КК України спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 07.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» при призначенні покарання відповідно до статей 65-69 Кримінального кодексу України (далі - КК) суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують (форма вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння, ступінь здійснення злочинного наміру, тяжкість наслідків тощо), особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченої ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їй покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого нею кримінального правопорушення, посередню характеристику за місцем мешкання, її вік, стан здоров`я те, що вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, її щире каяття в скоєному.

Враховуючи, те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, щиро розкаялась у скоєному, має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, а також думку потерпілого, який просив суворо не карати обвинувачену, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість її звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності до ст.ст. 75, 76 КК України.

Речові докази: розкладний ніж з рукояткою чорного кольору з викидним лезом, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 371, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, та на підставі санкції вказаної статі призначити їй покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засуджену ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засуджену ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи.

Речові докази: розкладний ніж з рукояткою чорного кольору з викидним лезом, переданий на зберігання до камери схову речових доказів Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області знищити.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту до набрання вироком законної сили залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч. 2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1