Справа № 367/3391/17 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1052/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 49 27.09.2017

УХВАЛА
Іменем України
27 вересня 2017 року м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду
кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

з участю прокурора: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
захисника: ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 повернутий прокурору, -

в с т а н о в и л а:
До Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2017 року вище вказаний обвинувальний акт повернутий прокурору.

Своє рішення суд першої інстанції обґрунтовує тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, оскільки не містить у собі конкретний виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та які відображають усі фактичні обставини скоєння ОСОБА_7 злочинів, у яких він обвинувачується.

Так, на думку суду першої інстанції в обвинувальному акті не зазначено, якою саме службовою особою, яка зазначена у ч.3 ст. 18 КК України був обвинувачений ОСОБА_7 , та у який період часу, оскільки судом під час підготовчого судового засідання було встановлено, що ОСОБА_7 на даний час не працює та є пенсіонером.

Також суд посилається на те, що фактично в обвинувальному акті викладено обставини вчинення злочину іншими особами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , як окремо так і спільно із ОСОБА_7 , які не є обвинуваченими по даному провадженню та в матеріалах відсутні відомості виділення провадження щодо цих осіб в окреме провадження, або інформація про наявність щодо цих осіб прийнятого процесуального рішення, що на думку суду є порушенням вимог ст. 291 КПК України.

Крім цього, в ухвалі суду вказано, що з викладу фактичних обставин та при формулюванні обвинувачення не можливо встановити місце й час, або період скоєння ОСОБА_7 злочинів у яких він обвинувачується.

Вивчивши викладені в обвинувальному акті фактичні обставини скоєння ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вони викладені не конкретно і суперечливо, оскільки неможливо зрозуміти ні час, ні місце, ні спосіб скоєння злочинів, в які саме офіційні документи обвинуваченим були внесені неправдиві відомості та їх зміст, що має суттєве значення для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та впливають на кваліфікацію дій особи. Також, при викладені формулювання обвинувачення, в обвинувальному акті викладені висновки експертиз, що суперечить вимогам КПК України.

Крім цього, в обґрунтування свого рішення суд першої інстанції посилається на те, що в порушення вимог закону, до обвинувального акту доданий не належним чином оформлений реєстр матеріалів досудового розслідування, який не відповідає вимогамч.2 ст. 109 КПК України, а саме, не містить такої процесуальної дії як «Внесення відомостей до ЄРДР» та відомостей про оскарження ухвали суду від 18.10.2016 року.

Також судом було встановлено, що слідчим був складений, а прокурором затверджений і направлений до суду другий обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні, під час оскарження ухвали суду про повернення попередньо направленого обвинувального акту, що суперечить нормам КПК України, які не передбачають складання двох обвинувальних актів по одному кримінальному провадженню, щодо тієї ж особи, за один і той же кримінальний злочин.

На думку суду, вказані недоліки не можуть бути усунуті в підготовчому судовому засіданні, а тому суд прийшов до висновку, що обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати, а кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

В доповненнях до апеляційної скарги прокурор зазначає, що ухвала суду є незаконною у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, на думку апелянта, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також, в обвинувальному акті викладено час, місце, спосіб вчинення злочину, умисел, мотив та мету вчинення кримінального правопорушення, його наслідки та інші обставини, що мають значення для кримінального провадження, наскільки вони відомі органу досудового розслідування і прокурору.

Прокурор зазначає, що безпідставне повернення обвинувального акту в даному кримінальному провадженні тягне за собою порушення вимог ст. 28 КПК України щодо розумних строків прийняття законного та обґрунтованого рішення за результатами судового розгляду.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, підтвердила її доводи та просила задовольнити;

обвинуваченого і його захисника, які проти апеляційної скарги прокурора заперечували і просили відмовити в її задоволенні;

вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників судового розгляду в дебатах та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 314 КПК України суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. Отже повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність в ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Згідно ч.4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України.

Посилання суду як на підставу для повернення обвинувального акту на відсутність викладу в обвинувальному акті фактичних обставин кримінального правопорушення не відповідають дійсності, оскільки відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та сформульоване конкретне обвинувачення, яке повинно бути перевірене судом під час розгляду кримінального провадження.

При цьому, висновки суду про те, що формулювання обвинувачення є неконкретним, оскільки неможливо зрозуміти ні час, ні місце, ні спосіб скоєння злочинів можливі виключно як наслідок оцінки досліджених в ході судового розгляду обставин справи та виходить за межі переліку питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого, а також не досліджуються обставини вчинення кримінального правопорушення та інші питання, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, оскільки це компетенція суду під час судового розгляду, а завданням підготовчого провадження є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду.

Недоліки реєстру матеріалів досудового розслідування не є підставою для повернення матеріалів кримінального провадження прокурору, так як за змістом п.3 ч.3 ст. 314 КПК України підставою для повернення матеріалів провадження прокурору є невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України.

Посилання суду першої інстанції на те, що станом на 15.05.2017 року слідчим був складений, а прокурором затверджений і направлений до суду другий обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні є слушним, але не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки як було встановлено під час апеляційного розгляду, ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29.05.2017 року в задоволенні клопотання прокурора про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 18.10.2016 року про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України відмовлено, а апеляційну скаргу повернуто апелянту, що спростовує доводи суду про те, що в даному кримінальному провадженні міститься два обвинувальні акти.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апелянта є обґрунтованими, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України колегія суддів;-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 18 липня 2017 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч.1 ст. 366 КК України повернутий прокурору скасувати.

Призначити новий розгляд обвинувального акта у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

СУДДІ /підпис/ ОСОБА_2
/підпис/ ОСОБА_3
/підпис/ ОСОБА_4